prop · GR031d7 · 2004-01-01 00:00:00 — Det är också viktigt att de pågående projektarbetena och arbetet i de olika nordiska materielgrupperna utvecklas och leder till ett positivt resultat för inblandade parter. När det gäller det nordiska industristödsavtalet är det enligt regeringen angeläget för försvarsindustrins omstrukturering att arbetet med att finna ytterligare industriannex att knyta till huvudavtalet fortsätter. skall fortsätta att utveckla sina bilaterala samarbetsrelationer inom försvarsmaterielområdet med betoning på våra viktigaste samarbetsländer. Av särskild betydelse är våra relationer med , och samt och - inte minst med avseende på genomförandet av det nätverksbaserade försvaret. Arbetet inom ramen för sexnationersamarbetet omfattande , , , , och bedöms kunna bli av stor betydelse och bör därför utvecklas och fördjupas. Försvarsmaterielsamarbetet inom EU utvecklas inte minst genom inrättande av en kapacitets- och materielbyrå inom EU. anser att ett inrättande av byrån skulle vara ett verksamt sätt att hantera förmågeutveckling, bristtäckning och upphandling. Regeringens förslag: Det nuvarande nationella flygtekniska forskningsprogrammet förlängs och att det statliga bidraget till finansieringen av programmet skall behållas på en nivå om högst . Skälen för regeringens förslag: Regeringen har tidigare beslutat om det nationella flygtekniska forskningsprogrammet. Det senaste beslutet omfattade och regeringen beräknade ett totalt statligt bidrag till finansieringen av programmet om (prop. 2000/01:1, utg.omr. 6, bet. 2000/01:FöU1, rskr. 2000/01:54). Målet för programmet är att genom stimulans till forskningsarbete bidra till att svensk flygindustrins kompetens och konkurrenskraft 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Programmet omfattar sådan flygteknisk forskning som är av gemensamt civilt och militärt intresse. Vidare bidrar programmet till att stärka landets förmåga att aktivt delta i och dra nytta av internationellt forsknings- och teknologisamarbete. Projekten inom programmet genomförs i samverkan mellan flygindustri, universitet och högskola samt forskningsinstitut. Regeringen bedömer att programmet har bedrivits på ett effektivt sätt och att resultaten av programmet är positiva. Programmets betydelse från försvars- och näringspolitiska utgångspunkter motiverar enligt regeringen att programmet fortsätts. Forskningsprogrammet har en programtid på normalt och nuvarande program går ut vid innevarande års slut. Regeringen avser att förlänga det nuvarande programmet 2001-2003 med i syfte att möjliggöra att förslag om framtida program beaktas i samband med beslut om de försvars- och forskningspolitiska propositionerna. Regeringen beräknar ett statligt bidrag till finansieringen av programmet om varav beräknas under utgiftsområde 6 Totalförsvar och anslag 6:2 Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling och beräknas under utgiftsområde 24 Näringsliv och anslag 26:2 Verket för innovationssystem: Forskning och utveckling. Regeringens bedömning: Ambitionen vad avser internationell beredskap och internationella insatser skall även fortsättningsvis vara hög. saknas såväl verksamhetsmässiga som ekonomiska förutsättningar för att höja ambitionsnivån. Regeringens viljeinriktning att långsiktigt öka internationella förmåga kvarstår. bör kunna delta i fredsfrämjande insatser i enlighet med de krav på operativ förmåga som beslutat, i första hand med resurser och förband som har anmälts till internationella styrkeregister. Försvarsmakten bör upprätthålla beredskap för och kunna genomföra incidentinsatser, dvs. upptäcka, ingripa och avvisa varje form av kränkning av svenskt territorium för att hävda rikets territoriella integritet i luften, till sjöss och på marken. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Försvarsmakten bör ha en sådan förmåga att beredskap kan upprätthållas och förändras för de krav och inom de tidsramar som regeringen med hänsyn till omvärldsläget beslutar. Regeringen anser att den hittillsvarande inriktningen bör ligga fast. Detta innebär att det är fortsatt angeläget att samhällets resurser kan utnyttjas på ett effektivt och rationellt sätt. Inriktningen för stöd till samhället bör vara följande. Vid sidan av att medverka i räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102), skall Försvarsmakten bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred och därvid kunna samverka med andra myndigheter och ställa resurser till förfogande. Uppgiften att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred skall inte utgöra en utgångspunkt för Försvarsmaktens utformning och omfattning. Skälen för regeringens bedömning: har deltagit aktivt i den fredsfrämjande verksamheten på . Detta visar på långsiktiga engagemang, vilket skall gälla även framgent på . Nato planerar att reducera styrkan i Kosovo från ca 25 000 personer till ca 17 500 . Regeringen avser, som ett led i Nato:s omstrukturering, reducera det svenska bidraget till Kfor . Denna reducering kommer inte att påverka det svenska brigadledningsansvaret för MNB (C), , som sträcker sig från till . Insatsen beräknas kosta ca . avser fortsatt delta i Sfor med stabsofficerare och en underrättelsecell (Swenic). Då det nordiska underrättelsecentret (Nordic) upphört att existera kommer Swenic, , utökas till fyra personer. Det fortsatta svenska deltagandet i Sfor är viktigt inte minst med tanke på diskussionen om ett eventuellt EU-övertagande av insatsen efter Nato. Insatsen beräknas kosta ca . EU:s beredvillighet att ta över ledningen av Sfor /2005, kan komma att påverka framtida bidrag till insatsen. avslutade Nato sin insats i och ersattes då av EU:s första militära krishanteringsinsats, Operation . Styrkans mandat grundas på en formell begäran från den Makedonska regeringen till EU. Insatsen genomförs i enlighet med FN-resolution , som uttalar stöd för en multinationell säkerhetsrelaterad närvaro så att förutsättningar kan skapas för att genomföra Ohrid-överenskommelsen. Styrkans uppgifter är att bidra till en synlig militär närvaro, övervaka situationen till stöd för de civila övervakarna från EU och samt upprätthålla kontakter med lokala myndigheter och övriga internationella aktörer i landet. EU-styrkan omfattar omkring 350 personer av vilka något mer än hälften utgörs av stabspersonal och resten av markförband, med högkvarter i . Totalt deltar 27 länder. bidrar med två övervakningsteam med totalt åtta personer. Därtill tillkommer sex stabsofficerare i olika delar av kommandokedjan. fattades beslut om att förlänga den EU-ledda insatsen fram till . Insatsen beräknas kosta ca . Regeringen beslutade om att fortsatt ställa den svenska styrkan till Isafs förfogande, dock längst till och med . övertog Nato ledningen av Isaf. beräknas det svenska bidraget till Isaf kosta ca . Formerna för ett ev. fortsatt svenskt deltagande i återuppbyggnaden av bereds i . Fortsatt placering av samverkansofficerare vid US hänger samman med fortsatta engagemang i . Monuc i (DRK) medgav att ställer en väpnad styrka till FN:s mission Monuc:s förfogande. Regeringen beslutade om deltagande med en flygfältsenhet och stabsofficerare om högst 90 personer. Insatsen är begränsad och innebär betjäning av flygplatsen i . deltar därmed som enda västland med truppbidrag för att stödja FN:s arbete inom Monuc och fredsprocessen i DRK. erhöll posten som ställföreträdande befälhavare i Monuc. antog en resolution som ger Monuc ett nytt mandat som främst innebär uppgifter enligt kapitel sju och utökning av den militära styrkan. Inriktningen är att den svenska flygfältsenheten i Kindu skall avvecklas i enlighet med fattade beslut. Insatsen är beräknad att kosta ca och ca . i (DRK) försämrades säkerhetsläget kraftigt i DRK:s östra provins . Med godkännande, fattade regeringen beslut om insats med svenskt specialförband. Det svenska bidraget om ca 80 personer ställdes till den franskledda Euforstyrkans förfogande i Bunia, Ituri och hade mandat till och med . Insatsen har beräknats kosta . Bidrag till EU:s gemensamma kostnader och kostnader för placering av stabsofficerare inkluderas. Beredskap för internationella insatser Försvarsmakten skall ha en sådan förmåga att beredskap kan upprätthållas och förändras för de krav och inom de tidsramar som regeringen med hänsyn till omvärldsläget beslutar. Regeringen vill lyfta fram övningsverksamheten som en viktig komponent i Försvarsmaktens förmåga. Att utveckla Försvarsmaktens förmåga att verka internationellt kräver möjligheter att öva i internationella sammanhang. Petersbergsuppgifterna bör vara vägledande vid val och planering av övningar. Nato har erbjudit länder knutna till Partnerskap för fred att i större utsträckning delta i Natos egen övnings- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Regeringen bedömer att enskilda övningar inom ramen för Partnerskap för fred sannolikt kan komma att minska i omfattning och konstaterar även att EU inte bedriver övningsverksamhet på förbandsnivå. Mot denna bakgrund anser regeringen att Försvarsmakten kan delta i den del av Nato:s övningsverksamhet som är öppen för PFF-länder och som är förenlig med vår svenska militära alliansfrihet. För att uppfylla behovet av gemensamma övningar anser regeringen vidare att Försvarsmakten bör medverka i såväl bisom multilaterala övningar. Försvarsmakten bör härvidlag prioritera övningar med medlemsstater i EU eller Nato. Svensk medverkan med förband och enheter i internationell övningsverksamhet skall i varje enskilt fall prövas av regeringen. När det gäller utvecklingen av den internationella förmågan generellt, vill regeringen anföra följande. Regeringen bedömer att den internationalisering som Försvarsmakten genomgått resulterat i värdefulla erfarenheter och en ökad interoperabilitet. Regeringen anser att uppträdandet vid de insatser där förband deltagit hållit en hög klass. Ambitionen vad avser internationell beredskap och internationella insatser skall även fortsättningsvis vara hög. saknas såväl verksamhetsmässiga som ekonomiska förutsättningar för att höja ambitionsnivån. Regeringens viljeinriktning att långsiktigt öka internationella förmåga kvarstår däremot. En förbättrad synergi mellan nationell och internationell insatsförmåga är då av avgörande betydelse. Det nationella försvarets behov skall påverka utformningen av de förband och kompetenser vi avser bidra med internationellt. Metoderna att tillvarata erfarenhet och kompetenser från förband som deltagit i internationella insatser bör utvecklas. Urvalet av förband som anmälts till internationella styrkeregister bör fortlöpande ses över. Mot bakgrund av Försvarsmaktens redovisning avseende de verksamhetsmässiga förutsättningar för att öka förmågan att delta med förband i internationella insatser samt mot den redovisade kostnadsutvecklingen menar regeringen att varje ny anmälan till ett förbandsregister fordrar ett avvägningsarbete där utveckling av internationell förmåga måste vägas mot andra behov för insatsorganisationen t.ex. den mångfald av förbandstyper ansett sig behöva upprätthålla som militärt alliansfri stat. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 EU har fått en allt större roll i militär krishantering. ambition att delta i fredsfrämjande verksamhet har höjts i och med vårt medlemskap i och den framväxande krishanteringsförmågan inom EU. Deltagandet med insats av militära förband inom ramen för ESFP sker på grundval av nationella beslut av varje enskilt medlemsland. EU håller vidare på att utveckla sin snabbinsatsförmåga med en reaktionstid eller mindre som komplement till den militära styrka om upp till 50 000 60 000 soldater som kan sättas in (EU Headline ). EU:s insats i DRK visar att EU till viss del redan har en snabbinsatsförmåga. Tidsförhållandena är ofta knappa och förutsätter flexibilitet och snabbhet av samtliga EU:s medlemsländer. Inom det militära området utgörs kärnan i det nordiska försvarsrelaterade samarbetet av verksamheten på det fredsfrämjande området inom samarbetsstrukturen Nordcaps (Nordic Coordinated Arrangement for Military Peace Support). undertecknades ett övergripande samförståndsavtal för samarbetet. Avtalet reviderades för att möjliggöra isländskt medlemskap. Vidare har överenskommelse rörande samarbete mellan och undertecknats. förklarades Nordcaps krishanteringsstyrka upp till brigads storlek operativ. innehar ordförandeskapet i Nordcaps. kommer utvecklingen av krishanteringsstyrkan att fortsätta. FN har ett behov av snabbt tillgängliga militära enheter. Stärkandet av FN:s snabbinsatsförmåga har bl.a. skett genom etablerandet av Shirbrig (The Multinational Standby High Readiness Brigade for UN operations). Shirbrig är en multinationell insatsstyrka med 16 medlemsländer. Samarbetet syftar till att kunna ställa förband upp till brigads styrka till FN:s förfogande. Tanken är att en insats med Shirbrig skall pågå , varpå en reguljär FN-styrka skall kunna ta över. Shirbrig har ett stående planeringselement utanför i . Planeringselementet utgör kärnan i ett kommande Shirbrig HQ. emellertid inte ett stående förband utan varje anmäld enhet, som även kan vara anmäld till andra styrkeregister, ställs till Shirbrig:s förfogande efter nationella beslut i det bidragande landet. Beslut om deltagande i insats fattas från fall till fall. har ett av de anmälda svenska förbanden - ingenjörkompaniet - uppgraderats till Rapid Deployment Level. Det innebär att insatsberedskapen är från nationellt beslut, men att vissa administrativa förberedelser, för att underlätta en insats, görs redan innan beslut om ett deltagande fattats. Förberedelserna kan bestå i att upprätta avtalsutkast till , eller materiellistor för att underlätta kommande transporter. Försvarsmaktens förmåga att upptäcka och ingripa mot kränkningar av territoriet och särskilt i skall upprätthållas. Förmågan skall snabbt kunna ökas i anslutning till akuta kriser. Därutöver skall förmågan att upptäcka och avvisa säkerhetshot samt att tidigt kunna upptäcka NBC-insatser i närområdet vidmakthållas. I och med försvarsbeslut introducerades en anpassningsprincip för det militära försvaret. De styrinstrument som förutsågs i beslutet har inte fått avsedd verkan, bland annat har planering och realiserbarhetsgranskning av beredskapshöjningar och andra anpassningsåtgärder inte genomförts. Genom regeringens beslut om en differentierad beredskap baserat på en förnyad bedömning av den säkerhetspolitiska utvecklingen förbättras tillämpningen av anpassningsprincipen. Detta kommer genom differentieringsbeslutet att omfatta en större del av krigsförbanden och därmed bidra till handlingsfrihet att vid behov kunna förändra försvarsförmågan med hänsyn till utvecklingen i omvärlden. Regeringen avser återkomma till med en redovisning i denna fråga inför nästa försvarsbeslut. Resurser ur grundorganisationen jämte delar ur insatsorganisationen skall ha beredskap för att möta de hot som kortsiktigt kan uppstå i rådande omvärldsläge. Beredskap för ingripande mot kränkningar av svenskt territorium skall finnas med kraftsamling till tider och områden där risken för kränkningar är som störst. Försvarsmakten skall upprätthålla en sådan beredskap som framgår av ett hemligt regeringsbeslut jämte ett regeringsbeslut avseende särskild beredskap inom Försvarsmakten. Regeringen har beslutat om en differentierad beredskap av insatsorganisationen. Innebörden är att endast de förband som oundgängligen behövs och är lämpade för att möta såväl okonventionella som konventionella hot i det omedelbara tidsperspektivet skall ges en hög beredskap. Därmed skapas en bättre grund för prioritering av resurser mellan förband, vilket möjliggör ökade satsningar på förband med hög beredskap. Detsamma gäller för förband avsedda för internationella insatser i enlighet med vad regeringen anmält till internationella styrkeregister. Minskade satsningar kan göras på andra delar av insatsorganisationen som i konsekvens med detta skall ges en lägre beredskap, dvs. Användbarheten och tillgängligheten mellan insatsorganisationens förband skall härigenom varieras vad gäller utbildning, övning, utrustning och personellt innehåll. Genom dessa åtgärder skall nödvändiga förutsättningar skapas för att uppnå en hög insatsförmåga i det i jämförelse med insatsorganisationen som helhet, begränsade antal förband som behövs för att lösa Försvarsmaktens uppgifter inom ramen för nuvarande säkerhetspolitiska läge. Regeringen anser att den hittillsvarande inriktningen bör ligga fast. Detta innebär att det är fortsatt angeläget att samhällets resurser kan utnyttjas på ett effektivt och rationellt sätt. Försvarsmakten har många resurser anskaffade för insatsorganisationen som kan användas även för andra angelägna ändamål i samhället. Där så är möjligt och det inte påverkar Försvarsmaktens grundläggande verksamhet negativt bör ett gemensamt utnyttjande eftersträvas. Som framgår av avsnitt 3.8.4.4 är Försvarsmaktens resurser ofta av betydelse vid olyckor och andra allvarliga händelser. Regeringen vill dock erinra om att möjligheten till gemensamt nyttjande av Försvarsmaktens 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 resurser inte innebär att en myndighet kan underlåta att anskaffa de resurser som myndigheten behöver för sin ordinarie verksamhet, för att i stället förlita sig på Försvarsmaktens stöd. Stöd från Försvarsmakten skall vara en hjälpresurs när de ordinarie resurserna vid en allvarligare händelse inte räcker till. I fråga om inriktningen av verksamheten vill regeringen peka på bl.a. följande. Uppgiften att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred skall enligt regeringen inte utgöra en utgångspunkt för Försvarsmaktens utformning och omfattning. Däremot skall förhållandet beaktas i planeringen. Försvarsmakten skall, vid sidan om skyldigheten att medverka i räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen, i första hand med grundorganisationens resurser kunna stärka samhället vid svåra påfrestningar i fred och därvid kunna ställa resurser till förfogande. När det gäller uppgiften att stärka samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred anser regeringen att Försvarsmakten tillsammans med ansvariga myndigheter och utgående från deras behov av stöd bör fortsätta planeringen för militära stödinsatser inom de områden där det är särskilt viktigt att det finns en tillräcklig beredskap, dvs. bl.a. vid radioaktivt nedfall, störningar i elförsörjning eller telekommunikationer, vid översvämningar och dammbrott samt vid kemikalieolyckor. När det gäller annat stöd än enligt uppgiften att stärka samhället bör Försvarsmakten fortsätta att utveckla sin förmåga att samverka med civila myndigheter och att kunna lämna stöd till samhället inom skilda områden i enlighet med räddningstjänstlagen (1986:1102) och förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet. Regeringen avser att se till att Försvarsmakten fortsätter att utveckla möjligheterna att lämna stöd till samhället i linje med det arbete myndigheten framgångsrikt har bedrivit . Regeringens bedömning: Ominriktningen mot strategiska underrättelser av relevans för utrikes, säkerhets- och försvarspolitiken bör fortsätta. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 vidareutveckla förmågan att bidra till det internationella underrättelsesamarbetet, särskilt såvitt avser det stöd som kan lämnas till EU. Ytterligare ansträngningar att stödja svensk trupp och personal i fredsfrämjande och andra internationella insatser bör göras. Skälen för regeringens bedömning: Den tyngdpunktsförskjutning som skett från traditionell militär förvarning och heltäckande operativ och taktisk förvarning mot strategiska och icke-militära underrättelser och den vidgade hotbilden bör fortsätta. Det innebär en fortsatt utveckling av försvarsunderrättelsemyndigheternas förmåga att stödja regeringen med underrättelser som är relevanta för utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken. Därutöver ställer det intensifierade internationella underrättelsesamarbetet nya krav på försvarsunderrättelseverksamheten. Inte minst innebär stödet till EU:s framväxande förmåga inom ramen för GUSP och ESFP att tidigt upptäcka potentiella kriser, att försvarsunderrättelseverksamheten måste utvecklas för att bättre svara mot dessa nya behov. I takt med att deltagande i internationella insatser kan förväntas öka är det också angeläget att ansträngningar görs att stödja svensk trupp och annan personal i insatsområdet. Sammantaget gör regeringen den bedömningen att det är av vikt att det förändringsarbete som inletts för att förbättra inriktningen, inhämtningsmetoderna och analyserna i syfte att öka relevansen av produktionen fortsätter. Behoven av en eventuell anpassning av den lagstiftning som reglerar förutsättningarna för försvarsunderrättelsemyndigheternas verksamhet för att bättre svara mot dessa ändrade förhållanden övervägs. 3.9Verksamhetsområdet Det civila försvaret I fred är civilt försvar den verksamhet som genomförs för att skapa och vidmakthålla samhällets förmåga att motstå ett väpnat angrepp. Det civila försvaret är därmed inte en organisation utan den verksamhet som ett flertal aktörer genomför i syfte att komplettera det fredstida samhällets förmåga att hantera kriser. En viktig sådan verksamhet inom det civila försvaret är att analysera behoven av och möjligheterna till att kunna vidta olika typer av anpassningsåtgärder i situationer med förändrade omvärldslägen. Sådana åtgärder skall också planeras och vid behov förberedas. Samhällets planering av åtgärder inom beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred och för höjd beredskap sker samordnat inom ramen för sex samverkansområden; Teknisk infrastruktur, Transporter, Spridning av allvarliga smittämnen, giftiga kemikalier och radioaktiva ämnen, Ekonomisk säkerhet, Områdesvis samordning, samverkan och information samt Skydd, undsättning och vård. I områdena ingår myndigheter som bedriver verksamhet med starkt inbördes samband. Av förordningen (2002:472) om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap framgår att vissa myndigheter antingen skall planera och vidta förberedelser för att förebygga, motverka och begränsa identifierade sårbarheter och risker eller vidta de förberedelser som krävs inom respektive myndighets ansvarsområde vid höjd beredskap. De flesta myndigheter, som uppräknas i bilagan till förordningen, har till uppgift att göra både och. Samverkansområdena utgör kopplingen mellan verksamhetsområdena Det civila försvaret och Svåra påfrestningar som är inordnade under politikområdena Totalförsvar respektive Skydd och beredskap mot olyckor och svåra påfrestningar. För verksamhetsområdet svåra påfrestningar finns dock inga särskilda medel avsatta inom utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet utan åtgärder på detta område finansieras i huvudsak inom ramen för myndigheternas ordinarie verksamhet över andra utgiftsområden. Enligt finansieringsprinciperna för det civila försvaret medges dock finansiering av viss verksamhet avseende svåra påfrestningar på samhället i fred över anslaget 6:5 Civilt försvar. Det civila försvaret omfattar även viss verksamhet som bedrivs av de totalförsvarsgemensamma myndigheterna. Dessa är , , , och . präglades av ett omfattande förändringsarbete till följd av den reform som trädde i kraft i enlighet med regeringens förslag i propositionen Samhällets säkerhet och beredskap (prop. 2001/02:158, bet. 2001/02:FöU10, rskr. 2001/02:261). Den innebar bl.a. att tre nya anslag inrättades på tilläggsbudget 1 för i samband med ekonomiska vårproposition (prop. 2001/02:100, bet. 2001/02:FiU21, rskr. 2001/02:326). De nya anslagen 6:19 , 6:20 Styrelsen för psykologiskt försvar och 6:21 Civilt försvar ersatte de tio anslag som tidigare anvisats för funktioner inom det civila försvaret och som upphörde vid utgången av 2002. Finansieringen av de nya anslagen skedde genom att funktionsanslagen minskades i motsvarande grad. lämnade bemyndiganden ersattes med ett samlat bemyndigande för ramanslaget 6:21 Civilt försvar.