prop · GR03100 · 2004-04-15 00:00:00 — Andra vedertagna principer för regionuppdelning i liknande sammanhang är att dela in kommuner i A-regioner, i LA- regioner (lokala arbetsmarknader) eller att helt enkelt rangordna dem efter t.ex. inkomstnivå eller arbetslöshet. A-regioner definierades efter näringsgeografiskt sammanhängande enheter. Denna indelning har kvarstått oförändrad och är 5.7Regional fördelning av skatter av mindre betydelse . Inkomstnivåer skiljer sig mellan olika regioner i landet. Vissa skatter är konstruerade för att jämna ut inkomstskillnader mellan individer. Dessa kommer följaktligen även att jämna ut inkomstskillnader mellan regioner. Skatter är således nära förknippade med regional för- delning och en stor del av utjämningen mellan regioner sker via skattesystemet. Nedan redo- visas hur inkomstnivåer och skatteuttag för- var femte år utifrån statistik om arbetspendling över kommungränser. LA-regioner är definie- rade både utifrån kriterier om befolkningstäthet och utifrån möjlighet till arbetstillfällen. Jämfört med LA-regioner är H-regioner definierade efter mer objektiva kriterier och är mer stabila över tiden. När inkomstnivåer granskas, är det tyd- ligast att antingen fullt ut rangordna efter dessa faktorer eller att använda en neutral region- indelning som inte inbegriper de granskade faktorerna. I bilaga 3, Fördelningspolitisk redo- görelse, görs en analys av bl.a. skatternas på- verkan på den regionala fördelningen utifrån en rangordning efter medianinkomstnivå i res- pektive kommun. Rangordnas kommuner följer emellertid ett problem avseende vilken faktor rangordningen skall baseras på, om fler faktorer granskas. I dessa sammanhang hanteras ofta olika rang- ordningar för respektive faktor. Valet av H- regionindelning i nedanstående redovisning är gjort för att presentera en intuitiv och oberoende översikt av skatternas påverkan på den regionala fördelningen. H-regionerna delas in enligt följande kriterier: H1 /A-region. H2 A-region, //Trelle- H3 Större städer, dvs. kommuner med mer än 90 000 invånare inom 30 kilometers radie från kommuncentrum. H4 Mellanbygden, dvs. kommuner med mellan 27 000 och 90 000 invånare inom 30 kilometers radie från kommuncentrum samt med mer än 300 000 invånare inom 100 kilometers radie från samma punkt. H5 Tätbygden, dvs. kommuner med mellan 27 000 och 90 000 invånare inom 30 kilo- meters radie från kommuncentrum samt med mindre än 300 000 invånare inom 100 kilometers radie från samma punkt. H6 Glesbygden, dvs. kommuner med mindre än 27 000 invånare inom 30 kilometers radie från kommuncentrum. Diagram 5.12 åskådliggör hur H-regionerna för- delar sig över landets kommuner. I vissa saman- hang redovisas H2 uppdelad i H8 (A- region) samt H9 (//A- region). Med kommuncentrum avses den folk- rikaste församlingen i kommunen. Tabell 5.29 Folkmängd samt antal invånare med beskattningsbar inkomst i de olika H-regionerna Miljoner invånare och procent Antal med besk. Andel med besk. Redovisningen är anpassad för att vara förenlig med hur det kommunala utjämningssystemet beräknas. H-regionerna representeras av res- pektive regions genomsnittliga inkomst- och skattenivåer . Dessa har räknats fram med hjälp av SCB:s storurval , taxeringsutfallet taxering och folkmängden . I tabell 5.29 redovisas folkmängd samt antal invånare med beskattningsbar inkomst i respektive H-region. Diagram 5.12 Karta över H-regioner Andelen invånare med beskattningsbar inkomst är förhållandevis låg i storstadsregionerna. En orsak till detta är att en större andel högskole- studerande finns i regionerna H1H3. Om istället antal invånare med beskattningsbar in- komst legat till grund för beräkning av genom- snittliga inkomst- och skattenivåer skulle de redovisade regionala skillnaderna ha varit större. I tabell 5.30 redovisas genomsnittliga förvärvs- inkomster i respektive H-region, uppdelade på olika inkomstslag. Diagram 5.13 Lön och näringsinkomster samt övriga förvärvsinkomster Tusen kronor per invånare Tabell 5.30 Förvärvsinkomster indelade i H-regioner Tusen kronor per invånare -1,9 -1,5 -1,4 -1,2 -1,3 -1,1 -2,2 -2,0 -1,9 -1,8 -1,8 -1,7 -11,0 -11,9 -12,6 -13,7 -13,4 -14,0 I lön ingår skattepliktiga förmåner och kostnads- ersättningar samt avdrag för dubbel bosättning, resor till och från arbetet, tjänsteresor och övriga kostnader. Lönen skiljer sig relativt mycket mellan de olika regionerna, den genomsnittliga lönen i H1 är t.ex. högre än den i H6. Näringsinkomster uppvisar en likartad regional spridning. Under sjukpenning redovisas även andra ersättningar som t.ex. föräldrapenning. Sjukpenning, arbetsmarknadsstöd samt folk- och tilläggspension har en motsatt fördelning med högre inkomstnivåer utanför storstadsområdena och allra högst nivå i glesbygden. Den del av folk- och tilläggspension som betalas ut till personer utgör i alla H-regioner. Konstruktionen med högre grund- avdrag för lägre inkomstnivåer förklarar den regionala skillnaden avseende grundavdrag. Diagram 5.13 åskådliggör hur skillnaden mellan lön och näringsinkomster och övriga för- värvsinkomster fördelar sig regionvis. Lön och näringsinkomster är högre i storstads- områden medan förvärvsinkomsterna i högre grad består av pensioner, sjukpenning och arbetsmarknadsstöd utanför storstadsområden. I tabell 5.31 redovisas det genomsnittliga skatte- uttaget för respektive H-region. Tabell 5.31 Skatter indelade i H-regioner Tusen kronor per invånare -7,3 -6,7 -6,6 -6,3 -6,3 -5,9 De skilda nivåerna i kommunalskatt beror i huvudsak på inkomstnivåerna i de olika regionerna, men även de högre grundavdragen för lägre inkomstnivåer bidrar. De regionala skillnaderna i uttaget av skatt hade varit ännu större om skattesatsen varit lika i hela landet. Av skattereduktioner utgör reduktion för allmän pensionsavgift, reduktion för låg- och medelinkomsttagare samt reduktion för fackföreningsavgift. Diagram 5.14 Statlig inkomstskatt samt övriga statliga skatter Tusen kronor per invånare Diagram 5.14 åskådliggör genomsnittligt uttag av statlig inkomstskatt samt övriga statliga skatter i varje H-region. Den statliga inkomst- skatten förklarar i huvudsak den stora skillnaden mellan regionerna i det totala uttaget av statlig skatt, men även fastighets- och förmögen- hetsskatten bidrar till det högre uttaget i stor- stadsregionerna. I tabell 5.32 redovisas hur mycket kommunala skatteinkomster samt kommunala bidragsin- komster den genomsnittliga individen i respek- tive H-region ger upphov till. Bidragsin- komsterna är redovisade exklusive det generella statsbidraget om per invånare och uppdelade i inkomstutjämning samt övrig ut- jämning (kostnadsutjämning och det ålders- relaterade generella statsbidraget). Tabell 5.32 Kommunala skatte- och bidragsinkomster Tusen kronor per invånare -8,4 -0,5 Den kommunala skatten i sig medför inga direkta konsekvenser för den regionala för- delningen då skatteinkomsterna behålls i de skatteskyldiga individernas kommuner. kommunala inkomstutjämningssystemet medför dock en omfördelning mellan kommuner. Kort- fattat syftar systemet till att likställa kom- munernas skatteunderlag i form av beskattnings- bar inkomst per invånare för att en kommuns skatteinkomster ska vara oberoende av inkomst- nivån i kommunen. Den huvudsakliga effekten är en omfördelning i proportion mot den genomsnittliga inkomstnivån i varje kommun. Ytterligare omfördelning från kommuner med hög inkomstnivå till kommuner med låg in- komstnivå sker dock beroende på grundav- dragets konstruktion. Diagram 5.15 Kommunala skatteinkomster före och efter inkomstutjämning Tusen kronor per invånare Diagram 5.15 åskådliggör inkomstutjämnings- systemets påverkan på den regionala fördel- ningen. Alla H-regioner förutom region är nettomottagare i systemet. Eftersom utjäm- ningssystemet jämnar ut skatteunderlaget snarare än skatteinkomsterna påverkar olika kommunala skattesatser varken inkomstutjäm- ningen eller den regionala fördelningen. Diagram 5.16 Kommunala skatteinkomster före och efter bidragsinkomster Tusen kronor per invånare Diagram 5.16 visar, för respektive H-region, de kommunala skatteinkomsterna före och efter inkomstutjämning, kostnadsutjämning samt det åldersrelaterade generella statsbidraget. Kostnadsutjämningen för skola och omsorg utgör av den totala kostnads- utjämningen. Resterande utgörs av utjämning för barn födda utanför och EU, näringsliv och sysselsättning, gator och vägar, kollektivtrafik, vatten och avlopp, administration, uppvärmning, byggkostnader, befolkningsunderlag samt kallort. I huvudsak påverkas kostnadsutjämningen av demografiska skillnader mellan regioner. Statlig och inkomstskatt utgår på beskattningsbar förvärvsinkomst. Beskattnings- bar förvärvsinkomst beräknas som taxerad in- komst minskad med allmänna avdrag, avdrag för allmän pensionsavgift, grundavdrag och sjöin- komstavdrag. Den taxerade inkomsten utgörs av summan av inkomst av tjänst och inkomst av näringsverksamhet. Vid en taxerad förvärvsinkomst som under- stiger medges ett grundavdrag på . För inkomster därutöver trappas grundavdraget upp för att som högst uppgå till vid en inkomst på . Därefter trappas grundavdraget ned för att uppgå till för inkomster som överstiger . En sammanfattning av grundavdragets konstruktion framgår av tabell 5.33. Tabell 5.33 Grundavdrag vid inkomstbeskattningen 16 800 26 300 26 300 11 700 inkomstskatt beräknas på beskatt- ningsbar inkomst. varierar skattesatsen mellan beroende på kommuntillhörighet. Den genom- snittliga skattesatsen i riket är . I likhet 19992003 är det fasta beloppet om per skattskyldig en inkomstskatt. kompenseras dock de skatteskyldiga med en skattereduktion om . Statlig inkomstskatt betalas på den del av den beskattningsbara inkomsten som överstiger den nedre skiktgränsen, och med på den del som överstiger den övre skiktgränsen. är den nedre skiktgränsen och den övre . Detta motsvarar inkomsterna 308 800 respektive innan grund- avdrag och avdrag för allmän pensionsavgift gjorts (de så kallade brytpunkterna). I tabell 5.34 redovisas den totala inkomst- skatten, inklusive allmän pensionsavgift, för olika årslöner 2004. Skatten är beräknad utifrån en skattesats om . Dessutom anges hur mycket skatten ökar eller minskar då skattesatsen är högre alternativt lägre. Hänsyn har tagits till grund- avdrag och allmän pensionsavgift (se avsnittet om arbetsgivaravgifter och allmän pensions- avgift). Tabell 5.34 Inkomstskatt för olika årslöner 2004 vid kommunalskatt Arbetsgivaravgifter och allmän pensionsavgift Arbetsgivaravgifter betalas av arbetsgivare och egenavgifter betalas av den som bedriver närings- verksamhet. Det sammanlagda avgiftsuttaget av arbetsgivaravgifter inklusive allmän löneavgift är och beräknas på utbetald bruttolön och förmåner. Summan av egenavgifter inklusive allmän löneavgift uppgår i normalfallet till av överskottet i verksamheten för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. I tabell 5.35 visas vilka avgifter som ingår i arbetsgivar- och egenavgift- erna. Tabell 5.35 Arbetsgivaravgifter och egenavgifter m.m. 1 För 3 och 30 dagars karens gäller . Särskild löneskatt utgår på inkomster av passiv näringsverksamhet, på pensionsutfästelser samt på arbetsinkomster för personer som är . Allmän pensionsavgift betalas på in- komster som ligger till grund för fastställande av pensionsgrundande inkomst. Även sjukpenning och arbetslöshetsersättning ingår i detta underlag. Avgiften fastställs i samband med inkomsttaxeringen och uppgår av avgiftsunderlaget, dock till högst 8,07 inkomstbasbelopp. är inkomstbas- beloppet . Skatt på kapitalinkomster betalas av fysiska per- soner och dödsbon. Statlig inkomstskatt tas ut med en skattesats om på kapitalin- komster. Beskattningen kan delas in i två huvud- grupper: löpande avkastning samt kapitalvinster. Löpande avkastning är bl.a. räntor och utdelnin- gar på aktier, medan kapitalvinst är realiserad värdestegring. Skattskyldiga är bl.a. aktiebolag, ekonomiska föreningar, stiftelser, sparbanker, medlems- banker och svenska investeringsfonder. Den statliga inkomstskatten uppgår till av den beskattningsbara inkomsten. Undantaget är investeringsfonderna där skatten är av underlaget. Skattesystemet är utformat så att företagen har tillgång till olika reserveringsmöjligheter. Avsättning till periodiseringsfond ges av överskottet i näringsverksamheten. Senast det sjätte beskattningsåret efter det att avsättningen gjordes måste medlen återföras till beskattning. Därigenom kan företag utjämna beskattningen över tiden. Vid en realränta på kan den effektiva skattesatsen beräknas till . Pensionssparande och sparande i kapitalförsäk- ringar beskattas genom en avkastningsskatt på den sparade förmögenheten. Skatten baseras på en schablonmässigt beräknad avkastning som utgörs av kapitalunderlaget multiplicerat med den genomsnittliga statslåneräntan året före beskattningsåret. För kapital som hör till pensionsförsäkringar tillämpas en skattesats på , och för dito till kapitalförsäkringar en skattesats på . Skatt utgår på fastighet som taxerats som små- husenhet, hyreshusenhet, industrienhet inklusive elproduktionsenhet eller lantbruksenhet om det på lantbruksenheten finns vad som vid fastig- hetstaxeringen betecknas som småhus eller mark för småhus. Från skatteplikt undantas fastighet som året före taxeringsåret inte varit skatte- pliktig enligt fastighetstaxeringslagen. Skatt- skyldig är ägare till fastigheten. för olika slag av fastigheter redovisas i tabell 5.36. Från och med finns en s.k. dämpningsregel för fastighetsskatten. Syftet är att utjämna höjningar av taxeringsvärden i sam- band med de allmänna eller förenklade fastig- hetstaxeringarna. Utformningen medför att en tredjedel av höjningen slår igenom under tre på varandra följande år. Tabell 5.36 Skattesatser för olika slag av fastigheter Skatten utgår på fastighetens taxeringsvärde, vilket skall motsvara av fastighetens marknadsvärde. Med marknadsvärde avses det pris fastigheten sannolikt betingar vid en försälj- ning. För småhus och hyreshus fastställs ett värdeår som normalt motsvarar det år då fastigheten färdigställs. Värdeåret kan dock förändras vid ombyggnader. efter värdeåret utgår ingen fastighetsskatt och för de därpå följande fem åren utgår endast halv fastighets- skatt. En begränsningsregel för fastighetsskatten har införts fr.o.m. . Den innebär i huvudsak att ett hushåll, under vissa förutsätt- ningar, skall betala maximalt av inkomsten i fastighetsskatt. Skattskyldig är den som förvärvar egendomen. Befriade från arvsskatt är bland andra staten och vissa stiftelser. är utgår inte arvsskatt på arv mellan makar eller sambor. De nya reglerna gäller vid dödsfall som inträffat efter . Arvsskatt utgår på värdet av den skattskyldiges lott och beräknas efter en progressiv skatteskala, som beror på vilken av tre olika skatteklasser den skattskyldige tillhör. I tabell 5.38 anges arvsskatten för de olika skatteklasserna. Tabell 5.38 Arvsskatt för olika skatteklasser Skattepliktig lott, klass I Skattepliktig lott, klass II 70 000 140 000 Skattepliktig lott, klass III 90 000 170 000 Skattskyldiga till förmögenhetsskatt är bl.a. fysiska personer bosatta i . Skattskyldig- heten omfattar all skattepliktig förmögenhet i och i utlandet. Förmögenhetsskatt för juridiska personer betalas dels av svenska föreningar och samfund till den del medlemmarna inte har del i för- mögenheten genom sin andel, dels av svenska stiftelser. Fribelopp och skattesatser redovisas i tabell 5.37. Förmögenhetsskatten tas ut på den del av den skattepliktiga förmögenheten som över- stiger fribeloppet. Till klass I hänförs bland andra barn, avkomling till barn, make och sambo till barn och make eller sambo till avlidet barn. Till klass II hänförs annan än sådan som avses i klass I eller klass III som t.ex. förälder, syskon, syskonbarn eller någon som inte är besläktad med den avlidne eller givaren. Till klass III hänförs bl.a. förvärv genom testamente som tillfaller stiftelse eller sammanslutning som har ett visst allmännyttigt ändamål. Skatten beräknas efter att ett grundavdrag har gjorts. För arvs- eller testamentslott som beskattas enligt klass I är grundavdraget 70 000 Om den beskattas enligt klass II eller klass III är grundavdraget . Gåvoskatt utgår på egendom som förvärvas genom gåva. Skattskyldig är den som förvärvar egendomen. Befriade från gåvoskatt är bland andra staten och vissa stiftelser eller samman- slutningar som har ett visst allmännyttigt ända- mål. För gåvoskatt gäller samma klasser och skattesatser som för arvsskatten. Make, sambo är dock ej befriad från gåvoskatt utan ingår istället i skatteklass I. Grundavdraget skiljer sig från arvsskatten och är för alla. Stämpelskatt utgår på förvärv av fast egendom och tomträtter samt vid beviljande av inteck- ningar. Vid förvärv är skatten av egendomens värde. Förvärvas egendomen av en juridisk person är dock skatten med vissa undan- tag . Vid inteckning är skatten 2 pro- cent av inteckningsbeloppet för fast egendom och tomträtt, för luftfartyg och näringsverksamhet samt för skepp. 5.8.3Skatt på konsumtion och insatsvaror Mervärdesskatt utgår på värdet av omsatta och skattepliktiga varor och tjänster. Skattskyldig är den som har skattepliktig omsättning av varor och tjänster, import av skattepliktiga varor samt den som gör ett gemenskapsinternt förvärv av varor. Skatt tas ut i varje led, varvid den som är skattskyldig har avdragsrätt för den skatt som betalats till leverantör. Detta medför att det endast är mervärdet som beskattas i varje produktions- eller distributionsled. Omsättning av alla varor och tjänster är, om inte annat sär- skilt stadgas, skattepliktig. Huvudregeln är att mervärdesskatt utgår av beskattningsunderlaget. Från denna regel gäller följande undantag: för livsmedel, hotell och camping, transport i skidliftar, konstnärs försäljning av egna konstverk, import av konstverk, samlarföremål och antikviteter, för allmänna nyhetstidningar (dagstidningar) och tidskrifter, person- befordran, entréavgifter till konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera- eller balettföreställningar, djurparker, biblio- teks- och museiverksamhet, vissa imma- teriella rättigheter, idrottslig verksamhet, böcker, broschyrer och liknande samt kartor. Vid beräkning av skatten som en del av försälj- ningspriset motsvaras de tre olika skattesatserna av för huvudregeln och för de lägre skattesatserna. Tobaksskatt skall betalas för tobaksvaror som tillverkas i , som förs in eller tas emot från ett annat eller som importeras från tredje land. Tobaksskatt tas ut för cigaretter, cigarrer, cigariller, röktobak, tuggtobak och snus. I tabell 5.39 redovisas de skattesatser som gäller . Tabell 5.39 Skattesatser för olika tobaksslag av punktskatt på mest För öl, vin och andra jästa drycker, mellanklass- produkter samt för etylalkohol som tillverkas inom landet, som förs in eller tas emot från annat eller som importerats från tredje land skall alkoholskatt erläggas. De skattesatser som gäller 2004 redovisas i tabell 5.40. Tabell 5.40 Skattesatser för olika alkoholslag Skattesats/liter och volymprocent Skattesats/liter ren alkohol Energiskatt skall erläggas för elkraft och vissa bränslen som kolbränslen, petroleumkoks, ben- sin, fotogen, motorbrännolja, eldningsolja, rå- tallolja, naturgas, metan och gasol samt andra ol- jeprodukter, med undantag för smörjoljor och smörjfetter. Dessutom skall energiskatt i vissa fall erläggas även för andra produkter om en så- dan produkt används som motorbränsle eller för uppvärmning. Energiskatten på bensin och hög- beskattade oljor är differentierad med hänsyn till deras miljöegenskaper. Tabell 5.41 Några av de vanligaste skattesatserna på energi Kronor/liter, öre/kWh Dieselolja, miljöklass 1 - hushåll i övriga landet - el-, gas-, värmeförsörjning Anm.: Skattesatsen elektrisk kraft, industri, gäller från . Som ett led i den gröna skatteväxlingen höjdes koldioxidskatten till per kg och energiskatten på el med per kWh för hushåll och servicesektorn . Även dieselskatten höjdes, med per liter. Från höjs skatten på elektrisk kraft för industrin med per kWh. Samtliga energi- och koldioxidskattesatser har dessutom höjts med mot- svarande förändringen i konsumentprisindex. Några av de vanligaste skatterna på energi redo- visas i tabell 5.41. Fordonsskatt tas ut för motorcyklar, personbi- lar, lastbilar, bussar, trafiktraktorer, tunga ter- rängvagnar, motorredskap och släpvagnar, om de är eller bör vara upptagna i trafikregistret och inte är avställda (skattepliktiga fordon). Släpvag- nar som dras av motorredskap eller av tunga ter- rängvagnar är skattepliktiga endast i vissa fall. Traktorer som används uteslutande i jordbruket är inte skattepliktiga. Fordonsskatten beräknas efter fordonets skat- tevikt. Skattevikten är för personbil, motorcykel, traktor och motorredskap lika med tjänstevikten och för buss, lastbil, tung terrängvagn och annan släpvagn än påhängsvagn i princip lika med total- vikten. Särskilda bestämmelser gäller beträffande beräkningen av skattevikten för påhängsvagnar. Fordonsskattens storlek är beroende av bland andra fordonsslag, drivmedelsslag och antal hjul- axlar. I tabell 5.42 redovisas hur fordonsskatten för ett urval av fordon beror på skattevikten. Tabell 5.42 Vissa fordonsskattesatser Skattevikt (tjänstevikt) Som stöd för glesbygden är fordonsskatten för personbilar, vars ägare är bosatta i vissa kommu- ner, nedsatt med . Enligt 36 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten skall regeringen under löpande budgetår redovisa prognoser över utfallet av statens inkomster och utgifter samt statens lånebehov. Väsentliga skillnader mellan anvisade medel på statsbudgeten och beräknat utfall skall förklaras. I denna proposition redovisas den första pro- gnosen . I avsnitt 6.1.1 redovisas pro- gnosen för de takbegränsade utgifterna, medan beräkningarna av inkomsterna och statsbud- getens saldo redovisas i kapitel 5 respektive avsnitt 4.4.5. Tabell 6.1 Statsbudgetens utgifter Anm.: Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. 1Statsbudget enligt beslut . 2Inklusive posten Minskning av anslagsbehållningar. I budgetpropositionen beräknades statsbudgetens utgifter till . I den aktuella prognosen beräknas ut- gifterna till . Den del av förändringen som hänförs till utgifter exklusive statsskuldsräntor förklaras i avsnitt 6.1.1. tog i betänkande avseende tilläggsbudget 2 för (bet. 2002/03:FiU11 rskr. 2002/03:25) upp frågan angående väsentliga avvikelser från anvisade medel för anslaget 92:1 Räntor på statsskulden. Utskottet förutsatte därvid att regeringen överväger om det finns anledning att föreslå ändringar av anslaget när utgifterna förväntas avvika väsentligt från anvisade medel. uppgår utgiftsramen för utgifts- område 26 Statsskuldsräntor m.m. till 47,7 mil- jarder kronor, varav anslaget 92:1 Räntor på stats- skulden svarar för . Ut- gifterna beräknas nu bli , vilket är högre än vad som anslogs i budgetpropositionen . Av- vikelsen beror främst på att introduktionen av en ny obligation med lång löptid, som var planerad till slutet av 2003, genomfördes först . Dessutom leder ytterligare introduktioner av nya obligationer samt valutaförluster till högre ränteutgifter. Introduktionerna sker genom byten där gamla obligationer köps till- baka och nya emmiteras. Det finns en betydande osäkerhet i prognosen eftersom ränte- och valutarörelser även på kort sikt har stor påverkan på räntebetalningarna i utländsk valuta. För anslaget 92:1 Räntor på statsskulden finns ett bemyndigande att överskrida anslaget om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalnings- åtagande. I samband med beredningen av bud- getpropositionen kommer det göras en ny bedömning av utgifterna för räntorna på statsskulden . Om utgifterna då förväntas avvika väsentligt från anvisade medel avser regeringen att föreslå ändringar av anslaget på tilläggsbudget. Utgiftstaket för staten omfattar utgiftsområdena 125 samt 27.