prop · GR031d11 · 2004-01-01 00:00:00 — spridning av kunskap genom seminarier, debatter, kurser av olika slag, konferenser och utbildningsverksamhet, genom rådgivning till andra myndigheter, olika professionella grupper, frivilligorganisationer och företag, IPM:s medverkan i populärvetenskapliga böcker, läromedel och tidskrifter samt genom hemsida på Internet, samordning av kunskap. IPM bedriver ett mångsidigt kunskaps- och erfarenhetsutbyte med andra myndigheter, universitet, högskolor och vetenskapliga institutioner. IPM samordnar Det svenska nätverket för stressforskning, som bildades av 34 olika kunskapsproducenter. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 BILAGA , K: Varför har kvinnor högre sjukfrånvaro? Bilaga 5 i SOU 2000:121, Sjukfrånvaro och sjukskrivning fakta och förslag , G;, , K (2002): Sjuknärvaro förekomst och utvecklingstendenser, Ds 2002:63: Starkare ekonomiska drivkrafter för arbetsgivare att minska sjukfrånvaron, Henrekson, M; , M (2004): The Effects on of Changes in the . , Vol 22, No 1 Karasek R och , (1990): Healthy Work: Stress, Productivity and the Re- construction of Working Life, Basic Books, , , Palmer (2002): Den svenska sjukan, Ds 2002:49, Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi () (2001): Ekonomiska drivkrafter eller selektion i sjukfrånvaron?, RFV redovisar 2001:10 (2002): Långtidssjukskrivna regionala skillnader i diagnos, yrke, arbetsgivare och återgång till arbete (2003): Psykosociala faktorer som förklaring till sjukskrivningar (2003): Regional skillnader i sjukskrivningsmönster (2003): Arbetsförhållanden orsak till sjukskrivning? SOU 2000:91: Hälsa på lika villkor nationella mål för folkhälsan, Slutbetänkande från SOU 2001:79: Välfärdsbokslut för 1990-talet, Slutbetänkande från Kommittén Välfärdsbokslutet SOU 2002:5: Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet, Slutbetänkande från HpH- utredningen SOU 2002:62: Kunskapsläge sjukförsäkringen. Delbetänkande av utredningen om analys av hälsa och arbete (AHA) SOU 2003:13: AHA: utredningsinstitut och mötesplats Slutbetänkande från AHA-utred- ning , A; , S (2003): Tolkningar av arbetssjuklighetens utveckling i . I Trendantologin och inne i arbetslivet, Sannolikheten för sjukskrivning och utträde från arbetsmarknaden på grund av sjukdom ökar med stigande ålder. Det framgår av tabellen nedan att ohälsotalet varierar kraftigt med åldern. Sjuktalen är högre för kvinnor än för män i samtliga åldersgrupper. Det är således rimligt att förutsätta att såväl antalet sjukskrivningar som aktivitets- och sjukersättningar ökar när befolkningen i arbetsför ålder blir äldre, vilket har varit fallet . Tabell 1 Ohälsotal1 efter ålder 1 Antalet dagar med sjukpenning och aktivitets- och sjukersättning per person och år. Den demografiska utvecklingen med allt fler äldre i arbetsför ålder har bidragit till att öka sjukskrivningarna . Enligt de beräkningar som har gjorts av svarar demografin för av den totala ökningen av nettosjukpenningdagar på . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 UNDERBILAGA Diagram 1 Kvinnor och män i åldrarna som andel av befolkningen i arbetsför ålder () 1985 1987 1989 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009 kvinnor, progn. män, progn. Andelen personer i de äldre åldersgrupperna (50 ) har ökat från år 2002. beräknas den äldsta femårsgruppen 60 öka sin andel medan andelen 50 minskar. Effekten av den demografiska utvecklingen på antalet nettodagar beräknas till en miljon dagar för perioden till . Beräkningen utgår års åldersfördelning av antalet ersatta nettodagar. Beräkningarna har gjorts genom att antalet nettodagar 1998 uppdelats i femårsklasser, kvinnor för sig och män för sig. Antalet nettodagar för respektive åldersklass har sedan skrivits fram med den demografiska utvecklingen för respektive åldersgrupp. Om antalet personer i en åldersgrupp har ökat/minskat har antalet nettodagar för denna grupp skrivits upp/ned med samma procentuella förändring. T.o.m. har framskrivningarna gjorts med den faktiska befolkningsförändringen för respektive åldersgrupp. därefter har framskrivningarna gjorts med SCB:s senaste befolkningsprognos. Totalt beräknas antalet dagar ha ökat med 3,2 miljoner och 2,2 miljoner på grund av den demografiska utvecklingen. Därav kan 2,1 miljoner sjukpenningdagar hänföras till perioden 19982002. Således beräknas antalet nettodagar öka med 1,1 miljoner . Effekten är något mindre om perioden förlängs till , ca 0,8 miljoner dagar. Demografieffekten beräknas till en miljon dagar, som redan nämnts. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 UNDERBILAGA Det är inte möjligt att mer exakt avgöra demografieffekterna på sjuklöne- och karensdagar. Dock har en effekt om 0,2 miljoner dagar räknats fram. Talet baseras på antagandet att den demografiska utvecklingen påverkar frånvaron procentuellt lika mycket som gäller för den sjukfrånvaro som ersätts av . Totalt beräknas antalet nettodagar samt sjuklöne- och karensdagar öka med 1,2 miljoner till följd av den demografiska utvecklingen. Demografieffekten kommer inte att ändras i målformuleringen även om utfallet skulle bli något annorlunda än den befolkningsprognos som har använts i beräkningarna. Målet skall beräknas så att det totala antalet dagar 2002 halveras och därefter görs ett tillägg om 1,2 miljoner dagar Utgångsåret vid beräkning av effekten av den demografiska utveckling för aktivitets- och sjukersättningar är 2002. Även dessa beräkningar har gjorts på 5-års kohorter som har skrivits fram med SCB:s befolkningsprognos. Enligt beräkningarna är den genomsnittliga nivån för nybeviljade aktivitets- och sjukersättningar ca 500 högre jämfört med nivån på grund av den demografiska utveckling.