prop · GR03109 · 2004-03-17 00:00:00 — Det grundläggande syftet är emellertid att stärka styrelsens oberoende i bolag där förutsättningarna för en effektiv 10 Vid beräkningen skulle ingen hänsyn tas till arbetstagarrepresentanter. ägarstyrning är sämre eller där det finns en större risk för att intressekonflikter får genomslag på försäkringsbolagets styrning oavsett vilken form av försäkring som meddelas. Regelns tillämpningsområde bör därför lämpligen inte inskränkas i detta avseende. PPM och pekar på att det finns en risk för liknande intressekonflikter även i vinstutdelande livförsäkringsbolag och att föreslagen regel därför bör omfatta även denna kategori bolag. I ett vinstutdelande bolag är visserligen en del av fordringens värde, den s.k. villkorade återbäringen, direkt knuten till delar av försäkringsbolagets resultat. Det finns dock betydande skillnader. Risken för att intressekonflikter får genomslag på bolagets styrning begränsas i vinstutdelande försäkringsbolag av att försäkringstagarnas samtliga medel omfattas av solvensregler, skuldtäckningsregler och stabilitetstillsyn. Till skillnad från överskottshanteringen i icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag skall dessutom den villkorade återbäringen vara kopplad till i avtalen specificerade driftskostnader som dessutom skall vara möjliga att identifiera och kontrollera. På detta sätt säkerställs att försäkringstagarna får del av överskottet när kostnaderna blir lägre än vad avgiftsuttaget baserats på (se prop. 1998/99:87 s. 203). Det finns således skäl för att begränsa regelns tillämpning till icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag. LO och har uttryckt viss oro över att förslaget begränsar möjligheten till att bedriva en effektiv ägarstyrning i bolag som i huvudsak meddelar försäkringar med anknytning till kollektivavtal. Det kan konstateras att förslaget inte rubbar den nuvarande balansen mellan arbetsgivar- och arbetstagarsidan i dessa bolag. Det kan dock av praktiska skäl vara önskvärt för ägarna att en majoritet av styrelseledamöterna också har andra styrelseuppdrag eller är anställda i företag inom samma företagsgrupp. Oavsett hur det förhåller sig med detta kan en sådan omständighet inte anses utgöra tillräckliga skäl för att undanta denna kategori försäkringsbolag från den föreslagna regelns tillämpningsområde. har framfört att arbetstagarrepresentanter bör undantas från bestämmelsens tillämpningsområde för att inte problem med otympligt stora styrelser skall uppkomma. Enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda har de anställda i koncerner med minst 1 000 anställda rätt till tre ledamöter i styrelsen. I försäkringskoncerner av denna storlek innebär detta att, i de fall utöver de anställdas representanter annan anställd t.ex. verkställande direktören skall ingå i styrelsen, styrelsen måste bestå av minst nio ledamöter. Det saknas emellertid andra skäl än de rent praktiska för att undanta arbetstagarrepresentanterna från bestämmelsens tillämpning. En arbetstagarrepresentant är givetvis inte mer oberoende än andra anställda. Inte heller på kreditinstitutsområdet undantas arbetstagarrepresentanterna från motsvarande bestämmelses tillämpning. Det saknas således grund att undanta dessa styrelseledamöter från regelns tillämpningsområde. Förslaget innebär att minst hälften av styrelseledamöterna i försäkringsbolaget inte får ha andra uppdrag i företagsgruppen. Med anledning av detta har framfört att förslaget hindrar en styrelsegemenskap mellan ett icke-vinstutdelande Prop. 2003/04:109 försäkringsaktiebolag eller ömsesidigt försäkringsbolag och ett Den restriktion som detta i praktiken innebär begränsas emellertid av att moderbolagets styrelse med nödvändighet kommer att bli relativt stor eftersom arbetstagarrepresentanterna omfattas av bestämmelsens tillämpning. De praktiska problemen med regelns tillämpning i detta avseende får således anses vara begränsade. Sammanfattningsvis bör flertalet av styrelseledamöterna i ett icke- vinstutdelande försäkringsaktiebolag och i ett ömsesidigt försäkrings- bolag vara personer som varken är anställda i ett sådant försäkringsbolag eller anställda eller styrelseledamöter i företag som ingår i samma koncern som ett sådant försäkringsbolag eller i en företagsgrupp av motsvarande slag (beträffande omfattningen av begreppet företagsgrupp, se författningskommentaren avsnitt 8.1). Som har påpekat finns det behov av en övergångsbestämmelse som innebär att om styrelsens sammansättning efter lagens ikraftträdande strider mot nu föreslagna bestämmelser, skall bolaget senast vid den nästa ordinarie bolagsstämman fatta beslut om sådan ändring av styrelsens sammansättning att den stämmer överens med de nya reglerna. Regeringens förslag: Kravet på försäkringstagarrepresentant i styrelsen begränsas till icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag. Oberoendekravet för sådan styrelseledamot utökas så att den inte heller får vara aktieägare, anställd eller styrelseledamot i företag som ingår i samma företagsgrupp som försäkringsbolaget. En försäkringstagarrepresentant skall alltid enligt bestämmelse i bolagsordningen utses av försäkringstagarna eller någon intressegrupp som har anknytning till dem. Möjligheten att låta eller regeringen förordna sådan representant avskaffas. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens Remissinstanserna: , med instämmande av , ställer sig positivt till att icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag åläggs att se till att en försäkringstagarrepresentant utses, men pekar på vikten av att det skapas en bra process för utseende av kompetenta sådana representanter. att tanken med förslaget är god och att frågan om styrelsens kollektiva ansvar inte strider mot förslaget. framhåller att kravet på att en valprocess inrättas innebär praktiska bör avskaffas i alla försäkringsaktiebolag när de nu föreslagna reglerna om ökat oberoende för styrelseledamöter träder i kraft. styrelsen bör betraktas som ett kollektiv och att det uppstår problem när styrelseledamöter med särskilda intressen att beakta utses. Förbundet anför att förslaget i sin helhet ändå är godtagbart tills vidare, dock med undantag för förslaget att avskaffa möjlighet att förordna försäkringstagarrepresentanter. Detta är enligt Förbundet motiverat av kostnadsskäl och beaktar att reglerna kan komma att ändras i samband med förslag från . Förbundet pekar även på behovet av övergångsregler. Skälen för regeringens förslag En bestämmelse om försäkringstagarrepresentanter har funnits i lagstiftningen . Ett krav på delaktighet från försäkringstagarnas sida i skötseln av bolagens angelägenheter har ansetts motiverat med hänsyn till de betydande belopp som bolagen förvaltar. I ett försäkringsaktiebolag, som inte uteslutande sysslar med återförsäkring, skall minst en av styrelseledamöterna utses med uppgift att särskilt vaka över att försäkringstagarnas intresse beaktas. Sådan styrelseledamot skall enligt bestämmelse, som skall vara intagen i bolagsordningen, utses av försäkringstagarna eller av någon intressegrupp som har anknytning till dem. Om en sådan bestämmelse saknas i bolagsordningen förordnas en försäkringstagarrepresentant av . Ärenden som är av principiell betydelse eller av synnerlig vikt prövas dock av regeringen (se 8 kap. 1 § FRL). försäkringsutredning föreslog att representanterna skulle avskaffas eftersom driften av ett försäkringsbolag helt bör förbehållas ägarna. Utredningen ifrågasatte också om den var effektiv i praktiken. Frågan togs dock inte upp i den senaste försäkringsrörelsereformen. Den nuvarande ordningen med försäkringstagarrepresentanter och deras tillsättning kan ifrågasättas. Försäkringstagarrepresentantens huvudsak- liga uppgift i styrelsen i likhet med de andra styrelseledamöterna är att utöva kontroll över bolagets ledning mot bakgrund av stämmobeslut, bolagsordningen och andra riktlinjer. framhåller kan dessa representanter dock i vissa fall ha ett motstridigt intresse eftersom de särskilt är satta att bevaka försäkringstagarnas intressen. Vilka är då försäkringstagarnas intressen och hur skiljer de sig från utgångspunkterna för styrelsens arbete? Alla försäkringstagare är borgenärer i försäkringsbolag. Dessutom intar de en annan roll i sådana försäkringsbolag där de också svarar för delar av bolagets riskkapital. Eftersom den nuvarande bestämmelsen om försäkringstagarrepresentant gäller samtliga försäkringstagare i försäkringsaktiebolag oavsett om försäkringstagare bidrar med riskkapital eller inte kan bestämmelsens tillämpningsområde i första hand betraktas som ett borgenärsskydd. Som tidigare nämnts kan intressekonflikter med övriga styrelse- ledamöter uppkomma främst när ledamoten representerar För att minska risken för att intressekonflikter mellan styrelseledamöter uppstår synes det lämpligt att gällande regler om försäkringstagarrepresentanter ändras så att de avser endast försäkringsaktiebolag där försäkringstagarna svarar för delar av bolagets riskkapital, dvs. försäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst. anfört bör styrelsen för att vara effektiv emellertid fungera som ett kollektiv när den väl är sammansatt och försäkringstagarrepresentanten bör därför inte ges något särskilt uppdrag. Kravet på att försäkringstagarrepresentanten särskilt skall vaka över försäkringstagarnas intresse bör därför utmönstras. Försäkringstagar- representantens uppgift blir därmed, på samma sätt som övriga styrelseledamöter, att tillgodose ett riskkapitalintresse, genom att representera försäkringstagarna som bidragsgivare av riskkapital i dessa företag. I ett senare avsnitt i denna proposition föreslås att de associationsrättsliga generalklausulerna för försäkringsaktiebolag skall omfatta försäkringstagare för vilka medel tillförts det egna kapitalet (avsnitt 6.5). Detta, i kombination med de förändringar som beskrivits ovan, innebär att eventuellt motstridiga intressen i styrelsearbetet mellan försäkringstagarrepresentanten och övriga styrelseledamöter bör försvinna. Det är givetvis betydelsefullt att säkerställa att försäkrings- tagarrepresentanterna ingår i styrelsens krets av oberoende ledamöter. Det nuvarande kravet i detta hänseende bör därför utökas så att en försäkringstagarrepresentant inte får vara aktieägare, anställd eller styrelseledamot i företag som ingår i samma företagsgrupp som försäkringsbolaget. Hur skall försäkringstagarrepresentanterna utses? Enligt nu gällande regler skall försäkringstagarrepresentanten utses av försäkringstagarna eller av någon intressegrupp som har anknytning till dem enligt bestämmelse i bolagsordningen. Om en sådan regel saknas, förordnas försäkringstagarrepresentanten av . Det sistnämnda förhållandet gäller flertalet av försäkringsaktiebolagen. Detta är inte en tillfredsställande situation, eftersom förfarandet kan misstolkas så att försäkringstagarrepresentanten betraktas som inspektionens representant i styrelsen. Som framgått föreslås att kravet på att försäkringstagarrepresentant skall ingå i styrelsen begränsas till icke-vinstutdelande försäkrings- aktiebolag. I sådana bolag finns skäl att ställa krav att det i bolags- ordningen preciseras hur försäkringstagarinflytandet skall säkerställas. Det är inte heller lämpligt att eller någon annan myndighet förordnar försäkringstagarrepresentanter, vare sig ur ett tillsynsperspektiv eller när det gäller representantens legitimitet. Möjligheten att låta eller regeringen förordna en sådan representant bör därför avskaffas. Detta innebär att det åligger försäkringsbolaget att antingen fastställa en modell för hur försäkringstagarna skall utse sina representanter eller knyta nomineringen till någon intresseorganisation som har koppling till försäkringstagarna. Flera försäkringsbolag har också påbörjat en process där styrelsen hur frågan löses i detalj bör kunna anförtros bolagen att själva försäkringsbolagen att överlåta åt att utse en försäkringstagarrepresentant inte bör avskaffas. Förbundet anser att det är förenat med kostnader att låta försäkringstagarna utse en styrelseledamot särskilt med tanke på att denna ordning riskerar att endast bli gällande i avvaktan på en ytterligare reformering av reglerna efter förslag från . Det bör framhållas att regeringen, såväl i direktiv till utredningen som i andra sammanhang, tydligt aviserat att ett direkt försäkringstagarinflytande är ytterst väsentligt i sådana bolag där en tydlig rågång mellan försäkringstagarnas och aktieägarnas medel inte finns. Frågan är av den digniteten att ett förslag från inte bör avvaktas. Ett sådant inflytande bör i stället skapas möjligt. Även beträffande förslaget om försäkringstagarrepresentant finns som påpekat behov av en övergångsregel, eftersom en ändring av bolagsordningen kan komma att krävas för vissa bolag. Övergångsregeln bör innebära att om en bolagsordning efter lagens ikraftträdande strider mot nu föreslagna bestämmelser skall styrelsen till nästa ordinarie bolagsstämma lägga fram förslag om sådan ändring av bolagsordningen att den stämmer överens med de nya reglerna. Regeringens förslag: En bestämmelse om motsvarande den för allmänna aktiebolag införs för försäkringsbolag. Bestämmelsen innebär att en styrelseledamot eller verkställande direktör inte får handlägga frågor om avtal mellan försäkringsbolaget och en juridisk person som personen i fråga ensam eller tillsammans med annan För icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag gäller dock inte bestämmelsen om motparten är ett helägt dotterbolag av annat slag än ett icke- Bestämmelsen gäller inte heller för vinstutdelande försäkringsaktiebolag om bolagets motpart är ett företag i Ett undantag från samtliga jävsregler införs för de fall styrelseledamoten eller verkställande direktören direkt eller indirekt genom en juridisk person äger samtliga aktier i ett vinstutdelande Bestämmelsen om bedömningen av styrelsens beslutförhet utvidgas så att styrelseledamöter som är jäviga anses som inte närvarande. Promemorians förslag avviker på flera punkter från regeringens För det första innehåller inte promemorians förslag något undantag från regeln om ställföreträdarjäv för icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och för ömsesidiga försäkringsbolag om motparten helägt dotterbolag av annat slag än ett För det andra omfattade det allmänna undantaget från jävsbestämmelsen samtliga försäkringsbolag. För det tredje omfattades även ömsesidiga försäkringsbolag av koncernundantaget. Remissinstanserna: ifrågasätter koncernundantaget för ömsesidiga försäkringsbolag. anser att dotterbolag till ett icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag inte bör omfattas av föreslagen regel. Skälen för regeringens förslag För att mildra effekten av att företagsledningen styrelseledamöter och verkställande ledning helt eller delvis kan ha ett annat intresse än associationens medlemmar kan ledningen åläggas skyldigheten att låta beslutsfattandet styras av associationens ändamål. I svensk rätt finner denna skyldighet sitt tydligaste uttryck i de jävsbestämmelser som begränsar vilka avtal en styrelseledamot får handlägga. I lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (6 kap. 10 §) liksom i FRL (8 kap. 12 §) gäller jävsbestämmelsen enbart avtal mellan bolaget och ledamoten samt avtal mellan bolaget och tredje man om styrelseledamoten i frågan har ett väsentligt intresse som kan strida mot bolagets. Enligt aktiebolagslagen får däremot en styrelseledamot i ett aktiebolag aldrig handlägga en fråga om avtal mellan bolaget och en annan juridisk person som styrelseledamoten ensam eller tillsammans med någon annan får företräda (8 kap. 20 §). Denna bestämmelse om ställföreträdarjäv gäller också verkställande direktören (8 kap. 28 §) och särskilda firmatecknare (8 kap. 31 §). Bestämmelsen gäller dock inte om bolagets motpart är ett företag som ingår i samma koncern eller i företagsgrupp av motsvarande slag. Vid bedömningen av om styrelsen är beslutför skall styrelseledamöter som är jäviga anses som inte närvarande (8 kap. 18 §). innehåller inte några förslag som rör jävsfrågor. Det får dock bl.a. i ljuset av de intressekonflikter som redovisats i avsnitt 4 anses vara i högsta grad lämpligt att nu utvidga jävsbestämmelsen i FRL till att även omfatta fall där en styrelseledamot eller verkställande direktör handlägger frågor om avtal mellan försäkringsbolaget och en annan juridisk person som personen ensam eller tillsammans med någon annan får företräda. I ABL är jävsbestämmelsen förenad med ett allmänt undantag för de fall styrelseledamoten och verkställande direktören direkt eller indirekt genom en juridisk person äger samtliga aktier i bolaget. Tanken torde vara att i ett sådant fall någon intressekollision inte kan uppkomma mellan ägaren och andra intressenter i bolaget. Om bolaget inte är vinstutdelande föreligger emellertid, som Lagrådet påpekar, en intressekollision mellan ägaren och försäkringstagarna. Det allmänna undantaget från jävsbestämmelsen bör därför inte gälla för fall då styrelseledamoten eller verkställande direktören direkt eller indirekt genom en juridisk person äger samtliga aktier i ett icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag För vinstutdelande försäkringsaktiebolag är det av praktiska skäl lämpligt att införa en motsvarande koncernbegränsningsregel som gäller för allmänna aktiebolag. Som Lagrådet har anfört är de praktiska skälen för ett koncernundantag inte så starka eftersom flertalet styrelseledamöter i icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag skall vara oberoende. Endast ett mycket begränsat sådant undantag bör ges för icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och, som anfört, för ömsesidiga försäkringsbolag, eftersom dessa bolag skall styras med ett annat intresse än att skapa vinster för aktieägare eller garanter. Det är därför viktigt att säkerställa styrelsens oberoende även när beslut fattas som gäller avtal med ett annat bolag inom samma företagsgrupp. har anfört bör dock ett undantag från regeln göras för avtal mellan icke- vinstutdelande försäkringsaktiebolag och dess dotterbolag. Samma resonemang kring en sådan undantagsregel är även giltigt för de ömsesidiga försäkringsbolagen. Eftersom alla vinster i dotterbolaget skall tillfalla försäkringstagarna i det icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolaget eller det ömsesidiga försäkringsbolaget bör bestämmelsen om ställföreträdarjäv inte omfatta avtal som träffas med ett helägt dotterbolag. Regeln bör dock, som Lagrådet påpekat, av naturliga skäl inte omfatta sådana dotterbolag som är icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag. Den utvidgade jävsregeln kompletterar det tidigare redovisade förslaget om oberoende styrelseledamöter på främst två sätt. Styrelse- ledamöter kan inta en ledande position i bolag utanför den företagsgrupp i vilken försäkringsbolaget ingår. Regeln om ställföreträdarjäv innebär en garanti för att en sådan styrelseledamot inte handlägger avtal med nu beskrivna bolag. I icke-vinstutdelande försäkringsbolag är det dock med hänsyn till dessa bolags särskilda karakteristika angeläget att även säkerställa att styrelseledamöter inte intar en beslutsfattande ställning när det gäller avtal med företag inom gruppen som styrelseledamoten företräder. Det är med hänsyn till de misstänkta missförhållanden som uppdagats angeläget att säkerställa att styrelsen i icke- vinstutdelande bolag är fullständigt oberoende från övriga bolag i företagsgruppen när det exempelvis gäller beslut om avtal som reglerar koncerninterna transaktioner. Enligt 8 kap. 11 § FRL är styrelsen beslutför om mer än hälften av styrelseledamöter eller det högre antal som föreskrivs i bolagsordningen är närvarande. Motsvarande bestämmelse finns i aktiebolagslagen (8 kap. 18 §). Den bestämmelsen kompletterades 1999 med en föreskrift som innebär att endast ledamöter som inte är jäviga skall anses närvarande vid bedömningen av om styrelsen är beslutför i en viss fråga (prop. 1997/98:99 s. 216). Motsvarande komplettering bör införas i FRL. Regeringens förslag: I icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag skall försäkringstagare ingå i den personkrets som inte otillbörligt får gynnas eller förfördelas av styrelse eller bolagsstämma. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att frågan i första hand bör behandlas av eftersom förslaget kan ifrågasättas utifrån allmänna bolagsrättsliga principer. Skälen för regeringens förslag Det är nödvändigt att vissa gränser sätts för majoritetens bestämmanderätt, eftersom den annars kan avsiktligt missbruka sin makt till skada för minoriteten. De associationsrättsliga generalklausulerna är ett exempel på sådana bestämmelser. För försäkringsbolag återfinns dessa i 8 kap. 15 § och 9 kap. 19 § FRL. Den förstnämnda bestämmelsen berör bolagets ledning och anger att styrelsen eller någon annan ställföreträdare för bolaget inte får företa rättshandlingar eller andra åtgärder som är ägnade att bereda otillbörliga fördelar åt aktieägare, delägare, garanter eller andra till nackdel för bolaget eller andra aktieägare, delägare eller garanter. Den sistnämnda bestämmelsen berör bolagsstämman vilken inte får fatta beslut, som är ägnade att ge otillbör- liga fördelar/nackdelar åt nämnd skyddsvärd krets. En utvidgning av den skyddsvärda kretsen I icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkrings- bolag bidrar försäkringstagarna till huvuddelen av försäkringsbolagens Eftersom de också har en fordran på bolaget får de dubbla Deras fordran värderas och bokförs i de försäkringstekniska avsättningarna som riskkapitalet redovisas i konsoliderings- Försäkringstagarnas ställning och rättsliga skydd varierar emel- lertid mellan ömsesidiga bolag och icke-vinstutdelande försäkrings- Försäkringsaktiebolag som är icke-vinstutdelande och där försäkrings- tagare bidrar till eget kapital kan inte associationsrättsligt betraktas som ett aktiebolag i vanlig mening. Ett sådant försäkringsbolag har inte som syfte att ge vinst åt aktieägarna och det är försäkringstagarna, och inte aktieägarna, som har ett residualkrav på bolagets resultat och som bär den risk som detta medför. Trots detta saknar försäkringstagarna normalt inflytande över bolagets förvaltning och omfattas varken av den associationsrättsliga regleringens skydd av minoriteter eller av de skyddsmekanismer som finns för att stärka aktieägares, delägares och garanters ställning i förhållande till bolagsledningen. I ömsesidiga direktförsäkringsbolag bidrar också försäkringstagarna till försäkringsbolagets egna kapital. försäkringstagarna tecknar en försäkring blir de Som delägare får de kontrollbefogenheter och omfattas av det associationsrättsliga skyddet, bl.a. de associationsrättsliga general- klausulerna. Så har emellertid inte alltid varit fallet. Det ursprungliga tillämpningsområdet för de associationsrättliga generalklausulerna för försäkringsbolag överensstämde med aktiebolags- lagens bestämmelse och omfattade aktieägare i försäkringsaktiebolag. För ömsesidiga försäkringsbolag omfattades dock inte delägarna, utan enbart det ömsesidiga försäkringsbolagets garanter. Detta trots att dessa inte har ett formellt ägarintresse. Att försäkringstagarna i icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag inte omfattades hade sin bakgrund i att förhållandet mellan försäkringstagare och försäkringsbolag detaljreglerades och att tillsynen över bolaget omfattade alla villkor i försäkringsavtalet. Den s.k. skälighetsprincipen innebar att tillsyn omfattade att särskilt bevaka att försäkringstagarnas ekonomiska rättigheter inte åsidosattes. Någon särskild bestämmelse för att reglera detta förhållande ansågs således inte vara nödvändigt. I samband med den senaste försäkringsrörelsereformen avskaffades skälighetsprincipen för avtal som tecknades efter lagens ikraftträdande (se prop. 1998/99:87).