prop · GR03150d2 · 2004-06-10 00:00:00 — Andra stycket gäller också betalning av premien när en tidsbegränsad försäkring förnyas på grund av utebliven uppsägning. 2003/04:150 5 kap. (Jfr 5 kap. 1 § promemorian och SkFL.) Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlar tidpunkten när premien skall betalas. Den har vid personförsäkring sin motsvarighet i 13 kap. 1 §. Vid företagsförsäkring har bestämmelserna ingen motsvarighet. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Liknande bestämmelser finns i 2123 §§ KFL. Bestämmelserna om betalning av den första premien för en försäkring skiljer sig från vad som gäller om för senare premieperioder och när försäkringen har förnyats. Som huvudregel gäller enligt första meningen att första premien inte behöver betalas tidigare än från det att försäkringsbolaget skriftligen krävt premien. Eftersom betalningsfristen räknas från det att försäkringsbolaget har avsänt premiekravet, får försäkringstagaren regelmässigt en något än på sig att betala premien. Även vid en mindre försening i postgången är betalningstiden tillräcklig för att försäkringstagaren skall hinna betala premien. Skulle kravet av någon anledning försenas eller inte alls nå fram, upphör inte Då skyddas försäkringstagaren av be- stämmelserna om uppsägning i 2 § och om risken för befordran av vissa meddelanden i 7 kap. 5 §. Även om kravet försenas, förfaller emellertid premien till betalning . Premiekravet går alltså på försäkringstagarens risk medan, som just har antytts, ett meddelande om uppsägning går på försäkringsbolagets. Premiekravet skall skickas till försäkringstagaren, dvs. till försäkringstagaren själv eller till någon som är behörig att ta emot premiekrav för försäkringstagarens räkning. Om premien höjs därför att försäkringen har ändrats i något avseende, behandlas den ytterligare premie som försäkringstagaren skall betala som en tilläggspremie, vilken regleras i 4 §. Tidpunkten för betalning av en sådan premie överensstämmer med vad som gäller för betalning av den första premien. Som framgår av andra meningen kan försäkringsbolaget använda sig av en s.k. kontantklausul, vilket innebär att försäkringsbolaget gör sitt ansvar beroende av att första premien betalas. Kontantklausuler kan förekomma bl.a. vid reseförsäkring, som kan gälla för så att försäkringen helt eller till större delen har löpt ut innan fjortondagarsfristen för betalning gått till ända. Också vid vissa hemförsäkringar kan försäkringsbolaget för att förenkla förfarandet ordna så att försäkringstagaren tecknar försäkring genom att betala in den första premien på t.ex. postgiro. Premien för en senare premieperiod behöver inte betalas tidigare än en månad från den dag då försäkringsbolaget avsände krav på premien till försäkringstagaren. Men är den senare premieperioden högst en månad, skall premien betalas senast på periodens första dag. Försäkringen förnyas vid försäkringstidens slut, om inte annat framgår av avtalet eller omständigheterna. På samma sätt som när flera premieperioder avtalats har försäkringstagaren alltid minst en månad på sig att betala premien, räknat från det att ett försäkringsbolaget avsände ett krav på premien. Om premiekravet avsänds senare än en månad före den dag då den nya försäkringstiden börjar, förskjuts förfallodagen i motsvarande mån, oberoende av anledningen till att premiekravet inte sänts ut tidigare. När en försäkring förnyas på särskild begäran av försäkringstagaren gäller i fråga om premiebetalningen bestämmelserna i första stycket. Premien för den nya försäkringen skall således betalas från det att försäkringsbolaget har sänt ett skriftligt premiekrav. Uppsägning på grund av dröjsmål med premien 2 § Betalas inte premien i rätt tid, får försäkringsbolaget säga upp försäkringen, om inte dröjsmålet är av ringa betydelse. Uppsägningen skall sändas till försäkringstagaren. 2003/04:150 5 kap. Uppsägningen får verkan efter den dag då den avsändes, om inte premien betalas inom denna frist. Uppsägningen skall innehålla en uppgift om detta. Saknas denna uppgift, får uppsägningen ingen verkan. Om försäkringstagaren inte har kunnat betala premien inom den i andra stycket angivna fristen på grund av svår sjukdom, frihetsberövande, utebliven pension eller utebliven lön från sin huvudsakliga anställning eller liknande hinder, får uppsägningen verkan tidigast efter det att hindret fallit bort, dock senast efter fristens utgång. 2003/04:150 5 kap. (Jfr 5 kap. 2 § promemorian och SkFL.) Paragrafen gäller försäkringsbolagets uppsägningsrätt vid dröjsmål med premiebetalningen. Bestämmelserna har för personförsäkring sin motsvarighet i 13 kap. 2 §. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 17 § första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Bestämmelserna överensstämmer i stort sett med 25 § KFL. I första stycket regleras försäkringsbolagets rätt att säga upp försäkringen vid försäkringstagarens dröjsmål med premiebetalningen. Av 1 § framgår när försäkringstagaren kan anses komma i sådant dröjsmål. Det kan vara fråga om försening med hela premien eller en del av den. Men är bara en obetydlig del av premien obetald, finns det i allmänhet inte tillräcklig grund för att säga upp försäkringen. Att dröjsmålet kan bero på att premieavin inte har nått försäkringstagaren, t.ex. på grund av missöde med posten, hindrar inte i sig att försäkringen sägs upp. På samma vis som premiekravet skall uppsägningen sändas till försäkringstagaren eller någon annan som är behörig att ta emot den för försäkringstagarens räkning. När försäkringen förmedlas av en mäklare eller ombesörjs av annan mellanman är det tänkbart att denne också åtar sig att sköta om betalningen av premien. Försummelser av mellanmannen får här liksom i andra situationer som princip tillräknas försäkringstagaren. Uppsägning på grund av premiedröjsmål kan tillställas mellanmannen, om denne har fullmakt att företräda försäkringstagaren i detta hänseende. Underlåter ombudet att inom den föreskrivna fristen betala in premien, går det ut över den försäkrade. En mäklare som på detta vis brister i sina skyldigheter enligt uppdraget, kan bli skadeståndsskyldig enligt 14 § lagen om försäkringsmäklare under de förutsättningar som anges där. Det finns naturligtvis inget hinder mot att försäkringsbolaget har en längre uppsägningsfrist. Tiden räknas från den dag då ett meddelande avsändes om uppsägningen, vilket medför att försäkringstagaren får en något än på sig att betala för att undvika att försäkringen upphör. Uppsägningen befordras emellertid på försäkringsbolagets risk, vilket innebär att uppsägningstiden förskjuts om försäkringstagaren gör sannolikt att meddelandet försenats eller kommit bort på grund av omständigheter som försäkringstagaren inte har kunnat råda över (se 7 kap. 5 §). Försäkringsbolaget skall i uppsägningen erinra försäkringstagaren om att försäkringen inte upphör om premien (eller resterande premie) betalas inom uppsägningstiden. Denna information är så viktig för försäkringstagaren att en uppsägning utan sådan information är utan verkan. Men om försäkringsbolaget först säger upp försäkringen utan att informera försäkringstagaren om möjligheten att rädda försäkringen genom att betala premien, kan bolaget senare skicka information i särskild ordning. I så fall får detta senare meddelande betraktas som den egentliga uppsägningen, som får verkan efter avsändandet. Uppsägningen skall enligt 2 kap. 7 § förenas med information om försäkringstagarens möjligheter att begära omprövning av försäkringsbolagets beslut. Detta utgör dock ingen förutsättning för uppsägningens giltighet. I tredje stycket anges att uppsägningen blir utan verkan om försäkringstagaren på grund av särskilda hinder inte har kunnat betala premien i rätt tid. Betalningshindret kan vara svårare sjukdom eller ett olycksfall som har medfört att försäkringstagaren blivit förd till sjukhus. Som hinder kan också räknas att försäkringstagaren berövats friheten, t.ex. genom anhållande eller häktning. I båda fallen gäller dock att, om försäkringstagaren har vetat om att hindret skulle uppkomma, t.ex. när avtal har träffats om en operation på ett sjukhus, eller känt till när ett frihetsstraff skulle verkställas, man kan begära att han vidtar åtgärder för att betala premien . Det är bara oväntade hinder som kan åberopas i sammanhanget. När det gäller ekonomiska hinder blir det framför allt fråga om lön som uteblir från försäkringstagarens huvudsakliga anställning, t.ex. när arbetsgivaren går i konkurs och utbetalning enligt den statliga lönegarantin av någon anledning försenas. Man kan inte begära att de medel som försäkringstagaren då har till sitt förfogande används till att betala försäkringspremier, så länge de behövs till nödvändigt uppehälle för försäkringstagaren och hans familj. Om andra inkomster uteblir, t.ex. från ett extrauppdrag, torde man bara i undantagsfall kunna tala om hinder enligt bestämmelsen. Det kan också hända att en plötslig inkallelse till plikttjänstgöring ursäktar en för sen premiebetalning. Det räcker inte med att försäkringstagaren visar att någon sådan händelse som har berörts här har inträffat i anslutning till premiens förfallodag, utan det fordras också att händelsen verkligen har hindrat försäkringstagaren att betala . Ju allvarligare och mera överraskande hindret är, desto mera antagligt är att detta är fallet. För att hindret skall kunna åberopas krävs inte att försäkringstagaren anmäler det till försäkringsbolaget. Om försäkringsbolaget i premieavin anger att den som är hindrad att betala premien i rätt tid bör anmäla detta, får det ses som en rekommendation. Om ett hinder uppkommer, förlängs uppsägningen så länge hindret pågår, dock längst . 2003/04:150 5 kap. Tredje stycket blir i allmänhet inte aktuellt då försäkringstagaren upp- dragit åt exempelvis en bank att ombesörja premiebetalningen. tuell försummelse på bankens sida kan antas ha sin grund i andra för- hållanden än sådana som avses i bestämmelsen. reglerna få betydelse också när försäkringstagaren inte själv har hand om Det kan t.ex. tänkas att försäkringstagaren har utgått från att få sin lön insatt på sitt bankkonto, från vilket premien brukar dras, men att arbetsgivaren har låtit bli att betala ut lönen utan att detta berott på Tredje stycket kan också tillämpas om en försäk- ringstagare på grund av eget förhinder har uppdragit åt någon annan att sköta premiebetalningen och denne t.ex. genom ett olycksfall hindras att Premiebetalning som begäran om en ny försäkring 3 § Om försäkringstagaren betalar en premie efter det att försäkringen har upphört enligt 2 §, skall detta anses som en begäran om en ny försäkring på samma villkor från och med dagen efter den då premien betalades. Vill försäkringsbolaget inte meddela försäkring enligt försäkringstagarens begäran, skall en underrättelse om detta avsändas till försäkringstagaren från den dag då premien betalades. Annars anses en ny försäkring ha tecknats i enlighet med försäkringstagarens begäran. (Jfr 5 kap. 3 § promemorian och SkFL.) Paragrafen rör verkan av försenad premiebetalning. Den har vid personförsäkring viss motsvarighet i 13 kap. 3 §, som handlar om återupplivning. För företagsförsäkring finns inga motsvarande regler. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Paragrafen överensstämmer i sak med 26 § KFL. Genom den försenade betalningen skall försäkringstagaren enligt första meningen anses ha begärt en ny försäkring med samma villkor som gällt för den försäkring som har upphört. Skulle försäkringstagaren i samband med premiebetalningen meddela att han vill ha andra försäkringsvillkor än tidigare, är paragrafen inte tillämplig. I ett sådant fall behöver därför inte försäkringsbolaget underrätta försäkringstagaren för att undgå bundenhet. Om försäkringsbolaget inte vill låta betalningen avse en ny försäkring men önskar avräkna beloppet mot en obetald premie eller disponera över betalningen på annat sätt, måste bolaget träffa en särskild överenskommelse med försäkringstagaren. Det kan ske på så sätt att premien räknas som om den hade betalats . Försäkringsbolaget kan också efter avräkning erbjuda den nya försäkringen på villkor att ytterligare premie betalas. Om försäkringsbolagets möjlighet att avböja en ny försäkring i den aktuella situationen hänvisas till 3 kap. 1 §. Vill försäkringsbolaget inte meddela försäkring enligt försäkringstagarens begäran, skall enligt andra meningen en underrättelse sändas från den dag då premien betalades. Reagerar inte försäkringsbolaget, anses enligt tredje meningen en ny försäkring ha tecknats i enlighet med den begäran betalningen innebär. Försäkringsbolagets ansvar gäller från och med dagen efter betalningen (jfr 3 kap. 2 §). Försäkringsbolaget har självfallet rätt att få den obetalda premien för den försäkring som har upphört. betala den premien kan emellertid inte leda till att den nya försäkring som har kommit till stånd sägs upp. 4 § Höjs den avtalade premien , behöver tilläggspremien inte betalas tidigare än från den dag då försäkringsbolaget avsände ett krav på tilläggspremien till försäkringstagaren. Om en tilläggspremie inte betalas i rätt tid, får försäkringsbolaget räkna om försäkringstiden för den ändrade försäkringen med hänsyn till den premie som har En sådan ändring får verkan tidigast efter det att en under- rättelse om omräkningen har avsänts till försäkringstagaren. (Jfr 5 kap. 4 § promemorian och SkFL.) I paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, föreskrivs hur försäkringstagaren har på sig att betala en tilläggspremie och vilken påföljd som inträder vid betalningsförsummelse. motsvarighet vid personförsäkring eller företagsförsäkring. dena finns i avsnitt 6.4. Bestämmelserna motsvarar 27 och 28 §§ i 1980 Paragrafen behandlar inte under vilka förutsättningar som försäkrings- bolaget får ta ut en tilläggspremie. I allmänhet torde anledningen till att en tilläggspremie tas ut vara att försäkringstagaren i något avseende vill ha ett ökat försäkringsskydd. Det kan röra sig om en premiehöjning som föranleds av att försäkringen utökats med ett nytt försäkringsmoment. Premiehöjningen kan också vara en följd av att försäkringstagaren har begärt att försäkringsbeloppet skall höjas eller vid en motorfordons- försäkring anmäler längre körsträcka. Andra exempel på att en tilläggs- premie kan komma att tas ut är att försäkringstagaren begär lägre själv- risk eller anmäler fareökning vid exempelvis en brandförsäkring. också undantagsvis vara fråga om att försäkringsbolaget med stöd av 3 kap. 8 § har beslutat att ändra premien. Bestämmelserna om när en sådan tilläggspremie skall betalas överens- stämmer med vad som enligt 1 § första stycket gäller för betalningen av den första premien. Principen är alltså att premien inte behöver betalas tidigare än från det att försäkringsbolaget skriftligen krävt Påföljden av att försäkringstagaren inte betalar tilläggspremien är att försäkringsbolaget får anpassa försäkringstiden i förhållande till den premie som har betalats, dvs. innan den avtalade premien höjdes. Skulle tilläggspremien betalas bara till viss del, får försäk- ringsbolaget räkna om försäkringstiden med hänsyn till tidigare erlagd premie och vad som har betalats ytterligare. En betalningsförsummelse som avser en tilläggspremie får inte med- föra andra påföljder än att försäkringstiden förkortas. kan alltså inte säga upp försäkringen såvitt gäller t.ex. ett ytterligare försäkringsmoment och kan inte, sedan t.ex. en begäran om sänkt själv- risk har bifallits, ändra försäkringsvillkoren genom att åter höja själv- risken därför att tilläggspremien inte betalas. Det kan hända att den tidigare betalda premien efter omräkning täcker bara en kortare försäkringstid. I den försäkrades intresse föreskrivs emellertid att ändringen får verkan tidigast efter att för- säkringsbolaget har sänt en underrättelse till försäkringstagaren om 5 § Försäkringstagaren anses ha betalat premien när han lämnat ett betalningsuppdrag avseende premien till en bank eller någon annan liknande betalningsförmedlare. (Jfr 5 kap 5 § promemorian och SkFL.) Paragrafen handlar om när en premiebetalning som sker genom betalningsförmedlare anses gjord. Den överensstämmer huvudsakligen med motsvarande regler i hyreslagstiftningen (se 12 kap. 20 § tredje stycket jordabalken, prop. 1983/84:137 s. 126) men har utformats i nära anslutning till Lagrådets förslag. Den har vid personförsäkring sin motsvarighet i 13 kap. 5 §. I fråga om företagsförsäkring, se hänvisningen i 8 kap. 17 § andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 6.4 Paragrafen har ingen motsvarighet KFL. Premien skall anses betald när försäkringstagaren uppdrar åt en bank eller liknande betalningsförmedlare att överföra pengarna till försäkringsbolaget. Vid betalning över något girosystem skall betalning anses ha skett när en betalningsorder avseende premien lämnats till den som skall förmedla betalningen (jfr även rättsfallet NJA 1992 s. 782). Det avgörande är när beloppet har blivit tillgängligt för förmedlaren. Eventuella dröjsmål med bokföringen hos denne eller med aviseringen till försäkringsbolaget går inte ut över försäkringstagaren. Vid avtal om fasta överföringar (autogiro eller motsvarande) får premien anses betald den dag som följer av överföringsuppdraget, även om betalningen skulle försenas på grund av slarv från förmedlarens sida eller tekniska fel hos denne eller försäkringsbolaget. Om det inte finns något sådant avtal och försäkringstagaren uppdrar åt en förmedlare att vid ett närmare angivet tillfälle verkställa en betalning, skall beloppet anses komma försäkringsbolaget till handa först den dag som avses i uppdraget, under förutsättning att förmedlaren då har tagit emot betalningsuppdraget Bestämmelsen kan tillämpas också i sådana fall när en försäkrings- tagare på annat sätt än genom girering, t.ex. per telefon eller över Internet, ger en förmedlare i uppdrag att betala en försäkringspremie. Även i dessa fall anses betalning ha skett den dag som avses i betal- ningsuppdraget, under förutsättning att uppdraget då lämnats till förmed- Det elektroniska meddelande som innehåller betalningsuppdraget går på avsändarens (försäkringstagarens) risk. Om det inte finns täckning för betalningen på det konto från vilket en premie skall dras, och detta inte beror på det kontoförande företaget, kan det självfallet inte anses att försäkringstagaren har fullgjort sin betal- Vad som har sagts nu gäller enligt lagtexten bara bank eller annan liknande betalningsförmedlare, t.ex. posten. lämnat ett betalningsuppdrag åt någon annan, t.ex. ett företag som inte sysslar med betalningsförmedling eller åt någon privatperson, är betalningen inte gjord förrän den vidarebefordrats till försäkringsbolaget. 6 § Upphör försäkringen , har försäkringsbolaget rätt bara till den premie som skulle ha betalats om avtal hade slutits för den tid under vilken bolaget har Har högre premie betalats, skall försäkringsbolaget betala tillbaka det överskjutande beloppet. Är försäkringsavtalet ogiltigt enligt 4 kap. 2 § första stycket, får försäkrings- bolaget ändå behålla betald premie för förfluten tid. (Jfr 5 kap. 6 § promemorian och SkFL.) Paragrafen behandlar främst försäkringsbolagets rätt till premie när för- Första stycket har ingen direkt motsvarighet vid personförsäkring (se dock 11 kap. 11 §), och andra stycket motsvaras av 13 kap. 6 §. I fråga om företagsförsäkring, se hänvisningen i 8 kap. 17 § andra stycket andra meningen. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Paragrafen har viss motsvarighet i 29 § KFL. Första stycket är tillämpligt oavsett anledningen till att försäkringen upp- hör, alltså också när försäkringen upphör efter en överenskommelse i Det skall tillämpas oavsett om premien har betalats eller inte. När den avtalade premien skall räknas om till den försäk- ringen har gällt, får man utgå från försäkringsbolagets sedvanliga tariffer för en premie av det slag som det är fråga om. Saknas tariffer, får beräk- ningen göras mera skönsmässigt. Om försäkringstagaren har betalat en högre premie än som svarar mot den tid för vilken försäkringen har gällt, skall försäkringsbolaget betala tillbaka överskjutande belopp. ringstagaren behöver inte framställa någon särskild begäran om att få tillbaka det överskjutande beloppet. Försäkringsbolaget behöver inte betala tillbaka premie för förfluten tid om ett försäkringsavtal förklaras ogiltigt enligt 4 kap. 2 § första stycket. Bestämmelsen tar alltså sikte på det speciella fallet att avtalet återgår på Prop. 2003/04:150 grund av svek eller ohederligt förfarande från försäkringstagarens sida. Den premie som har betalats är då förverkad och får behållas av försäkringsbolaget. Preskription av rätt till premie 7 § Försäkringsbolaget förlorar rätten till en obetald premie när har förflutit från det att premien skulle ha betalats, om försäkringen inte har sagts upp av bolaget eller av någon annan anledning har upphört att gälla. (Jfr 5 kap. 7 § promemorian och SkFL.) Paragrafen handlar om när försäkringsbolagets rätt till en obetald premie preskriberas. Den gäller alla typer av . Paragrafen har vid personförsäkring sin motsvarighet i 13 kap. 7 §. För företagsförsäkringen finns ingen motsvarande bestämmelse. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Paragrafen stämmer i sak överens med 40 § KFL. Preskriptionen avbryts bara genom att försäkringsbolaget säger upp försäkringen eller denna upphör att gälla av något annat skäl, inte genom att t.ex. talan väcks eller någon annan påminnelse sker om att premien skall betalas. Försäkringen kan upphöra att gälla t.ex. genom att försäkringstagaren säger upp den eller genom att försäkringstagaren tecknar en ny försäkring hos ett annat försäkringsbolag (se 3 kap.). Om försäkringstagaren inte betalar premien , men preskriptionsavbrott sker genom att försäkringen upphör att gälla från förfallodagen, tillämpas därefter reglerna i preskriptionslagen (1981:130) på premiekravet. Det innebär att premiekravet normalt, eftersom det här är fråga om fordran mot en konsument, preskriberas . Ett undantag gäller dock när ett dödsbo tecknar en skadeförsäkring för huvudsakligen enskilt ändamål. En sådan försäkring hänförs till konsumentförsäkring, trots att dödsboet inte skall anses som konsument (jfr 1 kap. 4 §). I detta fall kvarstår premiekravet från preskriptionsavbrottet. Mot dödsboet gäller alltså en preskriptionstid . När preskriptionsreglerna i preskriptionslagen har kommit att bli tillämpliga kan avbrott i preskriptionen ske bl.a. genom att försäkringsbolaget framställer krav på att premien skall betalas. Kapitlet behandlar olika frågor om i första hand beräkningen av försäkringsersättningens storlek. Det har ingen direkt motsvarighet vid personförsäkring. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 18 §. Kapitlet omfattar fem paragrafer. I 1 och 2 §§ ges allmänna regler om ersättningen, bl.a. att sådan skall utgå efter återanskaffningsvärdet om inte annat har avtalats. Underförsäkring behandlas i 3 § och dubbelförsäkring i 4 §. Den försäkrades rätt till ersättning för räddningskostnader regleras i 5 §. 1 § Ersättning kan betalas för varje lagligt intresse som omfattas av försäkringen. Om inte annat framgår av försäkringsavtalet, betalas vid försäkring av viss egen- dom ersättning bara för att själva värdet av egendomen har minskats eller gått förlorat. (Jfr 6 kap. 1 § promemorian och SkFL.) Paragrafen innehåller tillsammans med 2 § vissa allmänna regler om beräkningen av försäkringsersättningens storlek. Vid personförsäkring har den ingen motsvarighet. I fråga om företagsförsäkring, se hänvisningen i 8 kap. 18 §. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen har ingen motsvarighet KFL men däremot i viss mån i 35, 36 och 39 §§ FAL. Bestämmelsen i första stycket att endast ett lagligt intresse kan ersättas är att tolka på samma sätt som 35 § FAL. Regeln är tvingande på det sättet att avtal om försäkring av ett olagligt intresse över huvud taget inte är bindande, något som ligger i linje med allmänna civilrättsliga principer.