prop · GR0360 · 2004-03-10 00:00:00 — 8.3.4 Ekonomiska partnerskapsavtal med , och inleddes förhandlingar om ekonomiska partnerskapsavtal med AVS-länderna (, och ). na på att ingå ekonomiska partnerskapsavtal Economic Partnership Agreement (EPA) är en direkt följd av och har som syfte att reducera handelshinder och etablera frihandel mellan berörda 76 AVS-länder och mellan dessa och EU. Den nya handelsordningen ska träda i kraft . Förhandlingarna sker enligt en tvåstegslösning, där övergripande politiska och utvecklingspolitiska di- mensioner av EPA-samarbetet diskuteras i den första fasen som inleddes Den andra fasen som inleddes med öppnande av för handlingsprocesser med Den ekonomiska gemenskapen för västafri- kanska stater (ECOWAS) och Centralafrikanska ekonomiska och mone- tära gemenskapen (CEMAC). Förhandlingarna har endast haft ett inled- ande möte för respektive grupp och den fortsatta tidtabellen har inte fast- inleds förhandlingar med en grupp länder i östra och södra (Eastern and Southern African group, ) och senare med Karibiska gemenskapen (Caribbean Community and Common Market, CARICOM). Övriga AVS-länder befinner sig fortfarande i processen att enas om regionala grupperingar och kommer därefter inleda förhandlingar. På tillskyndan av tog kommissionen fram ett förslag till helpdesk som i form av en webbtjänst ska lämna information om t.ex. tullar, ursprungsregler, statistik samt vara en mötesplats för exportörer och importörer. Regeringens avsikt är att även inrätta en motsvarande tjänst i . Den svenska kontakt- punkten kommer att innebära förutom webbtjänster att ett par tjänstemän direkt ska syssla med de regelproblem som kan möta export från till den svenska marknaden Vid ministermötets handelssession presenterade näringsminister ett särskilt initiativ till en ny OECD- studie om handel och strukturomvandling ("Trade and Structural Adjustment"). Initiativet syftar till att undersöka vilka system och åtgärder olika länder tillämpar, t ex på arbetsmarknaden, som kan underlätta nationella reformer så att så många som möjligt ska kunna dra nytta av globaliseringen och ökad frihandel. Initiativet kan underlätta framsteg i Lissabonprocessen. Flera olika industri- och tjänstesektorer kommer att studeras och goda exempel på strukturella reformer ska lyftas fram. Studien beräknas vara klar i samband med . 8.5 Övriga handelspolitiska frågor 8.5.1 Kimberleyprocessen, Handelsregleringar för rådiamanter kan förhindra väpnade konflikter Miljoner människor har dött i krig som finansierats genom olaglig handel med rådiamanter. För att stoppa den olagliga handeln har diamant- industrin, frivilligorganisationer, EU och producent- och handelsländer tagit initiativ till ett kontrollsystem som reglerar den internationella handeln med rådiamanter. Initiativet som kallas Kimberleyprocessen har mynnat ut i ett certifieringssystem för den internationella handeln med rådiamanter som började gälla . anser att certifierings- systemet är ett bra exempel på hur handelsregleringar kan bidra till att förhindra väpnade konflikter. 8.5.2 Initiative (CSI) I spåren av händelsen satte i gång ett globalt säkerhetsinitiativ initialt för sjöcontainrar. Flera EU-länder tecknade bilaterala avtal med . och amerikanska tulladministrationen en överenskommelse om intensifi- Skr. 2003/04:60 erat ömsesidigt samarbete. Överenskommelsen baserades på bi- laterala avtal med daterat . hamn räknas som största hamn med direkt trafik till . På grund av dessa öppnade kommissionen ett överträdelseärende mot samt andra medlemsstater. gav medlemsstaterna kommissionen ett mandat att förhandla en utvidgning av tullsamarbetsav- talet mellan och . Dessa förhandlingar är avslutade och under- tecknande är planerat till början av 2004. Kommissionen har signalerat att överträdelseärendena kommer att läggas ner i samband med under- tecknandet. Kommissionen har också inlett diskussioner med om ett utökat samarbete på tullområdet. antog proposition 2002/03:122 Gemensamt ansvar politik för global utveckling. I propositionen slås fast bl.a. att bör arbeta aktivt för en bättre samstämmighet i EU:s politik i relation till utvecklingsländer och för att utvecklingsaspekter beaktas inom alla . Det slås även fast att bör vara fortsatt pådrivande i arbetet med att stärka kvaliteten och effektiviteten i EU:s utvecklingssamarbete. Förbättrad effektivitet och samstämmighet mellan EU:s olika politikområden är avgörande för att främja utveckling och fred. behandlade rådet på utvecklingsområdet bl.a. meddelanden från kommissionen om klimatförändringar (KOM (2003) 85 slutlig), stöd till företagssektorns utveckling (KOM (2003) 267 slutlig), reform av statsägda företag (KOM (2003) 326 slutlig), avbindning (KOM (2002) 639 slutlig), styre och utveckling (KOM (2003) 615 slutlig) samt inrätt- andet av en EU-vattenfond (KOM (2003) 211 slutlig). Rådsslutsatser med anledning av dessa meddelanden antogs vid ministerråden respektive . presenterade kom- missionen även ett förslag om finansiellt stöd genom Europeiska utveck- lingsfonden () till fredsbevarande insatser i (KOM (2003) 638 slutlig) samt ett meddelande om integrering av i den allmänna budgeten (KOM (2003) 683 slutlig). Förordningar antogs om sexuell och reproduktiv hälsa (KOM (2003) 168 slutlig), fattigdomsrelaterade sjuk- domar (KOM (2002) 109 slutlig) samt om budgeten för (KOM (2002) 290 slutlig). Vidare har rådet berett förordningar om jämställdhet (KOM (2003) 465 slutlig), decentraliserat samarbete (KOM (2003) 413 slutlig) samt utvecklingssamarbetet med och (KOM (2002) 340 slutlig). Beslut i dessa frågor väntas . Andra viktiga frågor som diskuterats av rådet och som fortsatt prioriteras av är uppföljningen av världskonferensen om utvecklingsfinansi- ering i samt uppföljning av kommissionens ansträngningar för att reformera genomförandet av biståndet. Det senare diskuterades bl.a. inom ramen för EU:s årliga rapport om utvecklingssamarbetet. I följande avsnitt beskrivs i huvudsak de tvärgående aspekterna av EG:s utvecklingssamarbete, inklusive . För en mer detalj- erad beskrivning av stödprogram se även respektive geografiskt avsnitt. Nedan följer en presentation av de frågor som varit särskilt prioriterade på utvecklingsområdet. Uppföljning av världskonferensen i prioriterar fortsatt uppföljningen av världskonferensen om ut- vecklingsfinansiering i och arbetet för att åtaganden på Vid rådsmötet diskuterades uppföljningen av konferensen i utifrån kommissionens rapport om hur EU:s medlemsstater uppfyllt de åtaganden som antogs i . stateras att medlemsländerna som helhet är på väg att genomföra åtag- andena från , inklusive etappmålet om av BNI i bistånd () individuellt och i genomsnitt till 2006. övriga åtagandena avser ökad samordning och harmonisering, en över- gång till obundet bistånd, handelsrelaterat bistånd, globala allmänna nyttigheter, innovativa finansieringskällor, reformer inom det internatio- nella systemet och skuldavskrivning. Effektivare användning av bistånd genom avbindning behandlade kommissionen ett meddelande om avbindning av biståndet (dvs. att biståndet inte ska villkoras till upphandling i visst land/länder). I meddelandet (KOM (2002) 639 slutlig) förordas att EU och dess medlemmar ska gå vidare och ytterligare avbinda biståndet, Syftet är att effektivisera användningen av tillgängliga biståndsmedel och är i praktiken ett led i att tillämpa de åtaganden som gjordes vid den internationella finansieringskonferensen i Rådet antog vid sitt möte rådsslutsatser där man välkomnar kommissionens meddelande och uppmanar kommissionen att lägga fram förslag om hur gemenskapsbiståndet ska avbindas. har varit drivande i den principiella frågan att en avbindning av biståndet och ett ökat ansvar hos mottagarländerna för hanteringen leder till en som avbindning har förordats har det starkt betonats att ett beslut om avbindning av biståndet inte får snedvrida konkurrensen mellan givarländer. hur avbindning av biståndet ska genomföras bör därför innehålla regler rörande reciprocitet och insyn. 9.2 Ökad effektivitet och reformer fördes fortsatta diskussioner om effektivitet i EG-biståndet samt läget i det pågående reformarbetet. Framsteg kunde konstateras på flera områden: en allt större del av ansvaret för förvaltningen av biståndet delegeras ut i fält, medlemsstaterna involveras i allt högre grad i kom- missionens programläggning och införandet av nya programmeringsin- strument såsom landstrategier och årsrapporter har bidragit till ökad sam- ordning och samstämmighet. återstår ett betydande arbete, vilket bl.a. betonades i samband med rådets behandling av årsrapporten för EG-biståndet (KOM (2003) 527 slutlig). I rådsslutsatserna som antogs och som arbetat aktivt för, underströks vikten av fortsatta ansträngningar för att förbättra effektiviteten i kom- missionens genomförande av EG-biståndet. Rådet inbjöd kommissionen Skr. 2003/04:60 att i sin nästa rapport göra en analytisk utvärdering av reformprocessen och om möjligt fördjupa reformerna. Vidare betonades bl.a. behovet av ökad samstämmighet mellan geografiska, tematiska och horisontella områden i EG-biståndet. Kommissionen uppmanades i detta hänseende att fortsätta harmonisering och rationalisering av budgetlinjer inom ramen för nästkommande finansiella perspektiv. Rådet pekade också på nödvändigheten av att bättre integrera årsrapporten i EU:s strategiska planering. En viktig rekommendation var att kommissionen bör se över formatet på årsrapporten. Årsrapporten är fortsatt viktig ur informations- synpunkt. är partnerskapsavtalet mellan gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och 77 länder i , och å andra sidan (de s.k. AVS-länderna). Avtalet, som tillämpats provisoriskt i väntan på ratifikation av parterna, trädde formellt i kraft . En förordning för den nionde Europeiska utvecklingsfonden (), som finansierar samarbetet med AVS-länderna, antogs likaså vid rådsmötet . 9.3.1 Införlivande av Europeiska utvecklingsfonden i den allmänna budgeten och undertecknandet av har den s.k. Europei- ska utvecklingsfonden () utgjort det huvudsakliga finansieringsin- strumentet för utvecklingssamarbetet med länderna i , och (AVS-länderna). kännetecknas av att den ligger utanför den reguljära budgeten. Medlemsstaterna bidrar direkt till fonden enligt en särskild fördelningsnyckel som skiljer sig från den som gäller den allmänna budgeten. Parlamentet har inte medbeslutanderätt i fråga om . Fonden styrs av en särskild budgetförordning. Kommissionen lade fram ett förslag om att införliva i den allmänna budgeten. Förslaget tar sin utgångspunkt i att ett införlivande är önskvärt och att den bästa tidpunkten för införlivande är nu när ett nytt fördrag, omförhandling av , nytt finansiellt perspektiv och utvidgningen sammanfaller i tiden. har frågan diskuterats av biståndsministrarna . Diskussionerna förväntas fortgå . För svenskt vidkommande ligger huvudlinjen fast i proposition 2002/03:122 Gemensamt ansvar politik för global utveckling. Här sägs att bör verka för att den Europeiska utvecklingsfonden förs samman med EU-budgeten och att detta sker i samklang med principerna i . Från svensk sida verkar vi fortsatt för att EU-budgeten effektiviseras och att EU:s olika program för utvecklings- samarbete harmoniseras. 9.3.2 Fredsbevarande resursen ny samarbetsform är inblandat och hårt drabbat av väpnade konflikter. större konflikter i är nu föremål för afrikanskt ledda fredspro- Ett afrikanskt ramverk med operationella strukturer för konflikthantering är under utveckling. Förslaget om att EU ska stödja egna ansträngningar har vuxit fram inom ramen för dialogen och EU-AVS ministerråd. rådet kommissionen att söka finansieringslösningar till pågående fredsin- satser i och presenterade kommissionen formellt ett förslag till beslut om att ge finansiellt stöd genom Europeiska utveck- lingsfonden () till fredsbevarande insatser i för rådet (KOM (2003) 638 slutlig). Förslaget omfattar och finansieras genom omdispo- neringar inom ramen för befintliga resurser i . Förslaget syftar till att stödja fredsansträngningar, särskilt genom Afrikanska Unionen, för att stimulera afrikansk konfliktlösning, afrikansk solidaritet och skapa förutsättningar för utveckling i . Stödet har karaktär av fredsbe- varande insatser och föreslås huvudsakligen ske genom Afrikanska Uni- onen eller regionala organisationer. Stödet och finansieringen innebär en ny samarbetsform. att följas upp genom en utvärderingsrapport som kommissionen ska lägga fram till rådet . Kommissionens humanitära kontor (ECHO) förfogade 2003 över en bud- get på , med möjlighet att efter behov utnyttja ytterli- gare , vilket gör gemenskapen till en av världens största givare av humanitärt bistånd. fokuserade ECHO sin verk- samhet på tre områden: en mer noggrann och genomgående inriktning mot de områden där humanitära behov är störst, en fortsättning av den betoning på "bortglömda kriser" ECHO inledde 2001, samt en förstärk- ning av kontorets arbete med de tre övergripande frågorna säkerställande av smidig övergång från humanitär hjälp till utvecklingssamarbete, kata-strofberedskap och barnfrågor. har förespråkat ett närmare samarbete mellan ECHO och humanitära FN-organ, framförallt , livsmedelsprogram och samordningskontor för humanitära frågor. Kommissionen och FN undertecknade en ramöverenskommelse för samarbete mellan kommissionen och de humanitära FN-organen. har också fortsatt sin uppmuntran till ECHO att utveckla sitt arbete i övergången från katastrofförhållanden till mer långsiktig utveckling. Som del i detta arbete höll ECHO bl.a. ett större seminarium där kommissionens kontor för utvecklingssamarbete och medlemsstaterna deltog. Vidare har stött ECHO:s metodut- vecklingsarbete, för humanitära behovsbedömningar, för utfasande av in- satser efter upphörande av katastrofförhållanden, och annat. har haft en löpande kontakt med ECHO om humanitära frågor i arbetet med , i syfte att tillförsäkra att grundlagen åter- Skr. 2003/04:60 speglar den humanitära verksamhetens förutsättningar och grunddrag väl. 9.5 EU:s makrofinansiella stöd samt långivning från Europeiska investeringsbanken till tredjeland Makrofinansiellt stöd kompletterar anpassningsprogram som stöds av och har framförallt gått till reform- länder i . Behoven i dessa länder har minskat i takt med att den makroekonomiska situationen förbättrats. har stödet främst gått till . I samband med diskussionerna om en ny grundlag för EU har även det makrofinansiella stödet varit uppe till behandling. En fråga som diskuterats är om det ska finnas en särskild rättslig grund för stödet. har verkat för att stöd ska lämnas i exceptionella fall och att det ska ses som ett komplement till stödinsatser från andra internationella finansiella institutioner. fattades beslut om makrofinansiellt stöd till , samt till och . Europeiska () bedriver långivning till tredjeland under särskilda externa lånemandat med tillhörande garantiordningar. En del av utlåningen till kandidatländerna sker under ett sådant mandat. beräknas de totala lånevolymerna till kandidatländerna och partnerländerna (övrig extern utlåning) preliminärt uppgå till totalt ca. EIB:s utlåningsmandat för Öst- och , Me- delhavsländerna, och (ALA) samt sträcker sig . En halvtidsöversyn har genomförts bl.a. med anledning av de nya medlemsstaternas anslutning till unionen. Ett resultat blev att på ett tydligare sätt inkluderas i bankens utlåning. Vid sidan av dessa mandat finns även den s.k. Investeringsfaciliteten. Detta är en utlåningsfacilitet inom ramen för mellan unionen och de s.k. AVS-länderna som admini- streras av EIB men finansieras med gåvomedel ur Europeiska utveck- lingsfonden. Under har EIB dock även möjlighet att ge lån från egna resurser. 9.5.1Europeiska investeringsbankens utlåning till Efter med Europeiska investeringsbankens (EIB:s) lånefa- cilitet för Medelhavsutlåningen har en utvärdering av denna gjorts i en- lighet med slutsatserna från Barcelonamötet . Ett par länder har drivit frågan om att inrätta en ny utvecklingsbank. Detta var även rekom- mendationen i kommissionens utvärderingsrapport . Liksom föregående år, då frågan diskuterades, ifrågasatte och en rad andra medlemsstater behovet av att skapa en ny utvecklingsbank för . En sådan skulle bl.a. innebära dyrare lån för partner- länderna än vad nuvarande facilitet erbjuder. Ingen efterfrågan har heller noterats från partnerländerna själva om en ny utvecklingsbank. ökar riskerna för överlappning med andra institutioner, såsom Afrikanska Till följd av diskussionerna Skr. 2003/04:60 kommer istället den nuvarande faciliteten att förstärkas inom ramen för Lånefaciliteten kommer att fokuseras så att den blir bättre anpassad för sitt ändamål, dvs. att stödja finansiering av privat sektor i partnerländerna. En ny översyn ska göras . 10 EU:s bilaterala och regionala förbindelser 10.1 Europeiska ekonomiska samarbetsområde (EES) och Europeiska frihandelssammanslutning (Efta) Medlemmar i är , , och . , och deltar även i EES-samarbetet. innebär att väsentliga delar av regelverket för EU:s inre marknad även gäller i och gentemot , och . Dessutom innefattas i EES-samarbetet ett antal så kallade angränsande politikområden, t.ex. forskning, utbildning och statistik samt även en utrikespolitisk dialog. är det övergripande politiska organ som styr EES-sam- arbetet och rådet möts på ministernivå . Vid årets möten kunde notera att EES-samarbetet fungerar väl och att fortsatta framsteg gjorts ifråga om införlivandet av nya rättsakter i avtalet. Inom ramen för den så kallade utrikespolitiska dialogen diskuterades situation- en i och , samt på . En uppmärksammad fråga har varit utvidgningen av EU och EES. Utvidgningen kräver en viss anpassning av avtalet och ett konsoli- derat och slutligt utkast till överenskommelse undertecknades . Avtalet innebär i huvudsak tekniska anpassningar av med anledning av att de nya EU-medlemsstaterna ska inträda som avtals- parter. De för svenskt vidkommande viktigaste frågorna var rela- tionerna med . Förhandlingar mellan gemenskapen och har pågått på område i som protokoll 3 (bearbetade livsmedelsprodukter). En principöverenskommelse från tidigare för- handlingar existerar där icke-jordbrukskomponenten i tullarna på detta område ska elimineras. Ett förslag baserat på svenska prioriteringar har av EU presenterats för . Förhandlingarna om genomför- andet är ännu inte slutförda men arbetet prioriteras . valde 1992 att ställa sig utanför EES. I syfte att knyta närmare gemenskapens inre marknad beslutades att inleda bilaterala förhandlingar med inom sju sektorer. Dessa förhandlingar resulterade i ett bilateralt avtal mellan unionen och . Avtalet berör sektorerna fri rörlighet för personer, luftfart, gods- och persontransporter på väg och järnväg, handel med jordbruks- produkter, ömsesidigt erkännande av produktgodkännande, offentlig upphandling samt vetenskapligt och tekniskt samarbete. Avtalet trädde i Skr. 2003/04:60 kraft . De bilaterala förhandlingarna mellan och EU (leds av kom- missionen) har fortsatt . De omfattar tre olika huvudområ- den skatt på sparande, bedrägeribekämpning samt tolkning av artikel 51 om inbördes rättshjälp i form av verkställighet av beslag och husrann- sakan i . 10.2 EU:s Nordliga Dimension samt EU:s deltagande i regionalt samarbete En andra handlingsplan för den nordliga dimensionen i unionens externa förbindelser antogs av allmänna rådet . Den bekräftades av vid dess möte . Handlingsplanen avser perioden 20042006. Utformningen av handlingsplanen motsvarar väl även högt ställda svenska önskemål på aktuella samarbetsområden. Den har dessutom ett brett tvärpolitiskt anslag och inkluderar även ett särskilt tvärpolitiskt fokus på och arktiska frågor. Vidare klargörs det gemensamma ansvar för genomförandet av handlingsplanen som åvilar samtliga aktörer, dvs. EU:s medlemsstater, partnerländerna (efter är dessa , och ) och de internatio- nella finansieringsinstitutionerna. Av särskilt intresse är att de regionala mellanstatliga samarbetsorganisationerna i norra ges en tydligare roll och ett utökat ansvar vid genomförandet. ledande roll och betydelse för arbetets kontinuitet bekräftas ånyo. Upp- följning baserade på årliga framstegsrapporter införs. har, efter ett finländskt initiativ , ett inten- sivt arbete bedrivits för att tillskapa ett Nordliga dimensionen partner- skap för hälsa och socialt välbefinnande. Arbetet slutfördes med en häl- soministerkonferens i . valdes för en två- årsperiod till partnerskapets första ordförandeland. Året har tydligt bekräftat att Nordliga dimensionen utgör en etablerad del av EU:s politik gentemot partnerländerna. Unionens utvidgning kommer att resultera i att processen kommer att bli ett, av flera, allt viktigare instrument i EU:s politik visavi den , om än med ett regionalt perspektiv. Förhandlingarna om det s.k. (Multilateral Nuclear En- vironmental Programme in ) slutfördes . I avtalet regleras frågor om ansvar vid atomskada, tillträdes- bestämmelser samt skattefrågor för internationella stödinsatser i Ryss- land på det kärntekniska området. Avtalet undertecknades i av elva länder, och . ratificerade som första land. Att har blivit klart har också haft en kraftigt positiv påverkan på storleken av bidragen till NDEP:s (Northern Dimension Environmental Partnership) Fonden finansierar projekt på kärnavfalls- och miljöområdet i Flera nya länder har anslutit sig till fonden. De sammanlagda Skr. 2003/04:60 utfästelserna till NDEP-fonden uppgår till , varav är öronmärkta för kärnavfallsprojekt. () består av de fem nordiska länderna samt , och . Företrädare för sex organisationer som representerar ursprungsfolk i det arktiska området deltar permanent. är ett forum för samråd och samarbete i cirkumpolära frågor av övergrip- ande art. Verksamheten är främst inriktad på miljöfrågor och hållbar ut- veckling. Det isländska ordförandeskapet lägger stor vikt vid klimatfrågor och utvidgat samarbete om utbildnings- och forskningsfrågor, inkl. IT. EU har främst visat intresse för att utveckla forskningssamarbete med , och . Inom ramen för EU:s nordliga dimension och dess "arktiska fönster" finns utrymme för vidgat samarbete mellan EU och AR. blir nästa ordförandeland i AR, efter . Parlamentarikerna i de arktiska länderna samlas till konfe- rens. Vid konferensen deltog även . Konferen- sen 2004 kommer att behandla bl.a. klimatfrågor, levnadsvillkor och hållbar utveckling, särskilt ekoturism och sjöfart. () bildades av utrikesministrarna från de nordiska länderna och samt en representant för Europeiska kommissionen. Vid samma tillfälle bildades även Barents Regionråd av landshövdingarna och deras motsvarigheter i de nordliga delarna av , , och nordvästra . Från deltar och i , som totalt omfattar 13 län. Vid BEAC:s 10-årsjubileum enades medlemsländernas statsministrar om en deklaration som ger vägledning inför det fortsatta samarbetet. var ordförande i till , då ordförandeskapet lämnades över till vid ett utrikesministermöte i . Under det svenska ordförandeskapet initierades nya samarbeten inom räddningstjänst och mot trafficking. BEAC:s arbete med hälsa och socialt relaterade frågor liksom samarbetet med näringslivet i regionen förstärktes. Informationen om BEAC förbättrades, bl.a. genom en permanent webbplats, . tog över som ordförande i rådet. har ett handlingsprogram för länen, Barents 2010, arbetats fram och stöd för detta har beviljats från EU-programmet . EU:s engagemang för integration och samarbete i kommer till uttryck i den Nordliga dimensionen och på andra sätt. Kommissionen deltar i arbetet inom Östersjöstaternas råd () sedan Övriga medlemmar är strand- stater samt och . Vid ' utrikesministermöten och vid Östersjötoppmöten på regeringschefsnivå deltar representanter både för rådets EU-ordförandeskapet och för kommissionen. tar särskilt aktivt i CBSS-samarbetet i fråga om IT (Nordliga e-dimen- sionen), organiserad brottslighet, smittsamma sjukdomar, för , energi och räddningstjänst.