prop · GR03100d10 · 2004-04-15 00:00:00 — De optimistiska tongångarna avseende produktionen avspeglas inte i sysselsättningsplanerna. Nuvarande bedömning är att sysselsättningen fortsätter att minska . förutses en svag ökning. KI:s barometer har redovisat ett dystert läge för bygg- och anläggningsentreprenörerna med bl.a. minskat byggande och fallande sysselsättning. Trots det har sysselsättningen i byggindustrin som helhet ökat, om än i relativt liten omfattning. Förklaringen är troligen att även om bygginvesteringskonjunkturen varit svag så har byggreparationerna fortsatt att öka och dessa är relativt sysselsättningsintensiva. finns det tecken på en starkare bygginvesteringskonjunktur (se vidare avsnitt 5.2) och dessutom aviserar regeringen olika tillfälliga skattestimulanser för att stimulera sysselsättningen. Sysselsättningen inom byggindustrin förutses således fortsätta att öka under prognosåren. av alla sysselsatta jobbar inom någon av näringslivets tjänstesektorer. Merparten av den starka sysselsättningsuppgången åren 1997 2000 skedde inom tjänstesektorn och de senaste årens fallande industrisysselsättning har till viss 2003/04:100 BILAGA 1 del motverkats av en fortsatt stigande sysselsättning inom tjänstesektorn. var dock sysselsättningen inom sektorn som helhet oförändrad jämfört med . Utvecklingen skiljde sig emellertid åt mellan olika delar av tjänstesektorn. Inom handeln ökade sysselsättningen kraftigt. Också inom hushållstjänsteverksamheten har sysselsättningen ökat, även om takten var något lägre än vad den varit . Den lägre ökningstakten beror delvis på att det, till skillnad från föregående år, inte skedde några bolagiseringar av verksamheter som tidigare bedrivits i regi. Inom flera av de mer industrinära delarna av tjänstesektorn t.ex. transport och kommunikation, finansiell verksamhet samt företagstjänster minskade sysselsättningen . KI:s barometer indikerar en betydligt svagare sysselsättningsutveckling inom handeln än vad andra sysselsättningskällor visar. Inom vissa delar av handeln förutses antalet anställda ligga kvar på oförändrade nivåer och inom andra väntas minskningar. Det finns dock andra delar av tjänstesektorn som är något mer optimistiska beträffande sysselsättningsutvecklingen framöver. Främst gäller det datakonsulter och uppdragsverksamhet. Sammantaget väntas dock sysselsättningen minska inom tjänstesektorn . förutses en svag ökning. De senaste årens starka sysselsättningsutveckling inom kommunsektorn avtog . minskade antalet nyanmälda lediga platser inom verksamhet och antalet varsel om uppsägning ökade kraftigt, om än från en låg nivå. slog detta igenom i en fallande sysselsättning. Trots skattehöjningar är ekonomin ansträngd inom kommunsektorn. De besparingar som genomfördes i kommunsektorn väntas få fullt genomslag , varför sysselsättningen förutses minska något. aviserade regeringen ett tillskott på till kommunsektorn vilket bidrar till att sysselsättningen ökar igen 2005. Utöver det aviseras i denna proposition bl.a. ett generellt sysselsättningsstöd till kommunerna 2005. För ekonomin som helhet väntas sysselsättningen minska med ca 27 000 personer 2003/04:100 BILAGA 1 Först förutses en starkare efterfrågan på arbetskraft leda till ett ökat antal sysselsatta. Regeringen aviserar dessutom i denna proposition ett antal åtgärder för att stimulera sysselsättningen. Sysselsättningsökningen på drygt 20 000 personer förklaras till ungefär hälften av att cirka 12 000 friårsplatser införs i hela landet. I arbetskraftsundersökningen () klassificeras personer som sysselsatta både om de faktiskt utför något arbete och om de inte utför något arbete men har ett arbete som de är tillfälligt frånvarande från. Friårsvikarier räknas dock inte som reguljärt sysselsatta utan exkluderas då den reguljära sysselsättningsgraden beräknas. Detsamma gäller personer med anställningsstöd eller stöd för start av näringsverksamhet. I budgetpropositionen föreslog regeringen ett sysselsättningsmål som senare fastställde. Andelen reguljärt sysselsatta av befolkningen i åldern 20 skulle öka från år . Fram utvecklades den reguljära sysselsättningsgraden bättre än vad som förväntades när målet lades fast, men trots att det faktiskt var något fler reguljärt sysselsatta 2003 än 2001 har den reguljära sysselsättningsgraden minskat . Det beror på att befolkningstillväxten varit högre än sysselsättningstillväxten. Nuvarande prognos innebär att sysselsättningsmålet inte uppfylls . Måluppfyllelsen har bl.a. försvårats av de senaste årens svaga konjunktur och av det faktum att befolkningstillväxten i huvudsak skett och sker i åldersgrupper med låga sysselsättningsgrader. I avsnitt 12 redovisas ett sidoalternativ med en ekonomisk utveckling där sysselsättningsmålet uppfylls . Medelarbetstiden minskar inte längre till följd av ökad sjukfrånvaro Medelarbetstiden per sysselsatt11 beror dels på hur stor andel av de sysselsatta som faktiskt är i arbete, och inte är frånvarande från arbetet av någon anledning, dels på hur många timmar de arbetar i genomsnitt. andelen personer i arbete och den genomsnittligt arbetade tiden per person i arbete. Medelarbetstiden per sysselsatt föll därmed . Positivt är dock att bidrog inte sjukfrånvaron till att hålla tillbaka medelarbetstiden. Det totala antalet arbetade timmar i ekonomin minskade . Utvecklingen av antalet arbetade timmar har till viss del hållits tillbaka av att det har varit något färre arbetsdagar än normalt. påverkas antalet arbetade timmar i motsatt riktning då det är fyra fler vardagar än 2003. Denna potentiellt extra arbetstid beräknades i budgetpropositionen öka antalet arbetade timmar med . Nya skattningar från KI indikerar nu att kalendereffekten på antalet arbetade timmar kan bli för ekonomin som helhet (se vidare fördjupningsruta på sidan 18). Exklusive denna kalendereffekt minskar antalet arbetade timmar även , men inte fullt så mycket som antalet sysselsatta. Även den underliggande utvecklingen av medelarbetstiden är således positiv. Det beror på lägre frånvaro, bl.a. minskad sjukfrånvaro. ökar antalet arbetade timmar lika mycket som antalet sysselsatta, dvs. medelarbetstiden per sysselsatt är oförändrad jämfört med . Friåret och utbildningssatsningar inom kommunsektorn inverkar negativt eftersom de innebär fler sysselsatta som inte arbetar. Den underliggande utvecklingen av medelarbetstiden är således fortsatt positiv. Den starkare efterfrågan på arbetskraft bedöms slå igenom i en högre vanligen arbetad tid12 och mer övertid. Den svaga produktivitetsutvecklingen har följts av med en betydligt högre produktivitetstillväxt än vad som bedöms vara en långsiktig takt. Ökningen är till stor del en följd av ett mindre antal arbetade timmar i ekonomin. Produktiviteten har utvecklats väl inom både industrin och tjänstesektorn. Även väntas produktivitetstillväxten vara stark. Ökningen dras dock ner något av den 11 Mätt som det totala antalet arbetade timmar enligt nationalräkenskaperna, dividerat med genomsnittligt antal sysselsatta enligt . 12 Den tid som arbetstagare skall arbeta enligt överenskommelse med arbetsgivare. kalendereffekt som tidigare nämndes. Det faktum att det är fler arbetsdagar bedöms höja produktionen i mindre utsträckning än det höjer antalet arbetade timmar, vilket får till följd att produktiviteten blir lägre än vad den skulle ha varit annars. I näringslivet beräknas produktivitetsökningen till . väntas utvecklingen bli , vilket är mer i linje med vad som bedöms vara en långsiktig takt. påverkades utbudet av arbetskraft huvudsakligen av den höga befolkningstillväxten, neddragningen av den kommunala vuxenutbildningen och av antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program samt ökningen av antalet långvarigt sjuka utan arbete. De tre första faktorerna verkade i positiv riktning medan den sista bidrog till att dämpa utbudet av arbetskraft. Befolkningstillväxten väntas bidra positivt till arbetskraftsutbudet även . Liksom bedöms antalet unga studerande på grundläggande nivå öka till följd av den höga befolkningstillväxten i åldersgruppen. Det håller tillbaka utbudet av arbetskraft. Vad gäller äldre studerande på grundläggande nivå och studerande på högskola väntas inga större förändringar. Däremot ökar antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program från i genomsnitt 92 000 personer till i genomsnitt 103 000 . Beräkningarna bygger på 91 500 deltagare . I siffrorna ingår en utökning av det särskilda anställningsstödet med en volym motsvarande 3 000 platser. Regeringen avser att i samband med budgetpropositionen se över volymerna i de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska programmen . Antalet långvarigt sjuka utanför arbetskraften ökar något under prognosåren, vilket i huvudsak förklaras av befolkningens åldersmässiga sammansättning. Andelen sjuka upphör att öka i de flesta åldersgrupper och minskar i vissa. Till följd av det svaga arbetsmarknadsläget väntas personer som av andra skäl inte deltar i arbetskraften öka något såväl som . Sammantaget beräknas arbetskraftsutbudet bli oförändrat jämfört med . 2003/04:100 BILAGA 1 Diagram 6.2 Arbetskraftsutbud och sysselsättning Källor: () och . Den öppna arbetslösheten började stiga vid mitten av 2002. Till en början var ökningen en följd av ett stigande utbud av arbetskraft. har emellertid en fallande sysselsättning också bidragit till den stigande arbetslösheten. Mätt som årsgenomsnitt ökade antalet arbetslösa med 40 000 och uppgick till 217 000 eller av arbetskraften. Antalet långtidsarbetslösa personer med en sammanhängande arbetslöshetsperiod ökade med 16 000 till 60 000 personer. av de arbetslösa hade eftergymnasial utbildning vilket är en historiskt hög andel. Jämfört med har andelen nästan fördubblats. var arbetslösheten lägre bland män än bland kvinnor. Men när arbetslösheten ökade kraftigt steg den mer för män än vad den gjorde för kvinnor. har männens arbetslöshetsnivå legat högre än kvinnornas. Ökningen av arbetslösheten märktes först hos män, men ökade arbetslösheten mest bland kvinnor. var dock arbetslöshetsnivån lägre för kvinnor (se tabell 6.2). Den prognoserade utvecklingen av sysselsättning och arbetskraft medför att den öppna arbetslösheten fortsätter att öka något innevarande år. Mätt som årsgenomsnitt väntas arbetslösheten uppgå till av arbetskraften. I takt med att sysselsättningen återigen ökar förutses arbetslösheten minska, men i relativt långsam takt. 2003/04:100 BILAGA 1 Tabell 6.2 Sysselsättning och arbetslöshet uppdelat på kön Anm.: I fördes anställda i kyrkan över från kommunala myndigheter till näringslivets tjänstesektor först . Till följd av detta är antalet sysselsatta i offentlig sektor överskattat, och antalet anställda i näringslivet underskattat, med ca 22 000 personer . 2I procent av arbetskraften. Historiskt finns det ett tydligt negativt statistiskt samband mellan sjukfrånvaro och öppen arbetslöshet (se diagram 6.3). Perioder med stigande sjukfrånvaro sammanfaller med perioder med minskande arbetslöshet och vice versa. En anledning till att den öppna arbetslösheten förutses ligga kvar på relativt höga nivåer är just den minskande sjukfrånvaron. En låg sjukfrånvaro är positiv och nödvändig för att på uppnå en hög sysselsättningsnivå. På kort sikt, i en period med relativt låg efterfrågan på arbetskraft, kan det dock innebära högre arbetslöshet då vikarier får sluta när sjukfrånvarande kommer tillbaka i arbete. Diagram 6.3 Sjukfrånvarande och öppet arbetslösa Källa: (). Summan av antalet öppet arbetslösa och deltagare i arbetsmarknadspolitiska program ökade inte i samma omfattning som den öppna arbetslösheten (se diagram 6.4). Ökningen av antalet deltagare i arbetsmarknadspolitiska program innebär dock att summan stiger något mer än den öppna arbetslösheten. minskar summan något mer än den öppna arbetslösheten, då både antalet programdeltagare och antalet öppet arbetslösa minskar. Diagram 6.4 Öppet arbetslösa och personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program Källor: (), och Vid utgången av 2005 bedöms det finnas relativt gott om lediga resurser i ekonomin (se vidare avsnitt 1.1). Därmed kan BNP-tillväxten 2006 bli högre än den långsiktigt hållbara tillväxttakten. Produktiviteten utvecklas i linje med den långsiktiga takten. Den goda BNP-utvecklingen medför en stark utveckling av antalet arbetade timmar i ekonomin. Det beror i sin tur på att antalet sysselsatta personer ökar i god takt. Medelarbetstiden per sysselsatt minskar dock, bl.a. till följd av ökat barnafödande som väntas leda till högre frånvaro. Arbetskraftsutbudet ökar något långsammare än sysselsättningen och den öppna arbetslösheten minskar. ligger den öppna arbetslösheten på och den reguljära sysselsättningsgraden på . Det bedöms fortfarande finnas lediga resurser i ekonomin. Därmed kan den öppna arbetslösheten förväntas sjunka ytterligare åren därefter utan att det uppstår överhettningsproblem på arbetsmarknaden. Den reguljära sysselsättningsgraden stiger. Enligt Medlingsinstitutets konjunkturlönestatistik ökade lönerna preliminärt , vilket var lägre än . Den dämpade löneökningstakten var sannolikt en effekt av en relativt svag konjunktur och en låg efterfrågan på arbetskraft. Lönerna förväntas fortsätta öka i relativt måttlig takt bland annat till följd av att sysselsättningsutvecklingen bedöms bli fortsatt svag och inflationstrycket lågt. För ekonomin som helhet ökar lönerna 2004 och 2005. Därefter förutsätts lönerna öka . Källor: och . Lönerna ökade preliminärt , vilket var betydligt mindre än då lönerna steg respektive , se tabell 7.1. Löneökningstakten dämpades i alla sektorer utom i byggsektorn. I näringslivets tjänstesektor har löneökningstakten successivt blivit lägre sedan mitten på 2001. Det är främst inom bank, försäkring och företagstjänster som lönerna har utvecklats svagare . Lönerna i offentlig sektor steg mer än i näringslivet , vilket även var fallet 2001 och 2002. De flesta faktorer talar för att löneökningstakten kommer att vara fortsatt låg jämfört med utvecklingen . Efterfrågan på arbetskraft är låg. Trots en ökad aktivitet i ekonomin förväntas sysselsättningen öka först . Det underliggande inflationstrycket bedöms vara lågt både och . Produktiviteten i såväl industrin som näringslivets tjänstesektorer har visserligen stigit kraftigt , vilket skulle kunna 2003/04:100 BILAGA 1 ge utrymme för högre löneökningar, men företagens vinster har inte förbättrats i samma utsträckning eftersom de bland annat tvingats sänka sina priser på exportmarknaden. Den låga inflationstakten innebär att reallönerna fortsätter att öka i god takt trots lägre nominella löneökningar. Den offentliga sektorns finanser är ansträngda, vilket kan leda till att löneökningarna i offentlig sektor blir svagare framöver än de varit . Inom näringslivet har flertalet avtal förhandlats . Inom industrin resulterade avtalsförhandlingarna i treåriga avtal som ger avtalsmässiga löneökningar för hela perioden på mellan och . En arbetstidsförkortning som motsvarar en löneökning på är inkluderad i avtalen. De flesta avtalen innehåller individgarantier och höjningar av den lägsta lönenivån. Medlemmarna tjänstemannaförbunden fick i flera fall något lägre löneökningar än medlemmarna i fackförbund som är anslutna till LO. Det sista avtalsåret är uppsägningsbart i alla avtal. De nya avtalen inom byggbranschen och inom branschen för informations- och kommunikationsteknik ligger i linje med avtalen inom industrin. avtal med arbetsgivaren ger avtalsmässiga löneökningar på totalt . De lokala potternas storlek ökar successivt . Att avtalen inom handeln ger högre löneökningar än avtalen inom industrin ligger i linje med den låglönesatsning som var vägledande i samordnade lönekrav till arbetsgivarna. Tjänstemännen inom handeln har slutit avtal som ligger i linje med avtalen inom industrin. Avtalen som slutits ger lägre avtalsmässiga löneökningar än vad de föregående avtalsförhandlingarna resulterade i. Inom kommunsektorn löper de flesta avtalen fram . Den genomsnittliga avtalsökningen inom sektorn är något lägre än . Många avtal saknar dock centralt fastställda löneökningar. Sammantaget bedöms lönerna i ekonomin som helhet öka både och . Reallönerna beräknas stiga med i genomsnitt . 2003/04:100 BILAGA 1 Den svenska ekonomin har kännetecknats av jämförelsevis lågt resursutnyttjande och hög produktivitet som importpriserna har sjunkit. Inflationstrycket är därför lågt . Det låga pristrycket förutses bestå under början av prognosperioden 20042005. Under senare delen av prognosperioden väntas den stärkta tillväxten och efterfrågan gradvis leda till en ökad inflation. Inflationen, mätt som tolvmånaderstalet för konsumentprisindex (KPI)13, väntas uppgå till och (se tabell 8.1). Mätt som årsgenomsnitt beräknas inflationen vara 2004 och 2005. Den underliggande inflationen enligt mått UND1X14, beräknas uppgå till och . Skillnaden mellan de bägge inflationsmåtten beror främst på att räntorna för egnahem, som inte ingår i UND1X, bedöms bidra till att KPI stiger . Under det medelfristiga antas inflationen vara i linje med inflationsmålet. HIKP, EU, årsgenomsnitt Källor: och . Energiprisernas effekter på inflationen minskar De kraftiga ökningar av energipriserna som skedde /2003 kom att dominera bilden av inflationen under de påföljande den procentuella förändringen av KPI . 14UND1X exkluderar räntekostnader för egnahem samt direkta effekter på konsumentpriserna av förändringar i nettot av indirekta skatter och subventioner. Den största effekten kom från elpriserna som steg mycket kraftigt och början av 2003. Elprisnivån har förblivit hög varför elpriserna under 2003 drog upp inflationstakten med mellan . De stora elprishöjningarna och början av 2003 påverkar nu inte längre inflationen. Dessutom har priset på el i konsumentledet nu börjat sjunka något, även om prisnivån alltjämt är betydligt högre än den var före de kraftiga höjningarna /2003. var därtill priserna på bränsle och drivmedel lägre än . Energiprisernas samlade bidrag till inflationen blev därmed negativt , dvs. de bidrog till att sänka inflationen, se diagram 8.1. Diagram 8.1 Konsumentpriser på energi. Energikomponenternas prisindex och totala bidrag till KPI-inflationen Prisindex (1980=100) Sammanlagt inflationsbidrag från energikomponenterna (vänster) El, prisindex (höger) Bränsle, prisindex (höger) Drivmedel, prisindex (höger) -0,5 Källor: och . Inflationsprognosen bygger på antagandet att energipriserna är mer stabila än de varit . Elpriserna förutses visserligen sjunka något, men de väntas inte återgå till nivå . Prognosen för oljepriset berörs längre fram i detta avsnitt. Den sammantagna effekten av energipriserna på inflationen bedöms bli negativ, och betydligt mindre kraftig än den varit 2003. Inflationen har fallit kraftigt minskade inflationen gradvis, från till . Därefter har inflationen fallit kraftigt och till och med blivit negativ (se diagram 8.2). Energiprisernas utveckling är inte den enda för- klaringen till den fallande inflationen. Prisökningstakten från månad till månad har dämpats tydligt för flera grupper av varor och tjänster. Diagram 8.2 visar att om man utesluter energiprisernas direkta effekter från KPI har inflationen sjunkit successivt , med undantag för enstaka månader. Diagram 8.2 Inflation (KPI) exkl. el, bränsle och drivmedel Inflation exkl. el, bränsle och drivmedel -0,5 -1,0 Källor: och . Prisökningstakten är lägre än den var , både för importerade och inhemskt producerade varor och tjänster, men utvecklingen har sett olika ut för olika grupper. Diagram 8.3 visar bidragen, i procentenheter, från prisutvecklingen för olika varor och tjänster till den totala KPI-inflationen. De inhemskt producerade varornas bidrag till inflationen slutade falla medan bidraget från tjänster, exkl. boende och administrativt prissatta tjänster, fortsatte sjunka . (De administrativt prissatta tjänsterna kommenteras längre fram i detta avsnitt.) Det sammanlagda bidraget från inhemskt producerade varor och tjänster exkl. boende upphörde att avta och har varit . De importerade varornas bidrag till inflationen har däremot fortsatt att falla, för att bli negativt, dvs. dra ned den totala inflationen. De fallande importpriserna har således haft stor betydelse för den kraftiga minskningen av inflationen . 2003/04:100 BILAGA 1 Diagram 8.3 Bidrag till KPI-inflationen från vissa varu- och tjänstegrupper exkl. el, bränsle och drivmedel -0,2 -0,4 Övriga inhemska tjänster exkl. boende -0,6 -0,8 Källor: och . Importpriserna fortsätter hålla tillbaka inflationen Priserna på bearbetade varor i importledet väntas fortsätta att minska . Det beror dels på den kronförstärkning som förutses , dels på ett fortsatt dämpat pristryck på internationellt handlade varor. Råvarupriserna i importledet väntas minska markant som en följd av lägre priser på olje- och petroleumprodukter (se vidare avsnitt 4.2). Även bedöms priserna på importerade varor i importledet sjunka något, trots endast marginella förändringar i växelkursen. Anledningen är att oljepriset förutses falla. Importpriserna på bearbetade varor bedöms däremot öka svagt till följd av stigande världsmarknadspriser på varor. Priserna i importledet påverkar konsumentpriserna både direkt, genom att en stor del av konsumentvarorna importeras, och indirekt, genom att priserna på importerade insatsvaror som används i inhemsk produktion påverkar konsumentpriserna. Genomslaget i konsumentpriserna av förändrade priser i importledet uppkommer normalt med viss fördröjning, och det har ofta visat sig vara svårt att förutse effekten både till storlek och tidpunkt. Sammanfattningsvis bedöms prisutvecklingen i importledet bidra relativt mycket till att dra ned inflationen under loppet av 2004, och endast bidra marginellt till att höja inflationen under loppet av 2005. Oljeprisutvecklingen är dock en källa till osäkerhet i prognosen. 2003/04:100 BILAGA 1 Den snabba ökningen av inflationen på inhemska varor och tjänster berodde åtminstone delvis på att resursutnyttjandet i ekonomin hade blivit ansträngt. hade sysselsättningen stigit snabbt, och löner och enhetsarbetskraftskostnader hade ökat i relativt hög takt. Särskilt märktes detta i utvecklingen av konsumentpriserna på tjänster som steg snabbt (se diagram 8.3 ovan) sedan personalsituationen i konsumentnära tjänstebranscher blivit mer och mer ansträngd . har sysselsättningsuppgången i ekonomin som helhet brutits. Produktivitetstillväxten har stärkts kraftigt efter att ha varit låg 2001, och löner och enhetsarbetskraftskostnader har stigit i betydligt lägre takt . Resursutnyttjandet i den svenska ekonomin är lågt (se avsnitt 1.2) vilket har resulterat i ett sänkt inhemskt inflationstryck. Inflationsförväntningarna har också sjunkit successivt , även om de steg något , sannolikt under påverkan av energiprisutvecklingen. låg inflationsförväntningarna kring , både enligt undersökning av hushållens inköpsplaner och enligt företaget undersökning av förväntningar bland arbetsmarknadens och penningmarknadens aktörer. har dessa förväntningar legat strax . Som framgår i avsnitt 6 väntas sysselsättningen inte stiga . Lönerna förutses öka 2004 och 2005, och produktivitetstillväxten väntas vara relativt god, vilket talar för att enhetsarbetskostnaden stiger måttligt. Mot denna bakgrund bedöms det inhemska inflationstrycket förbli lågt under prognosåren. Det antas visserligen stiga gradvis i takt med att konjunkturen och efterfrågan stärks och sysselsättningen åter ökar, men prognosen innebär att det även finns ledig kapacitet i ekonomin varför inflationstrycket även då väntas vara relativt lågt. kvartalsbarometer har begränsad täckning inom de konsumentinriktade tjänstebranscherna, men de barometerfrågor som rör bristen på personal inom handeln kan i viss mån ses som indikatorer på graden av resursutnyttjande även i närliggande tjänste- Diagram 8.4 visar ett sammanvägt mått på svaren på dessa frågor.