prop · GR03177 · 2004-07-13 00:00:00 — Regeringens proposition 2003/04:177 Ändringar i mönsterskyddslagen på grund av EG- Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar i mönsterskyddslagen (1970:485). Förslagen är en följd av rådets förordning (EG) nr 6/2002 av om gemenskapsformgivning, som trädde i kraft . Förordningen etablerar ett gemenskapsrättsligt system för immaterialrättsligt skydd av formgivning, motsvarande det som finns för varumärken enligt rådets förordning om gemenskapsvaru- märken. Förordningen om gemenskapsformgivning innehåller en förpliktelse för att utse ett begränsat antal domstolar som skall ha ensam behörighet att handlägga bl.a. mål om intrång i en gemenskapsformgivning. I propositionen föreslås därför att bara en domstol i skall vara behörig att i första instans handlägga vissa mål om gemenskapsformgivning. blir därmed domstol för gemenskapsformgivningar i andra instans. För att komplettera rådets förordning om gemenskapsformgivning föreslås vidare att intrång i en gemenskapsformgivning skall kunna leda till straffansvar. Dessutom klargörs det att mönsterskyddslagens bestämmelser om vitesförbud, skadestånd och skyddsåtgärder är tillämpliga vid intrång i en gemenskapsformgivning. Genom förordningen om gemenskapsformgivning tillförs vissa arbetsuppgifter avseende vidarebefordran av ansökningar om gemenskapsformgivning samt utfärdande av vissa intyg. I propositionen föreslås att verket skall få ta ut avgifter för denna handläggning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i mönsterskyddslagen (1970:485).......... Ärendet och dess beredning............................................................... Rådets förordning om gemenskapsformgivning ............................... Förordningens inverkan på den svenska mönsterrätten................... Inledning och allmänna utgångspunkter ........................... 5.2Avgifter för handläggning av ärenden om gemenskapsformgivning, m.m.......................................... Svenska domstolar för gemenskapsformgivning.............. 5.4Straffansvar m.m. vid intrång i en Ekonomiska konsekvenser m.m. ..................................................... Bilaga 1 Rådets förordning (EG) nr 6/2002 av 2001 om gemenskapsformgivning ........................................ Bilaga 2 Council regulation (EC) No 6/2002 of on Community designs.......................................................... Huvudsakligt innehåll i departementspromemorian (Ds 2004:3) Ändringar i mönsterskyddslagen på grund av EG-förordningen om gemenskapsformgivning..................... Bilaga 4 Promemorians lagförslag....................................................... Förteckning över remissinstanserna ...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .............. Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i mönsterskyddslagen (1970:485). 2Förslag till lag om ändring i mönsterskyddslagen (1970:485) Härigenom föreskrivs i fråga om mönsterskyddslagen (1970:485) dels att 1 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 5052 §§, samt närmast före 50 § en ny rubrik av följande lydelse. I denna lag avses med 1.mönster: en produkts eller produktdels utseende, som bestäms av själva produktens detaljer eller av detaljer i produktens utsmyckning särskilt vad gäller linjer, konturer, färger, former, ytstrukturer eller material, 2.produkt: ett industriellt eller hantverksmässigt framställt föremål, inbegripet delar som skall monteras till en sammansatt produkt, förpackningar, utstyrsel, grafiska symboler och typsnitt, men inte datorprogram, 3.sammansatt produkt: en produkt som genom att den är sammansatt av flera utbytbara beståndsdelar kan tas isär och på nytt fogas samman, Bestämmelser om gemenskaps- formgivning enligt rådets förordning (EG) nr 6/2002 av om gemenskaps- formgivning2 finns i denna lag i 50 52 §§. Den som ger in en ansökan om registrering av en gemenskaps- formgivning till registreringsmyn- digheten för vidare befordran enligt artikel 35.2 i rådets förordning (EG) nr 6/2002 om gemenskaps- formgivning skall betala en avgift med det belopp som regeringen bestämmer. Detsamma gäller den som begär ett intyg enligt artikel 78.5 i rådets förordning. 1Senaste lydelse 2002:570. 2EGT L 3, , s. 1 (Celex 32002R0006). Vid intrång i en gemenskaps- formgivning tillämpas bestäm- melserna i 35 § om ansvar för mönsterintrång. I övrigt gäller 35 a37 h §§, i den mån inte något annat följer av rådets förordning (EG) nr 6/2002 om gemenskaps- formgivning. I dessa fall skall det som sägs om mönsterintrång gälla intrång i gemenskapsformgivning. är domstol i de mål som avses i 51 § och i artikel 81 i rådets förordning (EG) nr 6/2002 om gemenskapsform- givning. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Formgivningen av produkter utgör ett viktigt konkurrensmedel för Arbete, tid och pengar satsas på produkters, inte minst konsumentprodukters, utformning. betydelse leder till att intresset för plagiering av formgivna Ett väl fungerande skyddssystem är därför av stor betydelse för de företag som lägger ned investeringar på formgivningen Handeln med produkter som varit föremål för någon formgivningsinsats är i stor utsträckning gränsöverskridande. Europeiska unionen har antagits två rättsakter som inom gemenskapen reglerar skyddet för formgivning. och rådet direktiv /71/EG om mönsterskydd (EGT L 289, 28.10.1998, s. 28, Celex 31998L0071), mönsterskyddsdirektivet. Direktivet syftar till att närma medlemsstaternas lagar om skydd av formgivning till varandra. Direktivet genomfördes i svensk rätt genom lagändringar som trädde i kraft (SFS 2002:570, prop. 2001/02:121). antog Europeiska unionens råd förordning (EG) nr 6/2002 om gemenskapsformgivning (EGT L 3, , s. 1, Celex 32002R0006). Förordningen etablerar ett gemenskapsrättsligt system för skydd av formgivning. Genom förordningen skapas möjlighet att genom en enda ansökan om registrering få ensamrätt till en formgivning i hela den europeiska gemenskapen, s.k. registrerad I förordningen finns också bestämmelser om en mer begränsad ensamrätt som gäller oberoende av registrering, s.k. Förordningen trädde i kraft den 6 Den finns bifogad, i svensk och engelsk lydelse, som bilagorna 1 och 2. Skydd av formgivning enligt förordningen om gemenskaps- formgivning utgör ett komplement till det nationella mönsterskyddet, som regleras i mönsterskyddslagen (1970:485). De materiella bestämmelserna i förordningen om gemenskaps- formgivning överensstämmer i stort med de materiella bestämmelserna i mönsterskyddsdirektivet och därmed, efter genomförandet av direktivet, med de materiella bestämmelserna i mönsterskyddslagen. bestämmelser i förordningen som rör själva förfarandet vid registrering av gemenskapsformgivning överensstämmer till stor del med motsvarande bestämmelser i rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, , s. 1, Celex 394R0040). Denna förordning föranledde vissa ändringar i varumärkeslagen (1960:644) och firmalagen (1974:156) som trädde i kraft (SFS 1995:1277, prop. 1995/96:26). Förordningen om gemenskapsformgivning är direkt tillämplig i Förordningen ger emellertid anledning att införa vissa kompletterande bestämmelser i svensk rätt. utarbetades departementspromemorian Ändringar i innehåll finns i bilaga 3. De lagförslag som lades fram i promemorian redovisas i bilaga 4. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning Prop. 2003/04:177 över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissvaren finns tillgängliga i (dnr Ju2004/2395/L3). På grundval av förslagen i promemorian lägger regeringen i propositionen fram förslag till ändringar och tillägg i mönsterskyddslagen med anledning av förordningen om gemenskapsformgivning. I propositionen behandlas endast sådana frågor som föranleds av förordningen om gemenskapsformgivning. I samband med behandlingen av slutbetänkande Förslag till formskyddslag (SOU 2001:68) kommer det att övervägas om ytterligare ändringar bör genomföras för att en bättre överensstämmelse skall uppnås mellan de nationella och de gemenskapsrättsliga bestämmelserna på området. Detta gäller särskilt frågor om pantsättning av nationellt registrerad formgivning (mönster) och rätt till arbetstagares formgivning. Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet har inte haft några synpunkter på förslagen men har yttrat sig i en fråga. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.2. I propositionens lagförslag har också jämfört med lagrådsremissen några redaktionella ändringar gjorts. 4Rådets förordning om gemenskapsformgivning Rådets förordning (EG) nr 6/2002 om gemenskapsformgivning etablerar ett gemenskapsrättsligt system som innebär att man genom en enda ansökan om registrering kan få ensamrätt till en formgivning i hela Europeiska gemenskapen (registrerad gemenskapsformgivning). Förordningen innehåller dessutom bestämmelser om ett mer begränsat skydd som gäller oberoende av registrering (oregistrerad gemenskaps- formgivning). Förordningen om gemenskapsformgivning trädde i kraft . Registreringen av gemenskapsformgivningar handläggs av en särskild myndighet, den inre marknaden (varumärken och formgivning), i fortsättningen benämnd byrån. Byrån handlägger också, , registreringar av gemenskaps- varumärken. började byrån ta emot ansökningar om registrering av gemenskapsformgivning. påbörjades handläggningen av ansökningarna. Förutsättningarna för att kunna få registrera en gemenskaps- formgivning regleras uteslutande av bestämmelserna i förordningen om gemenskapsformgivning. Detsamma gäller registreringsförfarandet. De materiella bestämmelserna i förordningen om gemenskaps- Prop. 2003/04:177 formgivning inleds i likhet med mönsterskyddsdirektivet och mönsterskyddslagen med en rad definitioner. Här definieras vad som avses med formgivning samt begreppen produkt och sammansatt produkt (artikel 3). Samma definitioner återfinns i mönsterskyddsdirektivet och sakligt sett, efter genomförandet av direktivet i svensk rätt, i mönsterskyddslagen (prop. 2001/02:121). En gemenskapsformgivning skyddas endast om den är ny och särpräglad (artikel 4.1). Dessa skyddsförutsättningar har sin motsvarighet i mönsterskyddsdirektivet och mönsterskyddslagen. Även i övrigt överensstämmer skyddsförutsättningarna i förordningen med skyddskraven i mönsterskyddsdirektivet och mönsterskyddslagen. Detta innebär exempelvis att man inte kan få skydd för beståndsdelar i sammansatta produkter som inte syns vid normal användning av produkten (artikel 4.2). Inte heller kan man få skydd för formgivning som uteslutande är bestämd av teknisk funktion (artikel 8). Skyddsförutsättningarna är desamma oavsett om det är fråga om en registrerad gemenskapsformgivning eller en oregistrerad gemenskaps- formgivning. När det gäller gemenskapsformgivningens skyddsomfång, skyddstid och rättsverkningar i övrigt bestäms också dessa av förordningen. Även här överensstämmer förordningen i stort med mönsterskyddsdirektivet och sakligt sett med mönsterskyddslagen. Skyddet för en gemenskapsformgivning omfattar alltså varje formgivning som inte ger en kunnig användare ett annat helhetsintryck (artikel 10). Detta s.k. skyddsomfång är detsamma för registrerade och oregistrerade gemenskapformgivningar. En registrering av en gemenskaps- formgivning gäller från det att ansökan kom in och kan därefter förnyas för ytterligare femårsperioder till maximalt (artikel 12). Skyddet för en oregistrerad gemenskapsformgivning gäller från det att formgivningen gjordes tillgänglig för allmänheten inom gemenskapen (artikel 11). En registrerad gemenskapsformgivning ger innehavaren ensamrätt att använda den och att hindra andra från att använda den (artikel 19.1). Från ensamrätten föreskrivs vissa undantag för exempelvis handlingar som företas privat och utan vinstsyfte (artikel 20). Vidare är rätten till formgivningen konsumerad om den avser en produkt som har släppts ut på marknaden i gemenskapen av innehavaren eller med dennes samtycke (artikel 21). Detta innebär exempelvis att innehavaren av ett formskydd inte kan hindra att exemplar av produkter som med dennes samtycke har släppts ut på marknaden i en medlemsstat förs in i en annan medlemsstat och säljs vidare där. En oregistrerad gemenskapsformgivning ger endast rätt för innehavaren att hindra användning av en formgivning om den bestridda användningen är ett resultat av att den skyddade formgivningen har efterbildats (artikel 19.2.1). Den bestridda användningen skall inte anses vara ett resultat av en efterbildning av den skyddade formgivningen om den är ett resultat av ett oberoende, skapande arbete som utförts av en formgivare som man rimligen kan anta inte kände till den formgivning som innehavaren gjort tillgänglig för allmänheten (artikel 19.2.2). en registrerad formgivning kan utgöra grund för innehavaren att hindra även sådana formgivningar som skapats oberoende av den registrerade formgivningen, ger en oregistrerad formgivning alltså endast skydd mot efterbildningar. Rätten till en registrerad gemenskapsformgivning kan upphöra om innehavaren avstår från rätten (artikel 51). En registrerad gemenskapsformgivning kan också ogiltigförklaras. Ansökan om ogiltigförklaring av en registrerad gemenskapsformgivning skall som huvudregel göras hos byrån. Ett beslut om ogiltigförklaring kan överklagas till en särskild nämnd inom byrån. Nationella domstolar får pröva giltigheten av en registrerad gemenskapsformgivning efter genkäromål i ett mål om intrång i formskyddet (artikel 24.1). De nationella domstolarna är ensamma behöriga att pröva giltigheten av en oregistrerad gemenskapsformgivning (artikel 24.3). En gemenskaps- formgivning får förklaras ogiltig endast om vissa i förordningen angivna ogiltighetsgrunder är uppfyllda (artikel 25). Ett beslut om ogiltigförklaring får effekt för hela gemenskapen (artikel 87). Om en nationell domstol har ogiltigförklarat en registrerad gemenskaps- formgivning skall den underrätta byrån om detta (artikel 86.4). Förmögenhetsrättsligt skall en gemenskapsformgivning som utgångspunkt behandlas som ett nationellt formskydd i det land där innehavaren av formgivningen har sin hemvist eller driftsställe (artikel 27). Detta innebär att nationella regler om exempelvis överlåtelser, licenser och utmätning av mönster alltså som utgångspunkt skall gälla även för gemenskapsformgivning. I förordningen finns en rad förmögenhetsrättsliga bestämmelser som alltid skall gälla för gemenskapsformgivning. Finns inte motsvarande regler i nationell rätt blir alltså följden att olika regler kommer att gälla för det nationella formskyddet jämfört med gemenskapsformgivningen. De förmögenhets- rättsliga bestämmelserna i förordningen finns i artiklarna . En registrerad gemenskapsformgivning skall enligt dessa bestämmelser kunna överlåtas (artikel 28), användas som säkerhet (artikel 29) samt bli föremål för exekutiva åtgärder (artikel 30). En gemenskapsformgivning skall vidare kunna ingå i ett insolvensförfarande (artikel 31) och bli föremål för licensupplåtelse (artikel 32). En överlåtelse av en gemenskapsformgivning skall på begäran av en av parterna föras in i byråns register och offentliggöras. Till dess att överlåtelsen har förts in i registret kan den till vilken rätten har övergått inte göra gällande de rättigheter som följer av en registrerad gemenskapsformgivning (artikel 28.b). Överlåtelser, pantsättningar och licensupplåtelser måste dessutom införas i byråns register för att ha verkan gentemot tredje man (artikel 33.2). Artiklarna skall även tillämpas på ansökningar om registrerade gemenskapsformgivningar (artikel 34). De förmögenhetsrättsliga bestämmelserna i förordningen överens- stämmer till stor del med svensk rätt. Ett mönster registrerat i kan överlåtas, utmätas och ingå i konkurs (se t.ex. prop. 1969:168 s. 228). Däremot saknas i svensk rätt särskilda regler som gör det möjligt att pantsätta mönster med sakrättslig verkan. har emellertid i sitt slutbetänkande Förslag till formskyddslag (SOU 2001:68) föreslagit att sådana regler införs i mönsterskyddslagen. Svensk rätt innehåller inte heller några krav på registrering av överlåtelser och licensupplåtelser (se dock 27 § mönsterskyddslagen som ger möjlighet Prop. 2003/04:177 att begära att överlåtelser och upplåtelser antecknas i registret). Ansökningar om registrering av en gemenskapsformgivning kan göras antingen direkt hos byrån eller lämnas in till registreringsmyndigheten i en medlemsstat för vidare befordran till byrån (artikel 35). vid en ansökan om registrering att samtliga formella krav är uppfyllda (artikel 45). Därutöver gör byrån endast en mycket begränsad materiell prövning av ansökan. Byrån kontrollerar endast att ansökan avser en formgivning i förordningens mening och att formgivningen inte strider mot allmän ordning och allmän moral (artikel 47). prövning av de materiella skyddsförutsättningarna är möjlig vid en senare talan om ogiltigförklaring (se artiklarna 24 och 25). Om registreringskraven är uppfyllda registreras formgivningen utan föregående publiceringsförfarande (artikel 48). registreringen offentliggörs formgivningen genom att den publiceras i den tidning om gemenskapsformgivningar som regelbundet ges ut av byrån (artikel 49 jämförd med artikel 73). formgivningen hemlig (artikel 74). vissa förutsättningar begära att offentliggörandet senareläggs och att formgivningen hålls hemlig även efter registreringen (artikel 50). Byråns olika beslut rörande t.ex. registrering eller ogiltighet kan överklagas till en nämnd inom byrån. Nämndens beslut får under vissa förutsättningar överklagas till Europeiska gemenskapernas domstol. Talan får endast grundas på bristande behörighet eller på åsidosättande av väsentliga formföreskrifter av fördraget, av förordningen, av någon rättsregel som gäller deras tillämpning eller på maktmissbruk (artikel Mål om intrång i gemenskapsformgivning skall handläggas av Medlemsstaterna åläggs enligt förordningen att utse så få nationella domstolar i första och andra instans som möjligt som ensamma skall vara behöriga att handlägga målen om intrång. Domstolarna benämns i förordningen domstolar för gemenskaps- formgivningar (artikel 80.1). formgivningar skall även ha exklusiv behörighet att pröva fastställelsetalan om att det inte föreligger något intrång i gemenskapsformgivning, i den mån sådan talan är tillåten enligt nationell De skall vidare vara ensamma behöriga att handlägga mål som avser giltigheten av en oregistrerad gemenskapsformgivning samt genkäromål gemenskapsformgivning i samband med en intrångstalan (artikel 80.1 i förening med artikel 81). till kommissionen lämna en förteckning över sina domstolar för Till dess att förteckningen har överlämnats skall behörigheten att handlägga mål om gemenskapsformgivning tillkomma de domstolar som skulle vara behöriga att handlägga de angivna måltyperna om det gällt ett nationellt formskydd (artikel 80.5). Mål som rör frågor som bara en domstol för gemenskapsformgivningar får pröva skall som huvudregel väckas vid en sådan domstol i den medlemsstat där svaranden har sitt hemvist eller driftsställe (artikel 82.1). Förordningen tillåter dock att parterna avtalar om att en viss domstol för emellan (artikel 82.4). Förordningen tillåter också att mål om intrång tas Prop. 2003/04:177 upp av en domstol för gemenskapsformgivningar i den stat där intrånget har begåtts (artikel 82.5). Finner en domstol för gemenskapsformgivningar att intrång har begåtts skall domstolen vidta vissa sanktionsåtgärder (artiklarna 89 och 90). Om det inte finns särskilda skäl mot detta skall domstolen förbjuda den som gör intrånget att fortsätta med det och besluta om beslag av de aktuella produkterna och i vissa fall av material och utrustning. Domstolen skall i övrigt besluta annan påföljd som är lämplig med hänsyn till omständigheterna och som föreskrivs i den nationella lagstiftningen i den stat där intrånget har ägt rum (artikel 89.1.d). När det gäller interimistiska åtgärder, inbegripet interimistiska skyddsåtgärder, för att skydda en gemenskapsformgivning kan en sådan ansökan göras hos varje behörig domstol inte bara till en behörig domstol för gemenskapsformgivningar i en medlemsstat i enlighet med vad som gäller enligt landets lagstiftning för att skydda en nationell formgivning. Detta gäller även om bara ett annat lands domstol för gemenskapsformgivningar är behörig att slutligt avgöra saken (artikel 90.1). Eftersom nationella mönstermål i kan förekomma vid landets samtliga tingsrätter innebär artikel 90.1 att ansökningar om interimistiska åtgärder för att skydda en gemenskapsformgivning också kan förekomma vid samtliga tingsrätter i landet. För andra typer av mål om en gemenskapsformgivning än sådana som bara får prövas av en domstol för gemenskapsformgivningar, dvs. i princip andra mål än intrångsmål, gäller allmänna nationella regler (artikel 93). Sådana mål kan exempelvis röra tvister om bättre rätt till en gemenskapsformgivning. 5Förordningens inverkan på den svenska mönsterrätten 5.1Inledning och allmänna utgångspunkter Av medlemskap i unionen följer att förordningen om gemenskapsformgivning är direkt tillämplig i . En EG- förordning kan emellertid i olika avseenden ge upphov till kompletterande nationella föreskrifter. Förordningen kan uttryckligen innehålla förpliktelser för medlemsstaterna att besluta om utfyllande bestämmelser. En förordning kan också ge anledning att utfärda straffsanktioner för överträdelse av bestämmelser i förordningen. Vidare kan en EG-förordning ge utrymme för medlemsstaterna att besluta om kompletterande regler i övrigt (jfr prop. 1994/95:19 s. 524 f). Förordningen om gemenskapsformgivning kräver i ett fall att kompletterande nationella bestämmelser beslutas. I förordningen anges nämligen att medlemsstaterna skall utse särskilda domstolar för gemenskapsformgivningar (artikel 80.1). Vidare ger förordningen anledning att anpassa de svenska bestämmelserna om sanktioner vid mönsterintrång till att även omfatta intrång i gemenskapsformgivning. Dessutom finns i förordningen utrymme för att besluta om Prop. 2003/04:177 kompletterande föreskrifter, t.ex. i fråga om vissa avgifter. Utöver de redan nämnda frågorna ger innehållet i förordningen i vissa fall anledning att överväga om den nationella mönsterskydds- lagstiftningen ytterligare bör ändras för att en bättre överensstämmelse skall uppnås mellan nationell rätt och gemenskapsrätten på området. Dessa frågor, som särskilt rör pantsättning av nationellt registrerad formgivning samt arbetstagares rätt till nationellt registrerad formgivning, behandlas i slutbetänkande Förslag till formskyddslag (SOU 2001:68). Flera remissinstanser, däribland , () och Föreningen har påpekat att det är mycket angeläget att sådana överväganden görs . SFIR och Föreningen har dessutom ansett att avsaknaden av bestämmelser om pantsättning i mönsterskyddslagen medför en oklarhet för rättighetshavare och andra aktörer när det gäller frågan om en gemenskapsformgivning kan utnyttjas som säkerhet i . Regeringen delar remissinstansernas uppfattning att det är angeläget att bestämmelser om pantsättning av nationellt registrerad formgivning och rätt till arbetstagares formgivning övervägs . Det skall dock anmärkas att dessa kommande lagstiftningsåtgärder endast avser nationellt registrerad formgivning. Vad som gäller för gemenskapsformgivning i dessa avseenden regleras redan av EG- förordningen. Enligt artikel 29 i förordningen är det alltså möjligt att pantsätta gemenskapformgivningar. En sådan pantsättning gäller enligt artikel 33.2 gentemot tredje man först sedan den har införts i byråns register.