prop · GR03164 · 2004-06-01 00:00:00 — (15)Det är lämpligt att föreskriva strängare påföljder när ett angrepp mot ett informationssystem sker inom ramen för en sådan kriminell or- ganisation som avses i gemensam åtgärd 98/733/RIF av 1998 om att göra deltagande i en kriminell organisation i unionens medlemsstater till ett brott4. Det är också lämpligt att föreskriva strängare påföljder när ett sådant angrepp har orsakat allvarliga skador eller har påverkat väsentliga intressen. (16)Åtgärder bör även förutses för samarbete mellan medlemsstaterna, isyfte att säkra effektiva insatser mot angrepp mot informationssystem. Medlemsstaterna bör därför för utbyte av uppgifter använda sig av det befintliga nät med operativa kontaktpunkter som omnämns i rådets re- kommendation av om kontaktpunkter som upprätthåller ett öppethållande dygnet runt för bekämpning av högteknologisk brotts- lighet5. (17)Eftersom målen för detta rambeslut, nämligen att se till att an- grepp mot informationssystem i medlemsstaterna blir föremål för effek- tiva, proportionella och avskräckande straffrättsliga påföljder och att för- bättra och uppmuntra rättsligt samarbete genom att undanröja eventuella komplikationer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemssta- terna, då bestämmelserna måste vara gemensamma och förenliga med varandra, och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EG- fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta rambeslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (18)I detta rambeslut respekteras de grundläggande rättigheter och iakttas de principer som erkänns genom artikel 6 i Fördraget om Europe- iska unionen och återspeglas i Europeiska unionens stadga om de grund- läggande rättigheterna, framför allt i kapitlen II och VI i denna. EGT L 351, 29.12.1998, s. 1. EGT C 187, , s. 5. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I detta rambeslut används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a)informationssystem: en apparat eller en grupp av sammankopplade apparater eller apparater som hör samman med varandra, av vilka en eller flera genom ett program utför automatisk behandling av datorbehand- lingsbara uppgifter, samt datorbehandlingsbara uppgifter som lagras, behandlas, hämtas eller överförs med hjälp av dessa för att de skall kunna drivas, användas, skyddas och underhållas. b)datorbehandlingsbara uppgifter: framställning av fakta, information eller begrepp i en form som lämpar sig för behandling i ett informations- system, inklusive program som lämpar sig för att få ett informationssy- stem att utföra en viss uppgift. c)juridisk person: enhet som har sådan status enligt tillämplig lagstift- ning, med undantag av stater eller andra offentliga organ vid utövandet av de befogenheter som de har i egenskap av statsmakter samt internatio- nella offentliga organisationer. d)orättmätigt: intrång eller störning som sker utan tillstånd från ägaren eller annan rättighetshavare till systemet eller del av detta eller som inte medges i den nationella lagstiftningen. Olagligt intrång i informationssystem 1.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att straffbelägga uppsåtligt orättmätigt intrång i ett informationssystem som helhet eller en del av ett sådant system, åtminstone i fall som inte är ringa. 2.Varje medlemsstat får besluta att det handlande som avses i punkt 1 endast skall kriminaliseras när brottet begås genom intrång i en säker- hetsåtgärd. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att det är straffbart att uppsåtligen allvarligt hindra eller avbryta drif- ten av ett informationssystem genom att mata in, överföra, skada, radera, försämra, ändra, hindra flödet av eller göra det omöjligt att komma åt datorbehandlingsbara uppgifter, när gärningen utförs orättmätigt, åtmin- stone i fall som inte är ringa. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att det är straffbart att uppsåtligen radera, skada, försämra, ändra, hindra flödet av eller göra det omöjligt att komma åt datorbehandlingsba- ra uppgifter i ett informationssystem, när gärningen utförs orättmätigt, åtminstone i fall som inte är ringa. Anstiftan, medhjälp och försök 1.Varje medlemsstat skall straffbelägga anstiftan av och medhjälp till brott som avses i artiklarna 2, 3 och 4. 2.Varje medlemsstat skall straffbelägga försök till de brott som avses i artiklarna 2, 3 och 4. 3.Varje medlemsstat får besluta att inte tillämpa punkt 2 för de brott som avses i artikel 2. 1.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de brott som avses i artiklarna 2, 3, 4 och 5 är belagda med ef- fektiva, proportionella och avskräckande straffrättsliga påföljder. 2.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de brott som avses i artiklarna 3 och 4 är belagda med straff- rättsliga påföljder som innebär ett maximistraff på minst ett till fängelse. 1.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att det brott som avses i artikel 2.2 och de brott som avses i artik- larna 3 och 4 är belagda med straffrättsliga påföljder som innebär ett maximistraff på minst två till fängelse, när de begås inom ramen för en sådan kriminell organisation som avses i gemensam åtgärd 98/733/RIF, oberoende av den påföljdsnivå som anges i den gemensam- ma åtgärden. 2.En medlemsstat får även vidta de åtgärder som avses i punkt 1, när brottet har orsakat allvarliga skador eller påverkat väsentliga intressen. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att juridiska personer kan ställas till ansvar för brott som avses i artiklarna 2, 3, 4 och 5 och som begås till deras förmån av en person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens orga- nisation och har en ledande ställning inom den juridiska personen, grun- dad på a)befogenhet att företräda den juridiska personen, eller b)befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar, eller c)befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen. 2.Utöver de fall som anges i punkt 1 skall medlemsstaterna se till att en juridisk person kan ställas till ansvar när brister i övervakning eller kontroll som skall utföras av en sådan person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person som är underställd den juridiska personen att till förmån för denna juridiska person begå de brott som avses i artik- larna 2, 3, 4 och 5. 3.En juridisk persons ansvar enligt punkterna 1 och 2 skall inte uteslu- ta lagföring av fysiska personer som är gärningsmän vid, anstiftare av eller medhjälpare till de brott som avses i artiklarna 2, 3, 4 och 5. Påföljder för juridiska personer Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att en juridisk person som har fällts till ansvar i enlighet med arti- kel 8.1 kan bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande påföljder, som skall innefatta bötesstraff eller administrativa avgifter och som får innefatta andra påföljder, som a)fråntagande av rätt till offentliga förmåner eller stöd, b)tillfälligt eller permanent näringsförbud, c)rättslig övervakning, eller d)rättsligt beslut om upplösning av verksamheten. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att en juridisk person som har fällts till ansvar i enlighet med arti- kel 8.2 kan bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande påföljder eller åtgärder. Varje medlemsstat skall fastställa sin behörighet beträffande de brott som avses i artiklarna 2, 3, 4 och 5, när brottet har begåtts a)helt eller delvis på dess territorium, eller b)av en av dess medborgare, eller c)till förmån för en juridisk person som har sitt huvudkontor på med- lemsstatens territorium. 2.Varje medlemsstat skall vid fastställandet av sin behörighet enligt punkt 1 a se till att behörigheten innefattar fall där a)brottslingen är fysiskt närvarande på medlemsstatens territorium när brottet begås, oavsett om brottet riktar sig mot ett informationssystem på denna medlemsstats territorium eller inte, eller b)brottet riktar sig mot ett informationssystem på medlemsstatens ter- ritorium, oavsett om brottslingen är fysiskt närvarande på detta territori- um när brottet begås eller inte. 3.En medlemsstat som enligt sin lagstiftning ännu inte utlämnar eller överlämnar sina egna medborgare skall vidta de åtgärder som är nödvän- diga för att fastställa sin behörighet i fråga om och, när det är lämpligt, väcka åtal för de brott som avses i artiklarna 2, 3, 4 och 5, när de har be- gåtts av en av landets medborgare utanför landets territorium. 4.När ett brott faller under fler än en medlemsstats behörighet och vil- ken som helst av dessa stater kan lagföra brottet på grundval av samma omständigheter, skall de berörda medlemsstaterna samarbeta för att av- göra vilken av dem som skall lagföra brottslingarna, för att, om möjligt, centralisera lagföringen till en enda medlemsstat. I detta syfte kan med- lemsstaterna anlita de organ eller mekanismer som inrättats inom Euro- peiska unionen för att underlätta samarbetet mellan deras rättsliga myn- digheter och samordningen av deras verksamhet. ter får beaktas i successiv ordning: Medlemsstaten skall vara den inom vars territorium brotten har be- gåtts enligt punkt 1 a och punkt 2. Medlemsstaten skall vara den i vilken gärningsmannen är medborga- Medlemsstaten skall vara den på vars territorium gärningsmannen påträffats. 5.En medlemsstat får besluta att inte eller endast i särskilda fall eller under särskilda omständigheter tillämpa de bestämmelser om behörighet som anges i punkt 1 b och 1 c. 6.Medlemsstaterna skall underrätta rådets generalsekretariat och kommissionen när de beslutar att tillämpa punkt 5, i förekommande fall med uppgift om i vilka särskilda fall eller under vilka särskilda omstän- digheter beslutet gäller. 1.För utbyte av uppgifter om de brott som avses i artiklarna 2, 3, 4 och 5 skall medlemsstaterna, med iakttagande av bestämmelser om data- skydd, säkerställa att de använder det befintliga nät med operativa kon- taktpunkter som kan nås dygnet runt . 2.Varje medlemsstat skall underrätta rådets generalsekretariat och kommissionen om sin utsedda kontaktpunkt för utbyte av uppgifter om brott som avser angrepp mot informationssystem. skall vidarebefordra dessa uppgifter till de andra medlemsstaterna. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta rambeslut senast den ...*. * efter det att detta rambeslut har trätt i kraft. Senast skall medlemsstaterna till rådets general- sekretariat och kommissionen överlämna texten till bestämmelser genom vilka de skyldigheter som ålagts dem enligt detta rambeslut införlivas med deras nationella lagstiftning. Senast den ...* skall rådet, på grundval av en rapport som skall utarbetas utifrån information och en skriftlig rap- port från kommissionen, bedöma i vilken utsträckning medlemsstaterna har följt bestämmelserna i detta rambeslut. Detta rambeslut träder i kraft som det offentliggörs i Euro- peiska unionens officiella tidning. * 30 månader efter det att detta rambeslut har trätt i kraft. Uttalande till rådets protokoll då rambeslutet antas. Kommissionen beklagar att det i artikel 6.2 i rambeslutet inte före- skrivs ett minimistraff för olagligt intrång enligt artikel 2. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , Andnor, Nuder, , , , Jämtin Regeringen beslutar proposition 2003/04:164 antagande av ram- beslut om angrepp mot informationssystem