prop · GR03150d2 · 2004-06-10 00:00:00 — Eftersom inga hälsoupplysningar skall krävas för fortsättningsförsäkringen, kan det heller inte komma i fråga att räkna oantastbarhet enligt 12 kap. 4 § andra stycket från ansökningen om fortsättningsförsäkringen, utan här får tiden för uppgiftslämnandet för den ursprungliga gruppförsäkringen anses avgörande. Skulle fortsättningsförsäkring meddelas i form av gruppförsäkring, torde denna alltid bli av frivillig natur. Några särskilda problem lär knappast uppkomma om man vill tillämpa reglerna i detta kapitel på den försäkringsformen. Det förutsätts då att ett gruppavtal ligger till grund för fortsättningsförsäkringen. Bestämmelsen ger en rätt till försäkring för en gruppmedlem om hans försäkring sagts upp av försäkringsbolaget eller gruppen och sedan gruppen sluter ett nytt gruppavtal om samma typ av försäkring. Man kan då inte genom det nya gruppavtalet utesluta vissa tidigare gruppmedlemmar som anses vara dåliga risker, utan dessa skall få vara med i den nya försäkringen på samma villkor som övriga medlemmar. En förutsättning är att den nya försäkringen är av samma slag livförsäkring, olycksfallsförsäkring, sjukförsäkring. Vidare skall den nya gruppen vara väsentligen densamma som tidigare även om vissa gruppmedlemmar kanske över en viss ålder eller med en viss sjukfrånvaro inte får vara med. Är gruppen sammansatt på helt annat sätt, gäller inte rätten till försäkring. I så fall kan emellertid den enskilde gruppmedlemmen ofta begära fortsättningsförsäkring enligt första stycket. Bestämmelserna i 12 kap. 4 och 8 §§ får tillämpas beträffande den nya försäkringen på samma sätt som angetts för fortsättningsförsäkringens del (se kommentaren till första stycket). Här finns en viss motsvarighet till bestämmelsen om rätten till försäkringens värde vid individuell försäkring i 11 kap. 11 §. Enligt försäkringspraxis kan ett visst sparmoment ingå i en gruppersonförsäkring. I enlighet med allmänna principer skall värdet av försäkringen då komma 2003/04:150 19 kap. försäkringstagaren till godo. Vid frivillig försäkring gäller detta grupp- Är försäkringen obligatorisk, får man anse att den som slutit gruppavtalet och betalat premierna har byggt upp värdet, och det tillkommer då den personen. Hur värdet skall tillföras får bestämmas i gruppförsäkringsvillkoren, t.ex. genom att ett kontantbelopp utbetalas, ett fribrev utfärdas eller värdet tillgodoräknas som premie vid en fortsätt- Undantag från rätten till efterskydd och fortsättningsförsäkring 16 § Bestämmelserna i 13 § om efterskydd och 15 § om rätt till fortsättningsförsäkring gäller inte, i den utsträckning den försäkrade på annat sätt har fått eller uppenbarligen kan få skydd av samma slag som . kan göras om att bestämmelserna inte heller skall tillämpas när den försäkrade varit Om det behövs på grund av försäkringens art, får försäkringsbolaget göra förbehåll om att 13 eller 15 § inte heller annars skall tillämpas. (Jfr 18 kap. 12 § promemorian och 9 kap. 12 § PFL.) Paragrafen medger vissa undantag från bestämmelserna om rätt till efterskydd och fortsättningsförsäkring i 13 och 15 §§. motsvarighet vid gruppskadeförsäkring eller kollektivavtalsgrundad personförsäkring, och inte heller vid individuell personförsäkring. Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Reglerna om efterskydd och fortsättningsförsäkring tillämpas enligt första meningen inte om den försäkrade antingen fått motsvarande skydd på annat sätt han byter t.ex. anställning och är försäkrad på samma vis på den nya arbetsplatsen eller också uppenbarligen kan få sådant Den försäkrade har kanske möjlighet att ansluta sig till en grupp- försäkring av samma slag men låter av någon anledning bli att göra det. Försäkringsbolaget slipper då meddela ett förlängt skydd. samma slag som tidigare skall man inte räkna skydd som den försäkrade skaffar sig på annat sätt än genom gruppförsäkring, t.ex. genom att teckna en individuell försäkring. Försäkringsbolagets skyldigheter minskar bara i den utsträckning försäkringsskydd finns eller uppenbarligen kan fås. på den försäkrades nya arbetsplats ge sämre förmåner än den tidigare, gäller både efterskydd och rätt till fortsättningsförsäkring motsvarande Om fortsättningsförsäkring begärs i detta läge, får man göra en fri uppskattning av denna skillnad. Vidare kan enligt andra meningen i villkoren anges en minimitid som gruppmedlemmen skall ha varit försäkrad för att få efterskydd. I detta stycke görs ytterligare ett avsteg från de tvingande reglerna om efterskydd och fortsättningsförsäkring, nämligen när ett undantag från rätten till sådant behövs på grund av försäkringens art. Vissa försäk- ringar, bl.a. gruppförsäkringar med viss kortare giltighet, undantas redan enligt 2 §. Men det förekommer också andra försäkringar, där bestäm- melserna om uppsägning i och för sig är tillämpliga men ett efterskydd skulle framstå som omotiverat och en fortsättningsförsäkring skulle medföra stora försäkringstekniska problem eller rentav vara omöjlig att Också annars kan sådant som försäkringens låga pris eller enkla beskaffenhet tala mot att försäkringsbolaget skulle ge den försäkrade fortsatt skydd oavsett dennes hälsa. Ett exempel på fall där undantag kan vara motiverat är försäkringar som bara gäller vid viss verksamhet, t.ex. olycksfallsförsäkring vid idrott, ett annat när försäkring för medlemmar i en ekonomigrupp bara har gällt under viss kredittid. nämnas kompanjonförsäkringar och s.k. affärsgruppförsäkringar. Vid tvister om giltigheten av sådana undantag som bestämmelsen avser är det försäkringsbolagets sak att skaffa fram utredning om de försäkringstekniska förhållanden som skulle göra undantaget motiverat. Försäkringsbolagets rätt att ändra försäkringen eller säga upp den 17 § Försäkringsbolaget får inte göra förbehåll om att en försäkring skall kunna upphöra eller ändras i andra fall än som anges i denna lag. (Jfr 18 kap. 13 § promemorian och 9 kap. 13 § PFL.) Paragrafen begränsar försäkringsbolagets möjligheter att använda villkor om att försäkringen skall upphöra eller ändras . Den har viss motsvarighet vid gruppskadeförsäkring i 17 kap. 15 §. I fråga om kollektivavtalsgrundad personförsäkring, se 20 kap. 8 och 9 §§. Vid individuell personförsäkring har paragrafen en motsvarighet i 11 kap. 7 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Bestämmelsen, som gäller för både frivillig och obligatorisk försäkring, tar sikte på förbehåll i villkoren som ger en utvidgad rätt till förtida uppsägning eller ändring av försäkringen. Den riktar sig bl.a. mot villkor som föreskriver att försäkringen skall upphöra eller ändras automatiskt före avtalstidens utgång, om en viss händelse inträffar. En sådan klausul kan inte åberopas mot den försäkrade. Bestämmelsen hindrar också att försäkringsbolaget förbehåller sig att säga upp försäkringen vid sådana mindre allvarliga premiedröjsmål och överträdelser av biförpliktelser som inte ger uppsägningsrätt enligt detta kapitel. Självfallet hindrar bestämmelsen inte att försäkringen ändras till de försäkrades förmån . Försäkringens upphörande på grund av försäkringsbolagets konkurs, m.m. 18 § Det som sägs i 11 kap. 810 §§ om konkurs m.m. tillämpas också vid gruppersonförsäkring. I fall som avses där har försäkringstagaren alltid rätt att säga upp en gruppersonförsäkring att upphöra . (Paragrafen har ingen motsvarighet i promemorian eller PFL.) 2003/04:150 Paragrafen handlar om vissa följder av att ett försäkringsbolag försätts i 19 kap. konkurs eller i övrigt kommer på obestånd. Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 16 § och för kollektivavtalsgrundad personförsäkring en motsvarighet i 20 kap. 11 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Om försäkringsbolaget går i konkurs, har konkursboet rätt att säga upp en gruppsjukförsäkring och en gruppolycksfallsförsäkring med fjorton dagars uppsägningstid. Vid konkurs har försäkringstagaren rätt att säga upp en gruppersonförsäkring (också en grupplivförsäkring) till upphörande. Vem som är att anse som försäkringstagare framgår av 3 §. Vid frivillig gruppersonförsäkring kan alltså gruppmedlemmen säga upp försäkringsavtalet och vid obligatorisk gruppersonförsäkring kan gruppföreträdaren göra det. Redan av 12 § första stycket följer i och för sig att en gruppmedlem vid frivillig försäkring alltid när som helst kan säga upp försäkringen att genast upphöra, och bestämmelsen i andra meningen i förevarande paragraf tar därför i praktiken sikte på de obligatoriska försäkringarna. Även vid gruppförsäkring finns rätt till skadestånd. I övrigt hänvisas till kommentaren till 11 kap. 810 §§. Begränsningar av försäkringsbolagets ansvar 19 § Det som sägs i 12 kap. 14 och 612 §§ om begränsningar av försäkringsbolagets ansvar tillämpas också vid gruppersonförsäkring. Försäkringsbolaget får dock inte vid tillämpning av 12 kap. 13 §§ mot den försäkrade åberopa att någon annan än denne själv eller en medförsäkrad har eftersatt sin upplysningsplikt eller haft vetskap om detta. (Jfr 18 kap. 2 och 14 §§ promemorian och 9 kap. 2 och 14 §§ PFL.) Paragrafen anger i vilken utsträckning begränsningar av försäkringsbolagets ansvar är möjliga att göra gällande vid gruppersonförsäkring. Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 17 § och för kollektivavtalsgrundad personförsäkring en motsvarighet i 20 kap. 12 §. Vid individuell personförsäkring finns motsvarande bestämmelser i det kapitel som paragrafen hänvisar till, alltså 12 kap. Övervägandena finns i avsnitt 10.6. Allmänt gäller samma regler som vid individuell försäkring, då en biförpliktelse eftersätts, vilket framgår av första meningen. Någon hänvisning finns dock inte till 12 kap. 5 § om symtomklausuler, och vid gruppersonförsäkring kan alltså sådana förbehåll göras även om undantaget inte behövs på sätt som krävs enligt 12 kap. 5 §. För den frivilliga gruppersonförsäkringens del innebär andra meningen till stor del bara ett förtydligande. Den som slutit gruppavtalet på gruppens vägnar anses ju inte som försäkringstagare och är inte heller försäkrad, varför reglerna om upplysningsplikt inte blir tillämpliga i detta fall. Inte heller kan det utan vidare åberopas att gruppens företrädare haft vetskap om att försäkringsbolaget fått en felaktig upplysning. företrädaren i samförstånd med en försäkrad lämnar oriktiga uppgifter om denne, är det möjligt att åberopa i 12 kap. 2 § om frihet från ansvar på grund av svek eller handlande mot tro och heder. Särskild betydelse får bestämmelsen vid obligatorisk försäkring. innebär här att reglerna om begränsning av försäkringsbolagets ansvar i praktiken mycket sällan får någon verkan. Om t.ex. den som ingår grupp- avtalet lämnar felaktiga uppgifter till försäkringsbolaget om ålders- sammansättningen inom gruppen, går detta inte ut över de försäkrade. 20 § Den första premien skall betalas från den dag då försäk- ringsbolaget avsände ett krav på premien till den som enligt försäkringsavtalet skall betala denna till bolaget. Detta gäller dock inte om försäkringen skall tecknas genom att försäkringstagaren betalar premien eller om försäkringen annars är giltig bara under förutsättning att premien betalas innan försäkringstiden börjar. som avses i 5 § tredje stycket får premiekravet verkan först efter det att försäkringsbolaget har avsänt föreskrivet meddelande till gruppmedlemmen. Premien för en senare premieperiod och första premien för en försäkring som har förnyats enligt 11 § skall betalas senast på periodens första dag. avser än en månad behöver dock inte betalas tidigare än en månad från den dag då försäkringsbolaget avsände ett krav på premien till den som enligt försäkringsavtalet skall betala denna till bolaget. Det som sägs i 13 kap. 57 §§ tillämpas också vid gruppersonförsäkring. (Jfr 18 kap. 15 § promemorian och 9 kap. 15 § PFL.) Paragrafen, som gäller både frivillig och obligatorisk gruppersonförsäk- ring, anger tidpunkten då premien skall betalas och andra frågor rörande Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. För kollektivavtalsgrundad personförsäkring finns ingen motsvarig- Vid individuell personförsäkring utgörs motsvarande bestämmelser Övervägandena finns i avsnitt 10.7. kommentaren till 17 kap. 18 § och aktuella paragrafer i 13 kap. 21 § Betalas inte premien i rätt tid och är inte dröjsmålet av ringa betydelse, får försäkringsbolaget säga upp försäkringen eller begränsa sitt ansvar enligt vad som sägs i villkoren. Ett meddelande om uppsägningen skall vid frivillig försäkring sändas till gruppmedlem som inte har betalat samt till gruppföreträdaren, om denne skulle ha förmedlat premiebetalningen. Vid obligatorisk försäkring skall meddelan- de om uppsägningen sändas till den som skulle ha betalat premien och till alla Uppsägningen får verkan efter det att meddelandena avsändes, om inte premien betalas . Meddelandena skall innehålla uppgift om Om försäkringen kan återupplivas enligt 23 §, skall också detta anges. Saknas någon av dessa uppgifter, får uppsägningen ingen verkan. (Jfr 18 kap. 16 § promemorian och 9 kap. 16 § PFL.) Paragrafen, som utformats väsentligen enligt Lagrådets förslag, inne- håller huvudregeln om försäkringsbolagets uppsägningsrätt vid premie- Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. För kollektivavtalsgrundad personförsäkring finns en viss motsva- righet i 20 kap. 8 § andra stycket. Vid individuell personförsäkring utgörs motsvarande bestämmelse av 13 kap. 2 § första och andra styckena Övervägandena finns i avsnitt 10.7. Det hänvisas till kommentaren till 17 kap. 19 §. Uppsägningen skall för att få verkan innehålla uppgift även om möjligheten till återupplivning, en uppgift som kan ha stor betydelse för den försäkrade. 22 § Har premien för en frivillig gruppersonförsäkring inte kunnat betalas inom den frist som anges i 21 § tredje stycket därför att den försäkrade gruppmedlemmen blivit svårt sjuk eller berövats friheten eller inte fått ut pension eller lön från sin huvudsakliga anställning, eller därför att något liknande oväntat hinder inträffat för honom, får en uppsägning enligt 21 § verkan först efter det att hindret har fallit bort, dock senast efter fristens utgång. Om vid frivillig gruppersonförsäkring ett dröjsmål med premien beror på försummelse av någon som på grund av gruppavtalet förmedlar premien, får uppsägningen verkan för den försäkrade gruppmedlemmen och hans medförsäkrade först efter det att medlemmen själv har fått kännedom om dröjsmålet. Vid obligatorisk gruppersonförsäkring har varje försäkrad rätt till fortsättningsförsäkring enligt 15 och 16 §§, om ansvaret upphör enligt 21 §. Detsamma gäller medförsäkrad vid frivillig gruppförsäkring. (Jfr 18 kap. 17 § promemorian och 9 kap. 17 § PFL.) Paragrafen ger vissa bestämmelser till de försäkrades skydd vid premiedröjsmål. Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 20 §. För kollektivavtalsgrundad personförsäkring finns ingen motsvarighet. Vid individuell personförsäkring har första stycket en motsvarighet i 13 kap. 2 § tredje stycket. Övervägandena finns i avsnitt 10.7. Tredje stycket ger de försäkrade både gruppmedlemmar och medförsäkrade ett speciellt skydd vid obligatorisk försäkring. Här gäller inte de särskilda skyddsreglerna i första och andra styckena, och inte heller kan försäkringen återupplivas enligt 23 § för bara vissa försäkrade (se 23 § andra stycket). I stället får den försäkrade en möjlighet att behålla ett likvärdigt om också dyrare skydd genom fortsättningsförsäkring. Hänvisningen till 15 § innebär att ansökan om sådan försäkring skall göras från utgången av fjortondagarsfristen enligt 21 § tredje stycket. De begränsningar som anges i 16 § gäller också i det aktuella fallet. Motsvarande regler gäller i fråga om medförsäkrade vid frivillig försäkring, som inte heller kan få försäkringen återupplivad bara för egen del (se 23 § första stycket). Om inte den försäkrade gruppmedlemmen själv har intresse av försäkringen, har den medförsäkrade alltså möjlighet att behålla ett skydd för egen del på liknande sätt som vid obligatorisk försäkring. I övrigt hänvisas till kommentaren till 17 kap. 20 §. 23 § Har en uppsägning enligt 21 § fått verkan och avser dröjsmålet inte första premien för försäkringen, återupplivas en frivillig försäkring till sin tidigare omfattning, om det utestående premiebelopp som belöper på den försäkrade betalas från utgången av den frist som anges i 21 § tredje stycket. Återupplivas försäkringen, ansvarar försäkringsbolaget från och med dagen efter den då premiebeloppet betalades. Återupplivning kan inte ske bara för medförsäkrade. Första stycket gäller också för obligatorisk försäkring. En sådan försäkring kan dock återupplivas bara för hela gruppen. Försäkringsbolaget får i försäkringsvillkoren göra förbehåll om att återupplivning inte kan ske, om förbehållet behövs på grund av försäkringens art eller någon annan särskild omständighet. 2003/04:150 19 kap. (Jfr 18 kap. 18 § promemorian och 9 kap. 18 § PFL.) Paragrafen reglerar möjligheten att återuppliva en gruppersonförsäkring. Den har ingen motsvarighet vid gruppskadeförsäkring eller kollektivavtalsgrundad personförsäkring. Vid individuell personförsäkring har paragrafen däremot en motsvarighet i 13 kap. 3 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.7. Möjligheten till att återuppliva en frivillig gruppersonförsäkring har mindre betydelse än vid individuell försäkring, eftersom hälsoprövningen ofta är summarisk och det därför inte brukar vara svårt för en försumlig gruppmedlem att återinträda i gruppen. Bestämmelserna stämmer emellertid delvis överens med dem i 13 kap. 3 §. Att märka är att tremånaderstiden räknas från utgången av den frist som omtalas i 21 § tredje stycket. Att rättsverkningarna kan ha förskjutits enligt 22 § spelar ingen roll i sammanhanget. Undantag görs liksom i 13 kap. 3 § för första premien. Återupplivning kan ske för gruppmedlemmen jämte medförsäkrade eller bara för gruppmedlemmen, men inte enbart för medförsäkrade. en medförsäkrad har möjlighet att i stället begära fortsättningsförsäkring enligt 22 § tredje stycket. Om samtliga försäkringar har sagts upp, kan naturligtvis en återupp- livning enbart för vissa försäkrade medföra att gruppen framstår som Om försäkringsbolaget anser det svårt att förnya försäkringen av försäkringstekniska skäl, kan bolaget emellertid säga upp den med stöd av 11 § andra stycket till försäkringstidens utgång och sedan eventuellt utforma gruppen på lämpligare vis. Enligt detta stycke gäller reglerna om återupplivning också vid obliga- Försäkringstekniska hänsyn har emellertid motiverat att återupplivning kan ske bara för hela gruppen. Det är alltså nödvändigt att hela premiebeloppet betalas för att försäkringarna skall återupplivas I annat fall har enskilda försäkrade viss rätt till fortsätt- ningsförsäkring med stöd av 22 § tredje stycket. Försäkringsbolaget får i villkoren utesluta rätt till återupplivning också när det påkallas av speciella förhållanden av försäkringsteknisk natur. Vid kortvariga försäkringar kan ändå behovet av återupplivning antas vara obetydligt, men det kan också tänkas att nya särpräglade grupp- försäkringsformer av mera långvarig natur eller försäkring av nya grupp- typer kan bli aktuella och att det då kan medföra särskilda komplika- tioner att återuppliva dem. Om förbehåll i sådana fall skulle utesluta eller begränsa återupplivning, får man i händelse av tvist pröva om de försäk- ringstekniska svårigheter som försäkringsbolaget åberopar väger så tungt att förbehållet bör godtas. Bevisbördan ligger här liksom i andra fall då sådana argument åberopas på försäkringsbolaget. 24 § Det som sägs i 14 kap. om förfogande över försäkringen tillämpas också vid gruppersonförsäkring, om inte annat sägs i andra stycket. Försäkringsbolaget kan i försäkringsvillkoren bestämma att den försäkrade inte får överlåta eller pantsätta sin rätt enligt försäkringen. Ett förfogande i strid mot en sådan bestämmelse är utan verkan. Ett förbud mot överlåtelse hindrar dock inte utmätning eller överlåtelse vid ackord eller i konkurs i vidare mån än detta följer av vad som annars föreskrivs i lag eller annan författning. (Jfr 18 kap. 19 § promemorian och 9 kap. 2 och 19 §§ PFL.) Paragrafen hänvisar för förfogande över försäkringen väsentligen till bestämmelserna i 14 kap. Dessutom ges vissa speciella regler om gruppersonförsäkring. Bestämmelserna gör det möjligt för försäkringsbolaget att hindra förfoganden över försäkringen eller utfallande belopp genom överlåtelse eller pantsättning. Om försäkringsbolaget inte har samtyckt till ett sådant förfogande, trots villkor som förbjuder det, har förfogandet ingen verkan, oavsett eventuell god tro hos motparten. Paragrafen har ingen motsvarighet vid gruppskadeförsäkring. Vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring motsvaras bestämmelsen av 20 kap. 13 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.8. Det hänvisas till kommentaren till 14 kap. 25 § Det som sägs i 15 kap. om förhållandet till borgenärerna tillämpas också vid gruppersonförsäkring. (Jfr 18 kap. 2 § promemorian och 9 kap. 2 § PFL.) Paragrafen gör lagens regler om förhållandet till borgenärerna direkt tillämpliga på gruppersonförsäkring. Paragrafen har ingen motsvarighet vid gruppskadeförsäkring. Vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring motsvaras den av 20 kap. 14 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.8. Det hänvisas till kommentaren till 15 kap. Som framgår av 3 § tredje stycket anses som huvudregel varje försäkrad som försäkringstagare vid tillämpningen av 15 kap. Regleringen av försäkringsfall, m.m. 26 § Det som sägs i 16 kap. 15 och 810 §§ om reglering av försäkringsfall m.m. tillämpas också vid gruppersonförsäkring. I fråga om uppsägning av viss gruppmedlem tillämpas 16 kap. 6 § första meningen. Bestämmelserna i 16 kap. 7 och 9 §§ tillämpas om försäkringsbolaget vägrar försäkring i fall som avses i 15 § andra stycket. 2003/04:150 19 kap. (Jfr 18 kap. 2 § promemorian och 9 kap. 2 § PFL.) Paragrafen gör också lagens regler om reglering av försäkringsfall och vissa andra frågor direkt tillämpliga på gruppersonförsäkring. Paragrafen har vid gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 22 § och vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring i 20 kap. 15 §. Vid individuell personförsäkring har paragrafen en motsvarighet i de bestämmelser som paragrafen hänvisar till. Övervägandena finns i avsnitt 10.8. Det hänvisas till de aktuella paragraferna i 16 kap. I paragrafen ges en rätt till domstolsprövning även i fall som avses i 15 § andra stycket. Bestämmelsen om postrisken i 16 kap. 6 § gäller såvitt angår uppsägning av annan anledning än premiedröjsmål. Meddelanden till de försäkrade 27 § Skall försäkringsbolaget enligt någon bestämmelse i detta kapitel eller i gruppavtalet tillställa en försäkrad eller en medförsäkrad ett meddelande, skall bolaget, om inte annat föreskrivs, på ändamålsenligt sätt sända detta för deras kännedom. Ett meddelande som avser bestämda gruppmedlemmar skall sändas till dessa personligen. (Jfr 18 kap. 20 § och 9 kap. 20 § PFL.) Paragrafen ger en allmän regel om på vilket sätt som ett meddelande enligt kapitlet eller enligt gruppavtalet skall sändas till en försäkrad eller en medförsäkrad för att bli giltigt. Paragrafen har vid gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 24 §. Vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring har den ingen motsvarighet. Det hänvisas till kommentaren till 17 kap. 24 §. 20 kap. Kollektivavtalsgrundad personförsäkring I kapitlet regleras olika frågor vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring av samma karaktär som för den individuella personförsäkringens del behandlas i 1016 kap. Vid gruppersonförsäkring behandlas motsvarande frågor i 19 kap. Kapitlet har vid kollektivavtalsgrundad skadeförsäkring sin motsvarighet i 18 kap. Kapitlet har ingen motsvarighet FAL. Kapitlet innehåller femton paragrafer och är i stort uppbyggt på samma sätt som 19 kap. om gruppersonförsäkring. I 1 § anges tillämpningsområdet. Den kollektivavtalsgrundade personförsäkringens konstruktion beskrivs i 2 §.