prop · GS0314 · 2004-09-30 00:00:00 — Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen redogör regeringen bl.a. för utvecklingen i Bosnien och efter , förutsättningarna för stationering av en multinationell fredsstyrka ledd av Europeiska unionen (EU) efter Natos pågående insats SFOR och förberedelserna för ett svenskt deltagande i en sådan styrka. Regeringen föreslår att medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och , efter ett beslut av (FN:s) säkerhetsråd som innehåller det folkrättsliga mandatet för insatsen. Insatsen, som kommer att bli EU:s hittills mest omfattande militära insats, planeras i enlighet med beslut av Europeiska unionens råd och med stöd av 1551 (2004), vilken uttryckligen välkomnar EU:s planer på att inleda en militär insats i Bosnien och . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Ärendet och dess beredning 4 3 Bakgrund 4 3.1 Utvecklingen i Bosnien och efter 4 3.2 Internationella samfundets insatser 5 3.3 Svenska insatser 6 4 Den 7 4.1 Det svenska bidraget till insatsen 8 5 Folkrättsligt mandat m.m. för insatsen 9 6 Regeringens överväganden 10 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 12 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och , efter ett beslut av som innehåller det folkrättsliga mandatet för insatsen. 2 Ärendet och dess beredning Europeiska unionens stats- och regeringschefer antog vid en övergripande strategi avseende Bosnien och som innefattar konkreta åtgärder för att göra EU:s insatser till stöd för landets närmande till EU mer konsekventa och effektiva. Stats- och regeringscheferna välkomnade vidare de framsteg som hade gjorts när det gäller att förbereda en militär insats efter den pågående stabiliseringsstyrkan, SFOR, i Bosnien och och anmodade att den operativa planeringen skulle drivas vidare under förutsättning att medlemsstaterna i Nato fattade beslut om att avsluta SFOR. Vid i beslutade Natos stats- och regeringschefer att Nato skulle avsluta insatsen SFOR i Bosnien och och välkomnade EU:s beredvillighet att inleda en ny fredsfrämjande insats i området i samarbete med Nato. antog resolutionen (2004) i vilken säkerhetsrådet bl.a. välkomnar EU:s planer på att inleda en militär insats i Bosnien och . Europeiska unionens råd beslutade om en gemensam åtgärd (2004/570/GUSP) om Europeiska unionens militära operation i Bosnien och . Kontakter har under ärendets beredning löpande hållits med Försvarsmakten som på anmodan av regeringen lämnat förslag till ett möjligt svenskt bidrag. har som ett led i förberedelserna sänt personal till Bosnien och för att delta i förberedelsearbetet inför insatsen. Enligt den preliminära tidtabellen skall EU kunna inleda insatsen . 3 Bakgrund 3.1 Utvecklingen i Bosnien och efter sönderfall kom att få mycket våldsamma och långtgående konsekvenser i Bosnien och . Den blodiga konflikten kom att vara . Efter fredsförhandlingar på en amerikansk militärbas i , , undertecknades en fredsöverenskommelse i av företrädare för Bosnien och , och . Fredsöverenskommelsen, det s.k. , slår fast att Bosnien och skall bestå av en enad och suverän stat bestående av två entiteter, dels Federationen Bosnien och , dels . En Hög representant för det internationella samfundet utsågs att övervaka avtalets genomförande vad gäller de civila frågorna. Höge representanten har sedan ingicks haft en framträdande roll inom den nationella politiken med långtgående befogenheter för samhällsuppbyggande och genomförandet av . Höge representanten är dessutom numera EU:s särskilde representant () i Bosnien och . I förutsågs också behovet av att upprätta en internationell styrka för att säkerställa genomförandet och övervaka den militära delen av fredsavtalet. Genom 1031 (1995) gavs Nato mandat att leda styrkan. IFOR (Implementation Force) upprättades inledningsvis och omfattade omkring 60 000 soldater från ett tjugotal länder. Vid det ettåriga mandatets slut stod det klart att IFOR framgångsrikt genomfört sitt uppdrag. De stridande parterna hade separerats och demokratiska val till presidentrådet och parlamentet hade genomförts. Av den civila delen av avtalet återstod dock mycket att genomföra och det politiska klimatet bedömdes som fortsatt osäkert. beslutade därför att IFOR skulle ersättas av en stabiliseringsstyrka, SFOR (Stabilization Force), för att fullfölja genomförandet av och säkerställa freden. Nato beslutade vid toppmötet att avsluta insatsen SFOR . Utvecklingen i Bosnien och har gått från konflikthantering mot en ökande stabilitet, samhällsbyggande och närmande till EU. Flyktingåtervändandet har varit en framgång. Den politiska kartan domineras fortfarande av de nationalistiska partierna. De nationalistiska partiernas utnyttjande av landets delning i två entiteter innebär ett hinder i närmandet till de europeiska samarbetsstrukturerna. Någon försoningsprocess har ännu inte inletts och de etniska motsättningarna utgör en fortsatt bromskloss i försöken att skapa en fungerande statsbildning. Korruption och organiserad brottslighet är vanligt förekommande i stora delar av landet. Det bristande samarbetet med för före detta i (ICTY) utgör ett fortsatt hinder för såväl försoning som närmande till EU och Nato. Läget i landet kan , på ett övergripande plan, betecknas som stabilt, men situationen är alltjämt skör. Lokala sammandrabbningar och begränsade våldshandlingar kan därför inte uteslutas. 3.2 Internationella samfundets insatser FN har ingen ledande roll i Bosnien och . EU kan, särskilt mot bakgrund av den nu planerade insatsen under EU:s ledning, betraktas som den viktigaste aktören i landet. har angett att Bosnien och är välkommet att bli medlem av unionen när de nödvändiga kriterierna för medlemskap är uppfyllda. Det övergripande långsiktiga målet för EU är att integrera Bosnien och med unionen. Samtliga instrument inom EU som kan bidra till att målet uppfylls kommer att tas i anspråk. EU är genom kommissionen den största biståndsgivaren i landet. Kommissionen ansvarar för biståndsverksamheten och har även en framskjutande roll vad gäller landets närmande till EU. har EUMM (European Union Monitoring Mission) till uppgift att observera utvecklingen i bl.a. Bosnien och och rapportera till EU:s medlemsstater. EU:s polisinsats EUPM (European Union Mission) påbörjades och har ett treårigt mandat. Denna insats är rådgivande och omfattar omkring 500 poliser. EUSR har en koordinerande roll för EU:s insatser och en nära kontakt med kommissionen. antog en övergripande strategi som innehåller konkreta åtgärder för att göra EU:s insatser till stöd för Bosnien och närmande till EU mer effektiva. Som en följd av att () tilldelades en central roll i genomförandet av etablerades OSSE-missionen i Bosnien och . med beslutet om att avsluta insatsen SFOR beslutade Natos stats- och regeringschefer att Nato skulle inleda en ny närvaro i Bosnien och . Natomissionen, i form av ett Natohögkvarter i , kommer bl.a. att ha ansvar för försvarsreformer. 3.3 Svenska insatser Bosnien och är ett av största mottagarländer för internationellt bistånd. Biståndet är huvudsakligen inriktat på flyktingåtervändande, institutionsuppbyggnad, ekonomisk omstrukturering samt stärkande av mänskliga rättigheter och demokrati. Stort stöd har tidigare även givits till uppbyggnad av infrastrukturen. De svenska biståndsinsatserna till Bosnien och uppgår till ca och är den största bilaterala givaren i landet. har bidragit med fredsfrämjande personal i Bosnien och . Den svenska insatsen skedde inledningsvis inom ramen för den . När IFOR upprättades av Nato för att genomföra beslutade att delta med omkring 1 000 soldater. När Natos insats i Kosovo inleddes drogs huvuddelen av den svenska kontingenten i SFOR tillbaka. Det svenska bidraget till SFOR begränsas till ett fåtal stabsofficerare, vilka främst tjänstgör på stabsbefattningar vid . bidrog tidigare även med en nationell underrättelseenhet. bidrar med upp till 16 personer till den EU-ledda polisinsatsen EUPM. har dessutom ett starkt engagemang vad gäller arbetet för Bosnien och inom och för sydöstra . har ställt tre svenskar till förfogande till OSSE-missionen i och bidrar regelbundet med valobservatörer till valövervakningsmissioner. 4 Den I den gemensamma åtgärden /570/GUSP som Europeiska unionen beslutade om slås fast att EU skall, så snart alla relevanta beslut har fattats, genomföra en militär krishanteringsinsats i Bosnien och . Styrkans uppgifter skall vara att bidra till en synlig och robust militär närvaro i syfte att bidra till att skapa säkra förhållanden i Bosnien och för att på så sätt möjliggöra fredsarbetet och genomförande. Styrkan avses få ett folkrättsligt mandat med stöd av kapitel VII i , vilket innebär att styrkan kan komma att använda våld om det skulle behövas för att genomföra mandatet. Enligt planerna förutses styrkan omfatta ca 7 000 personer, vilket innebär att kommer att bli EU:s hittills mest omfattande militära insats. Styrkan kommer att vara uppdelad på tre geografiska områden och ledas av ett högkvarter i . I styrkan ingår dessutom taktiska och strategiska reserver samt integrerade polisenheter. De flesta av de EU-medlemsstater som deltar i insatsen SFOR under Natos ledning kommer, i allt väsentligt, att fortsätta sina åtaganden inom ramen för . Av den gemensamma åtgärden framgår att insatsen skall genomföras med stöd av Natos resurser och i enlighet med den överenskommelse som ligger till grund för samarbetet mellan EU och Nato, det s.k. plus. Detta arrangemang innebär bl.a. att Natos ställföreträdande överbefälhavare i utses till militär chef för den EU-ledda militära styrkan i Bosnien och . Den politiska kontrollen och strategiska ledningen av insatsen åvilar EU. för utrikes- och säkerhetspolitik (KUSP) utövar enligt artikel 25 i Unionsfördraget, på rådets ansvar, denna kontroll och ledning och rapporterar regelbundet till rådet. skall utgöra en del av en bredare och samordnad EU-närvaro i Bosnien och . Under ett övergripande ansvar hos rådet har EUSR fått i uppdrag att säkra den politiska koordineringen av EU:s alla insatser i Bosnien och , inbegripet den militära insatsen . EU:s huvudmannaskap för såväl militära och polisiära som civila instrument bedöms ge förutsättningar för en samstämmig och effektiv EU-insats i Bosnien och . EUSR och EU:s generalsekreterare/höge representant skall, inom ramen för sina respektive mandat, bl.a. vara de huvudsakliga kontaktpunkterna gentemot de bosniska myndigheterna när det gäller genomförandet av insatsen. är EU:s första militära insats som kommer att dra fördel av den av rådet inrättade mekanismen vad gäller administrationen av de s.k. gemensamma kostnaderna för insatsen. Detta leder till att hanteringen av finansieringsfrågorna underlättas. Genomförandet av insatsen kan därmed effektiviseras. EU:s insats genomförs i nära samarbete med den Natomission som kommer att kvarstanna i Bosnien och efter SFOR:s slut. Natomissionen kommer att ha viktiga uppgifter bl.a. på området för försvarsreformer. Den kommer därefter att genomgå en översyn var sjätte månad för att bl.a. möjliggöra för KUSP att, beroende på säkerhetssituationen i Bosnien och , besluta om ändringar i styrkans uppgifter och styrkans omfattning. Rådet skall utvärdera insatsen och ta ställning till om den skall fortsätta. Ett särskilt beslut måste fattas av rådet för att avsluta insatsen. Även länder som inte är medlemmar av EU kommer, efter ett särskilt beslut av KUSP, att erbjudas möjlighet att bidra till . 4.1 Det svenska bidraget till insatsen har, under den planering av insatsen som pågår i , anmält intresse av att till en början delta i den multinationella norra sektorn i Bosnien och (Multinational Task Force North, MNTF N), vilken kommer att stå under ledning. har erbjudit sig, och blivit godkänd, att axla ett särskilt ansvar genom att ta lednings- och koordineringsansvar för logistiken inom den norra sektorn. Ansvaret innebär att leder planering och genomförande av logistiken och att avser ha huvudansvar för logistikenheten inom den norra sektorn. är dock inte bundet till den norra sektorn utan kan komma att bidra till ett annat ansvarsområde. Det svenska bidraget planeras inledningsvis bestå av ca 70 personer. Huvuddelen av dessa personer kommer att ingå i en multinationell logistikenhet. Därutöver planeras bidraget bestå av en samverkans- och observationsenhet, militärpoliser och stabsofficerare till den EU-ledda styrkans högkvarter i och högkvarteret för Multinational Task Force North i Tuzla. avses få ett folkrättsligt mandat med stöd av kapitel VII i . I styrkan, liksom i det nu aktuella svenska bidraget, ingår därför komponenter som med stöd av det folkrättsliga mandatet kan komma att använda våld. Det nu planerade svenska bidraget kan förändras i fråga om utformning och uppgifter. har som ansvarig nation för logistiken inom den norra sektorn ett övergripande ansvar för denna fråga. Det innebär att skall ha beredskap täcka upp med personal i situationer där andra deltagare av olika skäl inte har kunnat bidra fullt ut. Det kan också bli fråga om att behöva förstärka det svenska bidraget även vad gäller övriga nämnda komponenter (samverkans- och observationspersonal samt militärpoliser). I ett läge där säkerheten i Bosnien och avsevärt försämras kan det dessutom uppstå ett behov av att förstärka EU:s insats. Regeringen anser det angeläget att ha en beredskap att kunna medverka till en sådan förstärkning, särskilt om det finns fara för svensk civil eller militär personals säkerhet eller om genomförandet av fredsavtalet allvarligt hotas. En sådan förstärkning av det svenska bidraget skulle kunna omfatta även andra typer av förband än de ovan nämnda, t.ex. förband som har förmåga att skilja stridande parter åt. Mot bakgrund av tidigare erfarenheter från krishantering på , senast från oroligheterna i Kosovo , bör det också finnas hög beredskap att snabbt kunna överföra svensk personal mellan insatsen i Bosnien och och Natos insats i Kosovo. har godkänt att regeringen ställer en väpnad styrka till förfogande som ett svenskt bidrag till en internationell fredsstyrka i Kosovo (jfr prop. 1998/99:112, bet. 1998/99:UFöU02, rskr. 1998/99:252, bet. 2000/01:UU12, rskr. 2000/01:161). Det svenska bidraget kan, mot bakgrund av nämnda omständigheter, därför i ett senare skede komma att omfatta upp till 200 personer. har som ett led i förberedelserna sänt stabsofficerare och annan personal till Bosnien och för att delta i förberedelsearbetet inför insatsen. Regeringens övergripande bedömning är att inga allvarliga direkta eller indirekta hot mot svensk personal förekommer i Bosnien och . Den svenska närvaron och uppträdandet hos svenska enheter i Bosnien och har givit ett gott anseende hos den lokala befolkningen. Regeringen beräknar att de svenska kostnaderna för ett svenskt styrkebidrag om 70 personer uppgår till och till . Utgifterna skall belasta det sjätte utgiftsområdet, anslaget 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m. 5 Folkrättsligt mandat m.m. för insatsen Den gemensamma åtgärden /570/GUSP som Europeiska unionens råd beslutade om lägger fast det rättsliga och finansiella ramverket för insatsen, men enskilda medlemsstater åläggs inga skyldigheter att bidra med en styrka till insatsen. Varje medlemsstat avgör om, och i så fall i vilken omfattning, staten i fråga vill delta. fattar i varje enskilt fall och i enlighet med svensk lag beslut om medverkan i en krishanteringsinsats. En förutsättning för svenskt deltagande i är att insatsen vilar på en folkrättslig grund. folkrättsliga mandat kommer, som nämnts, att grundas på en resolution antagen av med stöd av kapitel VII i . Det förutses att det kommande mandatet från säkerhetsrådet innebär att EU-styrkan vid behov kommer att kunna lösa sina uppgifter med militära tvångsmedel. Denna resolution förväntas beslutas av säkerhetsrådet . Som nämnts ovan välkomnar säkerhetsrådet genom resolution (2004) EU:s planer på att inleda en militär insats i Bosnien och . Av resolutionen framgår även att det nu gällande (Status of Forces Agreement) som återfinns som bilaga till tills vidare även skall tillämpas på den föreslagna EU-styrkan. Detta avtal reglerar den rättsliga statusen för den personal som ingår i den . Insatsregler, s.k. rules of engagement, som reglerar styrkans våldsanvändning kommer att fastställas. Det svenska styrkebidraget kommer utifrån dessa insatsregler att kunna tillgripa tvångsmedel som går utöver nödvärn för att genomföra säkerhetsrådets mandat. Av 10 kap. 9 § regeringsformen framgår bl.a. att regeringen inte utan medgivande får sända en svensk väpnad styrka utomlands, om inte detta är medgivet i lag eller följer av en internationell överenskommelse som har godkänt. I det nu aktuella svenska bidraget till ingår komponenter som är en väpnad styrka i den bemärkelse som avses i regeringsformen. Då bemyndigande saknas för regeringen i detta fall och inte har godkänt en internationell överenskommelse av vilken skyldigheten följer krävs medgivande för att en svensk väpnad styrka skall kunna delta i insatsen. 6 Regeringens överväganden Regeringens förslag: medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och , efter ett beslut av som innehåller det folkrättsliga mandatet för insatsen. Skälen för regeringens förslag: Bosnien och är, liksom som helhet, av stor betydelse för stabiliteten och säkerheten i . Insatsen kommer att komplettera EU:s långvariga och breda engagemang i landet och bidra till Bosnien och närmande till EU. Internationell militär närvaro bedöms vara nödvändig för att säkra en fredlig utveckling. Bosnien och är en ung stat som står inför stora utmaningar att komma till rätta med krigets efterverkningar och skapa en fungerande demokrati, präglad av samförstånd och tolerans. En fortsatt allvarlig socioekonomisk situation, omfattande kriminalitet och ökad betoning av den etniska tillhörigheten kan underblåsa spänningar och potentiellt våld. Att lag och ordning kan upprätthållas är en förutsättning för återuppbyggnadsarbetet och etableringen av en multietnisk rättsstat. Det är av yttersta vikt att den fredliga utvecklingen tillåts fortsätta. Genom att EU genomför en militär fredsbevarande insats i Bosnien och skapas förutsättningar för en framtida övergång från ett militärt engagemang till civila och polisiära insatser. Regeringen anser att det är viktigt att fortsätter sitt breda engagemang för utveckling, demokrati och säkerhet i Bosnien och . Ett svenskt bidrag till EU:s krishanteringsinsats är ett konkret stöd för det fortsatta fredsarbetet i landet. Det kompletterar väl och förstärker övriga insatser. Regeringen är en stark förespråkare av en fortsatt utveckling av EU:s krishanteringsförmåga. Ett svenskt truppbidrag till är ett uttryck för engagemang i den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken. En framgångsrik insats i Bosnien och stärker EU:s långsiktiga förmåga att bidra till säkerhet och stabilitet i . Regeringen är också angelägen om att tillvarata den breda kunskap som finns i om Bosnien och från tidigare och pågående insatser. har välkomnat EU:s planer på att inleda en militär insats i Bosnien och . Regeringen anser att den insats som planeras i Bosnien och måste vila på en folkrättslig grund i form av en resolution i . Detta är en förutsättning för svenskt deltagande i insatsen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Y. , , , , , Andnor, Nuder, , , , Jämtin Föredragande: statsrådet Regeringen beslutar proposition 2004/05:14 Svenskt deltagande i en EU-ledd styrka i Bosnien och .