prop · GR03131 · 2004-04-21 00:00:00 — Regeringen gör samma bedömning men finner det inte nödvändigt att föra in denna begränsning i lagtexten då det är självklart att sammanslutningen endast kan lämna upplysningar om det som är känt för sammanslutningen. Det skall i detta sammanhang påpekas att en sammanslutning måste ha en viss omvärldsbevakning och i rimlig utsträckning hålla sig förtrogen med utvecklingen i det land eller de länder sammanslutningen har auktorisa- tion för. Regeringens förslag: En auktoriserad sammanslutning skall vara skyldig att dokumentera förmedlingsverksamheten. Dokumentationen skall utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärenden samt faktiska omständig- heter och händelser av betydelse. Dokumentationen skall bevaras så länge den kan antas ha betydelse för den som förmedlats för adoption genom sammanslutningen, eller för honom eller henne närstående per- soner. Kopia av handlingar som avser viss adoption skall skickas till den socialnämnd som avses i 6 kap. 15 § socialtjänstlagen (2001:453). Om sammanslutningen upphör med sin förmedlingsverksamhet skall doku- mentationen överlämnas till för förvaring. Den som handlingarna rör skall på begäran, , till- handahållas efterfrågade handlingar för läsning eller avskrift på stället eller i avskrift eller kopia, om det inte kan antas att en annan enskild per- son lider men. Sekretesslagen (1980:100) skall kompletteras med en bestämmelse om att de handlingar som överlämnas till för förvaring skall omfattas av sekretess hos . Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks av samtliga remissinstanser som har uttalat sig. framhåller att för att förslaget skall leda till att de adopterade och andra får den avsedda ökade insynen behöver bestämmelsen kompletteras med regler om att handlingarna skall hållas ordnade så att utomstående kan ta del av dem och att de förvaras på ett betryggande sätt. Även påpekar att de föreslagna be- stämmelserna om dokumentationsskyldighet och vad den skall omfatta samt om rätten att få del av handlingar som rör förmedlingsverksamheten i stort är oklara och behöver förtydligas. Skälen för regeringens förslag: För att adopterade skall kunna söka sitt ursprung och också få kännedom om omständigheterna kring adop- tionen, är det av största vikt att uppgifter rörande sammanslutningens förmedlingsarbete dokumenteras och bevaras. Det är enligt regeringens uppfattning inte tillräckligt att samman- slutningen genom de av särskilt utfärdade auktorisationsvillkoren ges ansvar för att samtliga handlingar rörande barnet överlämnas till socialnämnden. Denna skyldighet bör enligt regeringens mening, lag- fästas. Det kan även finnas en mängd uppgifter och handlingar som inte tillhör ett enskilt förmedlingsärende, men som kan innehålla viktig information om förmedlingsverksamheten . Det är angeläget att de adopterade kan få tillgång till sådana uppgifter och handlingar. Därför är det otillfredsställande att de auktoriserade samman- slutningarna inte har någon skyldighet att dokumentera för- medlingsarbetet och inte heller någon skyldighet att bevara handlingar som upprättats eller inkommit i samband med adoptionsförmedling. Om en sammanslutning upphör med sin förmedlingsverksamhet finns inte heller några bestämmelser om hur befintliga handlingar skall tas om hand. har dock i de flesta fall kunnat ta hand om och förvara sammanslutningens handlingar i samband med avveckling. Lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling bör därför tillföras en bestämmelse om en allmän dokumentationsskyldighet för sammanslutningarna, avseende deras förmedlingsverksamhet. All handläggning av ärenden som rör enskilda skall dokumenteras. För att tillgodose behovet av att den adopterade skall kunna söka sitt ur- sprung och få kännedom om omständigheter kring adoptionen skall dokumentationsskyldigheten även omfatta uppgifter som inte direkt rör ett enskilt adoptionsärende. Det kan t.ex. vara uppgifter om den utlands- kontakt sammanslutningen har i ett visst land. Dokumentationen skall innehålla tillräcklig, väsentlig och korrekt information. Dokumentationen bör även innehålla uppgift om vem som har gjort en viss anteckning och när anteckningen gjordes. När det gäller dokumentation av förmedlingsverksamheten i allmänhet kan det vara lämpligt att samla dokumentation om varje land för sig, eventuellt fördelat på olika förmedlingskontakter. Utöver denna allmänna dokumentationsskyldighet bör varje förmedlingsärende dokumenteras för sig. Alla uppgifter som rör det enskilda förmedlingsärendet skall doku- menteras och samlas på ett ställe. Handlingar som rör enskildas person- liga förhållanden bör förvaras så att obehöriga inte får tillgång till dem. framhåller i sitt remissvar att regler för hur handlingarna skall hållas ordnade kan lämnas av adoptionsmyndigheten som riktlinjer. Regeringen anser att bör meddela riktlinjer om hur dokumentation skall ske och om hur handlingarna skall vara ordnade. För att dessa rikt- linjer skall bli förpliktigande bör hänvisa till dessa i de villkor, som själv kan ställa för auktorisation enligt 7 § lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling. Sammanslutningarna är ideella organisationer. Införande av en doku- mentationsskyldighet inskränker sammanslutningarnas rätt att själva utforma sin verksamhet. Det är dock fråga om sammanslutningar som ansökt om och av staten beviljats auktorisation att förmedla utländska barn för adoption i . Sammanslutningarna uppbär statsbidrag för förmedlingsverksamheten. Formerna för denna verksamhet är reglerade i lag. Därutöver skall vägas in adoptivbarnets intresse av att alla faktiska omständigheter och händelser av betydelse i det enskilda förmedlings- ärendet dokumenteras och bevaras och att så även sker när det gäller förmedlingsverksamheten i stort. När det gäller adoption skall barnets intresse alltid väga över i det fall det ställs mot ett annat intresse. Den adopterade skall kunna ta del av de handlingar som rör honom eller henne själv i det egna adoptionsärendet. Den adopterade skall där- utöver kunna ta del av handlingar som avser förmedlingsverksamheten i allmänhet i hans eller hennes ursprungsland då adop- tionen förmedlades. Även andra personer som handlingarna rör skall kunna ta del av dokumentationen. Exempel på andra personer är adoptiv- föräldrar eller den adopterades barn. Det kan dock finnas handlingar eller uppgifter i en handling, som i och för sig kan anses röra den adopterade, men som avser en annan person än denne. Dessa handlingar eller upp- gifter kan vara av sådan känslig art att ett utlämnande är till men för den andra personen. Den adopterade bör i sådant fall inte få ta del av hand- lingen eller uppgifter i handlingen. Ett exempel på en sådan handling kan vara adoptivföräldrarnas hemutredning. Den omständigheten att en viss uppgift om ursprunget eller om förmedlingsverksamheten i allmänhet kan uppfattas som obehaglig för den adopterade, skall inte kunna ligga till grund för att vägra utlämnande. Som framgår ovan skall en bedömning göras dels av om handlingen rör den som begär att få ta del av den, dels av om någon annan enskild person kan lida men av om handlingen lämnas ut. Ur rättsäkerhets- synpunkt bör finnas en möjlighet för den enskilde att få sin begäran överprövad i det fall sammanslutningen anser att en handling eller en uppgift i en handling inte skall lämnas ut. Ett lämpligt förfarande kan vara att sammanslutningen, med ett eget yttrande, överlämnar frågan till adoptionsmyndigheten för prövning. I det fall adoptionsmyndigheten beslutar att utlämnande inte skall ske, får beslutet överklagas hos kammarrätten. Motsvarande förfarande finns i 7 kap. 4 § socialtjänstlagen (2001:453) och i 16 § patientjournallagen (1985:562). När handlingarna i ett prövningsärende kommer in till myndigheten blir de allmänna handlingar och omfattas av myndighetens sekretess- bestämmelse i 7 kap. 29 § sekretesslagen (1980:100). Skyldigheten att dokumentera förmedlingsverksamheten gäller när den nya lagstiftningen träder i kraft. Regeringen anser dock att det kan finnas anledning att överväga hur den dokumentation som finns före ikraft- trädandet skall hanteras. Sammanslutningarna har visserligen inte haft anledning att räkna med att de skall behöva lämna ut handlingar som rör förmedlingsverksamheten i stort eller enskilda förmedlingsärenden. De har dock stått under NIA:s tillsyn och har därmed varit skyldiga att på begäran av tillhandahålla myndigheten hand- lingar som rör verksamheten. Mot bakgrund härav, och att de utländska barn som redan adopterats i har ett stort intresse att få ta del av äldre handlingar, är det regeringens uppfattning att den som handlingarna rör även skall kunna få ta del av sådana handlingar som avser tiden före den nya bestämmelsens ikraftträdande. Sammanslutningarna skall bevara dokumentationen så länge som den som förmedlats för adoption genom sammanslutningen, eller hans eller hennes närstående, behöver den. Detta innebär att dokumentationen be- höver bevaras , eftersom den adopterade kan börja intressera sig för sitt ursprung först sent i vuxenlivet. Det kan också hända att den adopterade själv inte är intresserad av sitt ursprung, men att hans eller hennes barn har ett sådant intresse. Om en sammanslutning upphör med sin förmedlingsverksamhet, skall handlingar rörande sammanslutningens verksamhet och enskilda ärenden överlämnas till adoptionsmyndigheten för förvaring. Syftet med över- lämnandet är att adopterade på ett enkelt sätt skall kunna få tillgång till dokument rörande adoptionen även efter det att en sammanslutning har upphört med sin verksamhet. När handlingarna kommit in till adoptionsmyndigheten anses de enligt 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen, TF, vara allmänna handlingar hos myndigheten. Undantag från denna regel finns bl.a. i 2 kap. 11 § TF. Det är dock tveksamt om undantaget är tillämpligt i förevarande fall och regeringen anser att man bör utgå från att det är allmänna handlingar (jfr prop. 1991/92:104 s. 16 f). I 7 kap. 29 § första stycket sekretesslagen anges att sekretess gäller hos adoptionsmyndigheten i ärende om internationell adoption för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Regeringen anser att uppgifter om enskildas personliga förhållanden skall omfattas av samma sekretess oavsett om handlingarna finns hos i ett ärende eller om handlingarna överlämnats till för förvaring. Eftersom för- av sammanslutningarnas handlingar inte kan anses utgöra ett ärende, behövs ett tillägg i sekretesslagen, för att de förvarade handling- arna skall omfattas av myndighetens sekretess. I samband med att NIA:s verksamhet, och därmed handlingar, flyttas över till kommer dessa fortsatt att omfattas av sekretessbestämmel- sen i 7 kap. 29 § första stycket. När handlingarna överlämnats till är det som ansvarar för utlämnande av ifrågavarande handlingar. Om en handling skall lämnas ut prövas då med utgångspunkt i den sekretessbestämmelse som gäller för handlingar hos . I 16 kap. 1 § sekretesslagen finns de tystnadsplikter uppräknade som har företräde framför principen om meddelarfrihet, dvs. rätten enligt 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrande- frihetsgrundlagen att lämna uppgift i vilket ämne som helst för publice- ring i de medier som de båda grundlagarna omfattar. Den tystnadsplikt som gäller enligt 7 kap. 29 §§ sekretesslagen begränsar meddelarfriheten. Med hänsyn till den enskildes intresse av skydd för uppgifter om person- liga förhållanden anser regeringen att även den tystnadsplikt som följer av det föreslagna tillägget i 7 kap. 29 § sekretesslagen avseende hand- lingar som överlämnats till för förvaring bör begränsa meddelar- friheten. Så som 16 kap. 1 § sekretesslagen är utformad blir detta auto- matiskt resultatet av en ändring i 7 kap. 29 § sekretesslagen. 16 kap. 1 § behöver således inte ändras. 6.4.4Medel för återbetalning vid avveckling Regeringens förslag: Medel som en sökande har inbetalat till en auktoriserad sammanslutning och som inte avser ersättning för intjänat arvode, uppkomna kostnader eller gjorda utlägg skall, om annat inte har avtalats, kunna betalas tillbaka. Sådana medel skall hållas skilda från den auktoriserade sammanslutningens egna medel. En auktoriserad sammanslutning skall även ha ekonomiska medel för avveckling av sammanslutningen. Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens med den skillnad att utredningen föreslagit att en auktoriserad sammanslut- ning skall vara skyldig att kunna betala tillbaka alla inbetalda adoptionsavgifter. Remissinstanserna: Kammarrätten i anser att detta kom- mer att vara en synnerligen tung belastning för sammanslutningarna och att det måste tydliggöras vilka situationer man har tänkt sig. Familjeföre- ningen för internationell adoption påpekar att sammanslutningen har omkostnader även då adoption inte slutförs och att det därför inte är rim- ligt att alla avgifter skall betalas tillbaka till sökanden. rättssocionomernas riksförening välkomnar förslaget. Andra remiss- instanser har inte kommenterat detta förslag. Skälen för regeringens förslag: Någon form av ekonomisk säkerhet måste finnas för sökandena i det fall en sammanslutning upphör med sin förmedlingsverksamhet. I lagen om internationell adoptionsförmedling bör det därför införas ett krav på att medel som en sökande har inbetalat till en auktoriserad sammanslutning och som inte avser ersättning för intjänat arvode, uppkomna kostnader eller gjorda utlägg skall, om annat inte har avtalats, kunna betalas tillbaka. Sådana medel skall hållas skilda från den auktoriserade sammanslutningens egna medel. För att ytterligare stärka den ekonomiska säkerheten för sökandena föreslår regeringen att en auktoriserad sammanslutning dessutom skall vara skyldig att ha ekonomiska medel som kan täcka kostnaderna vid en avveckling av verksamheten. får i tillsynen bedöma om en sammanslutning uppfyller kraven. , framhåller att samman- slutningarna har omkostnader även då barn inte förmedlas. Deras uppgift är att biträda sökande på vägen till en adoption. Under denna process utför de tjänster som de har rätt att ta betalt för. Resultatet av processen ligger däremot i utlandets och de sökandes händer. Det är orealistiskt att vid varje läge kunna betala tillbaka alla inbetalda avgifter samt ha medel för avveckling av sammanslutningen i övrigt. Därför föreslår för internationell adoption att formuleringen ändras till betala tillbaka avgifter enligt avtal och överenskommelser som gjorts mellan de sökande och organisationen innan adoptionen påbörjats. Regeringen vill framhålla att syftet med förslaget är att de sökande skall ha en ekonomisk trygghet, särskilt i det fall en sammanslutning avvecklas. Som Lagrådet förordar bör skyldigheten för sammanslutningen att ha möjlighet att betala tillbaka inbetalade medel begränsas. Det är inte rimligt att hindra sammanslutningen från att tillgodogöra sig medel som den har ovillkorlig rätt till. Skyldigheten bör därför inte omfatta medel som svarar mot ersättning för intjänat arvode, uppkomna kostnader och gjorda utlägg. För att förbättra möjligheterna till separationsrätt enligt lagen (1944:181) om redovisningsmedel bör det, som Lagrådet föreslår, i bestämmelsen föreskrivas att de medel som ska kunna återbetalas skall hållas skilda från egna medel Vid en avvecklingssituation måste givetvis en bedömning göras av hur stor del av de inbetalda medlen som skall återbetalas. Bedömningen underlättas om sammanslutningen och sökanden har träffat en överenskommelse som förtydligar vad som skall gälla i detta avseende. 6.5Tillsyn, föreläggande och återkallelse av auktorisation Regeringens förslag: ges fler tillsynsinstrument genom att få rätt att inspektera en auktoriserad sammanslutnings verk- samhet och få inhämta upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. En ny bestämmelse ger adoptionsmyndigheten rätt att förelägga en auktoriserad sammanslutning att avhjälpa brister i för- medlingsverksamheten. Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens med den skillnaden att utredningen även föreslagit att polismyndigheten vid behov skall lämna biträde till adoptionsmyndigheten i samband med in- spektion. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har uttalat sig stödjer förslagen om ökade möjligheter till tillsyn. ser positivt på den nya myndighetens möjlig- het att utöva en mer aktiv tillsyn, bland annat för att misstroendet mot organisationernas verksamhet skall upphöra. I synnerhet behövs kvali- ficerad ekonomisk tillsyn på ett helt annat plan . accepterar en aktiv tillsyn under förutsättning att adoptionsmyn- digheten också fungerar stödjande. har endast på en punkt invändningar mot förslaget om ökade tillsynsmöjligheter och det gäller polismyndighetens biträde, som anses överflödig. välkomnar möjligheten till en mer aktiv tillsyn, men påpekar att tillsyn över organi- sationerna inte behöver stå i motsatsförhållande till råd och stöd. Riks- polisstyrelsen invänder mot förslaget om polisens medverkan vid in- spektion med motiveringen att en sådan lagändring är omotiverad. Skälen för regeringens förslag: NIA:s roll som tillsynsmyndighet är otydlig och uppfattas inte heller alltid som tillsynsmyndighet. En orsak är att nuvarande förutsättningar för auktorisation och övriga bestämmelser i lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling, vilka utgör ramen för tillsynen, är otydliga. Syftet med tillsynen över de auktoriserade sammanslutningarna är ytterst att kontrollera att förutsätt- ningarna för auktorisation alltjämt föreligger samt att de krav som ställs på verksamheten uppfylls. Diffusa förutsättningar för auktorisation och krav på den löpande verksamheten, ger per automatik en svag tillsyn. När dessa förutsättningar förtydligas, liksom kraven på sammanslutningarnas löpande verksamhet, ges nya och bättre möjligheter till en aktiv tillsyn. De tillsynsinstrument som adoptionsmyndigheten har tillgång till har naturligtvis stor betydelse för hur tillsynen kan utövas. har rätt att få ta del av begärda handlingar. Denna möjlighet skall natur- ligtvis finnas kvar, men bör utvidgas med rätten att inspektera en auktori- serad sammanslutnings verksamhet, få inhämta upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. Dessutom ges adoptionsmyn- digheten rätt att begära rättelse. Det kan finnas tillfällen när det är angeläget att myndigheten får till- träde till lokalerna, utan att en sammanslutning förberetts eller samtyckt till detta. har i sitt remissvar framfört att tillträdesrätten inte bör skilja sig från andra till- synsmyndigheters. Det är därför viktigt att klargöra att den nya adop- tionsmyndighetens tillsynsbefogenheter är att jämföra med tillsyn över enskild verksamhet som bedrivs i kommunerna enligt social- tjänstlagen (2001:453). Utredningen har vidare föreslagit att polismyndigheten skall biträda adoptionsmyndigheten om det behövs. Regeringen anser i likhet med och att detta inte är motiverat. Om adoptionsmyndigheten inte ges möjlighet att utöva den tillsyn som myn- digheten anser vara motiverat, kan det vara skäl att återkalla auktorisa- tionen att arbeta med internationell adoptionsförmedling i . För att kunna utöva tillsyn löpande måste myndigheten kunna kräva att sammanslutningen avhjälper brister i verksamheten, och myndigheten bör därför ges rätt att utfärda förelägganden. Ett föreläggande skall kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. har begärt rättelse genom att besluta om villkor för aukto- risationen under löpande auktorisationsperiod. Detta förfarande har kri- tiserats av (beslut i ärende nr 11362001). Förfarandet har inte prövats i allmän förvaltningsdom- stol, men utlåtande är skäl nog att se över be- stämmelsen. Regeringens förslag: Bestämmelsen om återkallelse av auktorisation utvidgas mot bakgrund av förändrade auktorisationskrav. Auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling i skall åter- kallas, om de förutsättningar som anges i 6 § inte längre finns, om sam- manslutningen inte tillhandahåller adoptionsmyndigheten begärda upp- lysningar eller handlingar eller om sammanslutningen inte följer myn- dighetens föreläggande att avhjälpa brister i förmedlingsverksamheten. Detsamma skall gälla om sammanslutningen inte förmedlat något barn , om det inte finns särskilda skäl. Auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling i ett annat land skall återkallas, om de förutsättningar som anges i 6 eller 6 a §§ inte längre finns. En auktorisation skall vidare återkallas, om sammanslutningen inte uppfyller villkor som uppställts för auktorisationen. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks av de flesta av de remiss- instanser som har uttalat sig. Skälen för regeringens förslag: De utökade krav som ställs på sam- manslutningarna i samband med auktorisation syftar till att skapa en transparent verksamhet med hög kvalitet. Om inte sammanslutningarna kan leva upp till dessa krav skall auktorisationen återkallas. Enligt nu gällande bestämmelser skall myndigheten återkalla en auktorisation om förutsättningarna för auktorisation inte längre föreligger, om samman- slutningen inte följer de villkor som uppställts av för auktorisa- tionen eller om en sammanslutning har vägrat att tillhandahålla begärda handlingar. De förändringar som föreslås i lagen om internationell adop- tionsförmedling, görs mot bakgrund av de utökade auktorisationskraven. Auktorisation att överhuvudtaget bedriva internationell adoptionsverk- samhet i skall återkallas om auktorisationskraven inte uppfylls Prop. 2003/04:131 eller om myndigheten hindras i sin tillsynsverksamhet. kan vara att inte få möjlighet att inspektera sammanslutningens verksam- het eller få del av begärda upplysningar eller handlingar. Auktorisation skall vidare återkallas om sammanslutningen inte förmedlat något barn , om det inte finns särskilda skäl för detta. Auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling i ett annat land skall återkallas om de förutsättningar för auktorisation som avser förhållandena i samarbetslandet och de villkor för auktorisation som utfärdats av , kan uppfyllas. Om auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling i återkallas, dvs. att arbeta med internationell adoptionsförmedling överhuvudtaget, så återkallas automatiskt den auktorisation som avser att arbeta med adoptionsförmedling i ett annat land. En vägran att följa ett lagakraftvunnet föreläggande skall även kunna utgöra grund för återkallelse av auktorisationen. För en väl fungerande internationell adoptionsverksamhet krävs åtgärder utöver tydligare intern lagstiftning och intensifierad tillsyn. Såsom både utredningen och flera av remissinstanserna framfört, bör föreslagna lagstiftningsåtgärder förenas med ett intensifierat internationellt sam- arbete. Samarbetet bör dels syfta till att säkra en etisk och transparent adoptionsverksamhet, som utgår från barnets bästa och dels till att utforma ett utvecklingssamarbete som på lång sikt förbättrar sociala och ekonomiska förhållanden i ursprungsländerna. Det yttersta målet bör vara att internationell adoption blir obehövlig. Internationell adoptionsverksamhet innebär svåra ställ- ningstaganden, bland annat när det gäller ersättningar och bistånd i sam- band med adoptionsverksamheten. Mottagarländerna har olika inställning till att bidra med stöd till olika ändamål, vilket också kan påverka öppenheten och toleransen för att betala stora belopp för att få adoptera ett barn. Betalningsviljan i mer generösa mottagarländer blir lätt norm- givande för vilka belopp som kan begäras för att barn skall bli till- gängliga för adoption.