prop · GR03170 · 2004-06-18 00:00:00 — Syftet med bestämmelsen är att tillsynsmyndigheten på plats skall kunna kontrollera att företagen är energiintensiva, använder el i en industriell tillverknings- process och att sådana eleffektiviserande åtgärder har genomförts som avses i 11 § andra stycket 3 och 14 § andra stycket. avses, i likhet med vad som gäller enligt 20 §, sådana företag som deltar i ett program för energieffektivisering. Med område avses till fabrikslokaler och andra företagsbyggnader angränsande mark. I den mån bostäder kan finnas i företagets lokaler eller på områden som hör till sådana lokaler, skall myndigheten inte ha rätt till tillträde till sådana. Av allmänna rättsäkerhetsskäl och med hänvisning till passivitetsrätten inom ramen för om mänskliga rättigheter (artikel 6), får inte den som omfattas av tillsynen och som kan antas ha begått brott, föreläggas vid vite att medverka i utredning av en fråga som har samband med den gärning som omfattas av brottsmisstanken. Genom paragrafen bemyndigas regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om en rätt att få överföra de handlingar som nämns i paragrafen och därtill hörande handlingar elektroniskt. Under vilka förutsättningar detta skall gälla kräver relativt tekniska bestämmelser, som bör anpassas till den administration som är förknippad med tillsynsmyndighetens uppgifter samt de säkerhetskrav som bör ställas på den elektroniska hanteringen. Enligt paragrafen kan den dömas till ansvar som uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnat en oriktig eller vilseledande uppgift i en ansökan om godkännande enligt 3 § eller i en redovisning enligt 11 § och en sådan uppgift haft betydelse för företagets rätt att delta i ett program för energi- effektivisering. Bestämmelsen korresponderar med förutsättningarna för att återkalla ett godkännande enligt 18 § första stycket. Genom begräns- ningen, att uppgiften skall ha haft betydelse för företagets rätt att delta i ett program för energieffektivisering, omfattar bestämmelsen bara sådan oriktiga eller vilseledande uppgifter som är av sådan vikt, att de inneburit att företaget fått ett beslut om godkännande enligt 3 § eller ett sådant fastställelsebeslut som avses i 11 § utan att vara berättigat till det. En uppgift som lämnats i en ansökan om godkännande eller i en redovisning behöver i sig inte vara oriktig, men kan ha lämnats på ett sådant sätt, eller i ett sådant sammanhang, att den blir vilseledande i paragrafens bemärkelse. I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Av paragrafen framgår att samma gärning inte kan föranleda ansvar både med stöd av denna lag och enligt eller skattebrottslagens bestämmelser. Denna lags ansvarsbestämmelser skall därför gälla subsidiärt i förhållande till de nämnda bestämmelserna. Av paragrafen framgår att den som ålagts att betala ett vite inte kan dömas till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av före- läggandet. Bestämmelsen korresponderar med 23 § andra stycket. Av paragrafen framgår vilka av tillsynsmyndighetens beslut som enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol och att pröv- ningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I enlighet med vad som förordats av Lagrådet har paragrafen fått en delvis ny lydelse. Genom en ändring i 11 kap 3 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, som träder i kraft , införs en energiskatt om per kWh använd el för tillverkningsindustrin. Detta skulle innebära att det uppkommer ett tidsmässigt glapp mellan den lagens ikraftträdande och denna lags ikraftträdande. Enligt punkten 2 i övergångsbestämmelserna skall ett företag som från lagens ikraftträdande ansöker om godkännande enligt 3 § ha rätt att tillgodoräkna sig programtid . Leder en sådan ansökan om godkännande till ett beslut om godkännande skall det beslutet anses gälla . 21.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi I första stycket förs in en punkt enligt vilken skattskyldighet uppkommer om möjligheten att befrias från skatten på elektrisk kraft som används i sådan verksamhet som omfattas av ett program för energieffektivisering (i fortsättningen programmet) missbrukas, genom att kraften säljs eller förbrukas för annat ändamål. Punkten avser de företag som godkänts som skattebefriad förbrukare eller fått skatten återbetald. Den som förbrukar egen producerad elektrisk kraft omfattas av punkten 1. Andra stycket reglerar de fall då ett företag, helt eller delvis, inte upp- fyller sina åtaganden enligt programmet. Oavsett om skattebefrielsen ges till företag som godkänts som skattebefriad förbrukare, fått skatten åter- betald eller förbrukat egen producerad kraft, uppkommer skattskyldighet om det av beslut från tillsynsmyndigheten i samband med återkallande av godkännande att delta i programmet eller ett slutligt fastställande framgår att åtagandena inte uppfyllts. Det är således förbrukaren av den elektriska kraften som blir skattskyldig, i stället för som normalt elleverantören. Skattskyldigheten är dock begränsad till annan elektrisk kraft än sådan som används i processer som är befriade från skatt enligt andra regler om skattefrihet (9 § 2, 3 och 5). Det sker inte någon rättelse av det tidigare beskattningsbeslutet, som togs i anledning av att den elektriska kraften ursprungligen levererades eller förbrukades utan skatt med stöd av att då gällande förutsättningar var uppfyllda (se 11 kap. 9 § 6 eller 7). I enlighet med Lagrådets yttrande införs ett nytt fjärde stycke i vilket anges att med tillsynsmyndighet i 11 kap. LSE avses samma myndighet som i 19 § LPE. Som framgått av avsnitt 5 avser regeringen att utse till tillsynsmyndighet. På förslag av Lagrådet byts, för att uppnå bättre överensstämmelse med 9 §, uttrycket elektrisk kraft som befriats från skatt i första stycket och uttrycket elektrisk kraft för vilken ingen skatt tagits ut i andra stycket ut mot elektrisk kraft för vilken avdrag för skatt har gjorts. Även denna paragraf är ny och reglerar skattskyldighetens inträde i de fall den elektriska kraften, som skattebefriats med anledning av att den används för verksamhet som omfattas ett aktuellt program, förbrukats i annan verksamhet. Till skillnad mot 7 b § inträder skattskyldigheten i samband med ianspråktagandet av den elektriska kraften. Det kan t.ex. röra sig om att ett företag som deltar i programmet förbrukar den elektriska kraften för uppvärmning av en byggnad där försäljnings- verksamhet eller annan fristående verksamhet bedrivs. Det är alltså i detta fall fråga om sådan verksamhet som enligt beskattningsmyndighetens praxis visserligen är att anse som industriell verksamhet men som inte ryms inom begreppet tillverkningsprocessen (jfr RSV Sp 1999:1 s. 5 f.). I paragrafen, som är ny, regleras skattskyldighetens inträde för den som är skattskyldig enligt 5 § andra stycket LSE. Skattskyldighet kan i detta fall inträda förhållandevis efter att den elektriska kraft som omfattas av skattskyldigheten faktiskt har förbrukats, eftersom tillsynsmyndigheten i normalfallet gör en utvärdering om företaget fullgjort sina åtaganden först efter det att programperioden har upphört. Enligt andra stycket omfattar skattskyldigheten all den elektriska kraft som förbrukats . Någon möjlighet att delvis bli skattebefriad om delar av programmet fullföljts finns inte. Avsikt är att i förordning meddela regler om skyldighet för tillsynsmyndigheten att genast underrätta beskattningsmyndigheten om beslut enligt 12, 14, 15, 17 och 18 §§ PFE Redovisningen av skatten skall enligt tredje stycket omfatta hela den period under vilken ett företag deltagit i ett program. Den i 10 kap. 14 § SBL angivna redovisningsperioden om en månad skall således inte gälla i dessa fall. I paragrafen tillförs två nya punkter. Punkten 6 avser avdragsrätt för för- brukning av egen producerad elektrisk kraft i den del den används i verk- samhet som omfattas av ett program för energieffektivisering. Punkten har förenklats i enlighet med Lagrådets yttrande. Punkten 7 avser av- dragsrätt vid motsvarande förvärv av en skattebefriad förbrukare. Lag- rådet har föreslagit att avdragsrätten skall knytas till försäljningen av den elektriska kraften. har tidigare beslutat beträffande bränsle att skattebefrielse och därmed följande avdragsrätt skall ges i samband med mottagande. Detta har främst motiverats med kontrollskäl. Det finns inte anledning att avvika från denna bedömning vad gäller den nu aktuella avdragsrätten för skatt på elektrisk kraft. Vid försäljning av elektrisk kraft till den som inte är skattebefriad för- brukare men i och för sig godkänd att delta i programmet, föreligger ingen avdragsrätt. I detta fall, som bedöms uppkomma endast undantagsvis, skapas en möjlighet till återbetalning av energiskatten (se 11 kap. 13 §). Förbrukning av elektrisk kraft i tillverkningsprocessen i sådan industriell verksamhet som omfattas av ett program för energi- effektivisering kan avse även sådan kraft som berättigar till avdrag enligt 9 § 2, 3 eller 5. Avsikten är emellertid inte att ytterligare avdrag skall tillåtas för sådan förbrukning. Paragrafen anger därför uttryckligen att avdrag inte medges för sådan kraft som det gjorts avdrag för med stöd av de nämnda punkterna. Med anledning av att det i 9 § tillförts två nya punkter, förtydligas det i paragrafen i vilka avseende det är möjligt att köpa elektrisk kraft mot försäkran. Inskränkningen till annan än den som är skattskyldig enligt 5 § första stycket 1 eller 2 har bedömts sakna praktisk betydelse och har därför slopats. Paragrafen motsvarar möjligheten att köpa bränsle utan energiskatt i 8 kap. LSE. Den som förbrukar elektrisk kraft vid tillverkningsprocessen i industriell verksamhet och omfattas av ett program för energi- effektivisering får godkännas som skattebefriad förbrukare. God- kännandet får dock inte omfatta den elektriska kraft som används i processer som är befriade från skatt enligt andra regler om skattefrihet. Andra och tredje styckena motsvarar i princip 8 kap. 1 § andra och tredje styckena LSE. Utformningen av paragrafen överensstämmer i huvudsak med Lagrådets förslag. Systematiken i LSE bygger på att lagtexten är neutral beträffande subjekten. Lagrådet har föreslagit att subjektet i det aktuella lagrummet är ett företag. Det finns emellertid inte anledning att avvika från den systematik som i övrigt präglar LSE. Paragrafen, som är ny, motsvarar den reglering om skyldighet att föra anteckningar som gäller enligt 8 kap. 2 § LSE för inköp av bränsle för den som är skattebefriad förbrukare. SBL:s bestämmelse i detta avseende omfattar inte skattebefriade förbrukare av elektrisk kraft eftersom skatt- skyldighet uppkommer först vid tillsynsmyndighetens beslut enligt 12, 14, 15, 17 eller 18 § LPE (se 11 kap. 7 a §). Paragrafen, som även denna är ny, motsvarar delvis den reglering som gäller för återkallande av godkännande som skattebefriad förbrukare av bränsle. Därutöver får godkännande återkallas om det av beslut hos tillsynsmyndigheten framgår att det är aktuellt för företaget att delta i ett program för energieffektivisering eller den elektriska kraften använts i annan verksamhet än den som omfattas av programmet. I paragrafen regleras till följd av förslaget endast materiellt i vad mån återbetalning kan ske för energiskatt på elektrisk kraft som förbrukats i annan yrkesmässig jordbruksverksamhet än vid växthusodling eller i yrkesmässig skogsbruks- eller vattenbruksverksamhet. Den närmare regleringen av förfarandet har av förenklingsskäl, utan några ändringar i sak, förts över till en ny paragraf, 14 §. Reglerna för förfarandet i 14 § omfattar således nu samtliga fall av återbetalning av energiskatten på elektrisk kraft. I paragrafen, som är ny, ges de företag som inte har ett godkännande som skattebefriad förbrukare enligt 11 a §, möjlighet till återbetalning av den skatt som leverantören erlagt för elektrisk kraft som förbrukas i sådan Prop. 2003/04:170 verksamhet som vid deltagandet i programmet ger rätt till skattebefrielse. Samma begränsning som ovan i 11 a § att godkännandet skall begränsas till den elektriska kraft som inte används i processer som är befriade från skatt enligt andra regler om skattefrihet skall gälla även vid tillämpningen av denna paragraf. Även utformningen av denna paragraf har förenklats med utgångspunkt i Lagrådets yttrande. Lagrådet har förordat en bestämmelse som utgår från deltagandet i ett program. Den av Lagrådet föreslagna utformningen av bestämmelsen är alltför vidsträckt eftersom en sådan utformning av bestämmelsen även omfattar de fall då skatt inte påförts. Vidare har, i förhållande till lagrådsremissens förslag, vissa redaktionella ändringar gjorts i syfte att göra lagtexten tydligare. Paragrafen, som är ny, innehåller de förfaranderegler som tidigare fanns i 12 §. Bestämmelserna avser nu även återbetalning av skatt på elektrisk kraft som använts i verksamhet som omfattas av ett program för energieffektivisering. Punkten 2 i övergångsbestämmelserna har tillkommit för att den energi- skatt om per kWh elektrisk kraft som införs för tillverknings- industrin , skall sammanfalla med möjligheten att delta i ett program för energieffektivisering. LPE föreslås förvisso träda i kraft . Enligt övergångsbestämmelserna till LPE kan dock den femårsperiod som programmet skall pågå räknas . Avsikten med punkten 2 i övergångsbestämmelserna till LSE är ett företag, som tillsynsmyndigheten godkänner för deltagande i programmet och vars programperiod sålunda räknas , skall ha rätt till återbetalning av energiskatten på den elektriska kraft som förbrukats från och med detta datum till dess att lagen träder i kraft. Från det att lagen börjat gälla följer skatte- befrielsen av reglerna i 11 kap. 9 § 6 eller 7 respektive av 13 §. Även vid återbetalning med stöd av övergångsbestämmelsen gäller samma begränsningar som följer av de sistnämnda bestämmelserna avseende vilken kraft som får omfattas av en skattebefrielse. 21.3Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Enligt paragrafens punkt 9 skall den som har rätt till återbetalning av skatt enligt LSE likställas med skattskyldig. Därmed hanteras åter- betalningar med stöd av förfarandet i skattebetalningslagen (SBL). Även om en återbetalningsberättigad enligt 11 kap. 13 § LSE kan bli skatt- skyldig med stöd av 11 kap. 5 § 45 LSE, är de dock inte att anses som skattskyldiga i ett återbetalningsärende. Paragrafen föreslås därför även omfatta återbetalning med stöd av 11 kap. 13 § LSE. Liksom för de återbetalningsberättigade enligt 11 kap. 12 § LSE skall någon deklaration inte lämnas utan den som är berättigad till åter- betalning får ansöka hos beskattningsmyndigheten om detta. Se vidare kommentaren till 11 kap. 13 § LSE. Den som är skattskyldig enligt SBL skall lämna in en särskild deklaration senast , räknat från den skattepliktiga händelsen. Ändringen innebär att för den som inte blir skattskyldig i samband med förbrukningen av elektrisk kraft utan först senare med anledning av den bedömning som görs av tillsynsmyndigheten i enlighet med 12, 14, 15, 17eller 18 § LPE, skall deklarationen lämnas in senast efter dagen för tillsynsmyndighetens beslut. Beslut om återbetalning av energiskatt skall anses som beskattnings- beslut. I paragrafen skall därför även hänvisas till 11 kap. 13 §. Sammanfattning av departementspromemorian Förslag till program för energieffektivisering i energiintensiva företag (Ds 2003:51) En lag om program för energieffektivisering införs och träder i kraft . Det övergripande målet med programmet är att främja en effektiv och miljövänlig användning av energi. Lagen ger energiintensiva företag en möjlighet att delta i program för energieffektivisering i utbyte mot att en nedsättning av energiskatten på elektrisk kraft i enlighet med bestämmelser i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Programperioden skall omfatta , med en möjlighet för de del- tagande företagen att inleda nya femåriga program. I promemorian föreslås att utses till tillsyns- myndighet för programmet. De företag som vill delta i ett program skall ansöka om godkännande hos tillsynsmyndigheten. Ett beslut om godkännande skall meddelas om företaget uppfyller energiskattedirektivets definition på energiintensiva företag och de åtar sig att införa ett energiledningssystem, genomföra en energianalys och att genomföra de åtgärder som innebär en betydande effektivisering av företagets elanvändning och som innebär en investering med en återbetalningstid om högst . Genomförandet av programmet kan delas in i två faser. En inledande analysfas och en därpå följande genomförandefas . Uppföljningar skall göras i samband med slutet på analysfasen och vid slutet på genomförandefasen, då företagen skall lämna deklarationer till tillsynsmyndigheten och visa att de fullgjort sina åtaganden enligt programmet. Vid den första uppföljningen granskas att företagen har in- fört energiledningssystem, utfört en energianalys och formulerat förslag till åtgärder. Vid den andra uppföljningen skall företagen visa att de genomfört de föreslagna åtgärderna och om så är fallet få ett slutligt godkännande. Ett företag som vill avbryta sitt deltagande i programmet skall anmäla det till tillsynsmyndigheten och om företaget då redan genomfört el- effektiviserande åtgärder i sådan omfattning som rimligen kan förväntas med hänsyn till den tid som företaget deltagit i programmet, så skall företaget även i ett sådant fall få ett slutligt godkännande. skall ha rätt att på begäran få de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. Myndigheten skall också ha rätt att på begäran få tillträde till företagets lokaler i den ut- sträckning det behövs för tillsynen. beslut enligt den föreslagna lagen skall få över- klagas till allmän förvaltningsdomstol och prövningstillstånd skall krävas vid överklagande till kammarrätten. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit att den gällande nollskattesatsen för el som förbrukas i industriella verksam- heters tillverkningsprocesser, skall ersätta med en energiskatt om per kWh. För företag som deltar i program för energieffektivisering kan den skattskyldige elleverantören göra skatteavdrag för dessa leveranser. vissa fall kan företaget självt vara skattskyldigt och kan då göra avdrag i den egna energiskattedeklarationen. Om ett företag inte fullgör åtagandena enligt programmet blir företaget skattskyldigt och därigenom skyldigt att betala tillbaka de skattebelopp som tidigare dragits av. Eftersom godkännanden lämnas av tillsyns- myndigheten både inledningsvis och successivt fordrar det att den skatt- skyldige elleverantören, som skall göra avdrag, informeras om detta. Godkännanden måste således finnas som grund för skatte- Företag som deltar i programmet måste i försäkran till den skattskyldige elleverantören fortlöpande bekräfta att företaget uppfyller förutsättningarna för skatteavdrag. Det informationsutbyte som kan bli nödvändigt mellan tillsyns- myndigheten och bör kunna regleras i förordning. Förslag till lag om program för energieffektivisering 1 § Lagens ändamål är att främja en effektiv och miljövänlig användning av energi. I detta syfte innehåller lagen bestämmelser som ger energi- intensiva företag en möjlighet att deltaga i program för energi- effektivisering i utbyte mot en nedsättning av energiskatten på elektrisk kraft i enlighet med bestämmelser i lagen (1994:1776) om skatt på energi. 2 § Ett företag som vill deltaga i ett program för energieffektivisering skall vara godkänt av tillsynsmyndigheten. 3 § Ett beslut om godkännande skall meddelas på ansökan från företaget om det 1.uppfyller något av kraven på energiintensitet i 4 §, 2.åtar sig att införa ett energiledningssystem enligt 6 §, 3.åtar sig att genomföra en energianalys enligt 7 §, och 4.åtar sig att genomföra de åtgärder som följer av 2 och 3 och som uppfyller de krav som anges i 8 §. Närmare föreskrifter om hur en ansökan enligt första stycket skall vara utformad och vilka uppgifter den skall innehålla meddelas av regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer. 4 § Ett företag är energiintensivt om 1.inköpskostnaden för energiprodukter och el uppgår till av företagets produktionsvärde, eller 2.energi- och koldioxidskatten uppgår till av före- tagets förädlingsvärde. Vid beräkningen av inköpskostnaden enligt första stycket 1 skall el, värme och energiprodukter som används för uppvärmningsändamål och i stationära motorer beaktas samt alla skatter på sådana produkter, utom avdragsgill moms. Vad som i första stycket sägs om företag skall också gälla en företags- enhet som är organisatoriskt fristående och som kan fungera fristående från företaget i övrigt. 5 § Ett företag som godkänts av tillsynsmyndigheten enligt 3 § och som anmält detta till sin elleverantör kan medges nedsättning av energiskatten på el enligt bestämmelser i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Närmare föreskrifter om vilka uppgifter en anmälan enligt första stycket skall innehålla meddelas av regeringen, eller den myndighet 6 § Ett energiledningssystem skall dokumenteras och innehålla 1. en energipolicy, 2. en energikartläggning, 3. ett eller flera energimål, 4. en energihandlingsplan, och 5. en verksamhetsstyrning. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om innehållet i ett energiledningssystem och hur detta skall dokumenteras. 7 § En energianalys skall dokumenteras och utgå från hela företagets energianvändning i syfte att finna åtgärder som innebär en effektiv energianvändning i företagets hela produktionsprocess och hjälpsystem. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om innehållet i en energianalys och hur den skall 8 § De åtgärder som företaget identifierat vid energikartläggningen och energianalysen skall ingå i företagets energihandlingsplan enligt 6 § första stycket 4 och skall 1.vara relevanta i förhållande till den genomförda energi- kartläggningen och energianalysen, 2.innebära en betydande effektivisering av företagets elanvändning, 3.omfatta investeringar med en återbetalningstid om högst . 9 § Ett företag som godkänts enligt 3 § skall från god- kännandet ge in en deklaration till tillsynsmyndigheten som visar att det 1. fortfarande uppfyller något av kraven på energiintensitet enligt 4 §, 2.infört och tillämpar ett energiledningssystem enligt 6 §, 3.genomfört en energianalys enligt 7 §, och 4.upprättat en energihandlingsplan med åtgärder som avses i Ett företag som uppfyller kraven i första stycket skall få ett förnyat godkännande av tillsynsmyndigheten. Företaget skall anmäla till sin el- leverantör att det fått ett sådant godkännande. 10 § får befria ett företag från skyldigheten att genomföra en åtgärd som avses i 8 § om 1.den anläggning som åtgärden avser har en kortare livslängd än tre 2.det är tekniskt omöjligt att genomföra åtgärden, 3. åtgärden ger en försämrad produktkvalitet, eller 4. planerade förändringar i produktionen innebär att åtgärden blir 11 § Ett företag som fått ett förnyat godkännande enligt 9 § skall inom från det godkännandet ge in en slutlig deklaration till tillsyns- myndigheten som visar att företaget fortfarande uppfyller något av kraven på energiintensitet enligt 4 § och att det genomfört de åtgärder som följer av 8 §. Ett företag som uppfyllt kraven i första stycket skall få ett slutligt god- kännande av tillsynsmyndigheten. Företaget skall anmäla till sin el- leverantör att det fått ett sådant godkännande. 12 § I en deklaration enligt 11 § får ett företag ansöka om godkännande för att deltaga i ett nytt program för energieffektivisering. Ett godkännande enligt första stycket skall lämnas om företaget upp- fyller de krav som följer av 3 § 1, 3 och 4 och fortfarande har ett energi- ledningssystem enligt 6 §. I ett nytt program för energieffektivisering skall bestämmelserna i 4 11 och 13 §§ tillämpas. Ett sådant program får påbörjas förflutit från ett godkännande enligt 3 §.