prop · GR03126 · 2004-03-31 00:00:00 — Detta innebär exempelvis att en begränsat skattskyldig juridisk person som uppbär hyresbetalningar avseende en fastighet i även fortsättningsvis kommer att vara skattskyldig för dessa inkomster. I paragrafen anges de villkor som uppställs för betalaren av ersättningen. Denne skall vara en sådan juridisk person som anges i bilaga 6 a.1, vilken motsvarar innehållet i bilagan till direktivet, och antingen vara obegränsat skattskyldig eller begränsat skattskyldig samt bedriva näringsverksamhet från ett fast driftställe här. Detta beror på att ersättning i form av royalty och liknande avgift inte ger upphov till begränsad skattskyldighet enligt 6 kap. 11 § andra stycket, om den inte kommer från en näringsverksamhet som hänför sig till ett fast driftställe här. Av paragrafen framgår att mottagaren av ersättningen skall vara en sådan juridisk person som anges i bilaga 6 a.1, vilken motsvarar bilagan till direktivet, och som uppfyller villkoren i punkt 13. Paragrafen införlivar bl.a. definitionen av bolag i en medlemsstat som finns i artikel 3 a i direktivet. Av punkt 1 framgår att den juridiska personen enligt skattelagstiftningen i en medlemsstat i Europeiska unionen (EU) skall anses höra hemma där och att bestämmelserna i ett skatteavtal inte får medföra att personen anses ha hemvist utanför EU. Punkten motsvarar artikel 3 a ii) i direktivet. Av punkt 2 framgår att den juridiska personen utan rätt till undantag skall vara skyldig att betala någon av de skatter som anges i bilaga 6 a.2, eller en därmed motsvarande eller i huvudsak likartad skatt som införts efter (dvs. efter den dag direktivet trädde i kraft). Innehållet i bilagan motsvarar uppräkningen i artikel 3 a iii) samt innehåller även två skatteformer i respektive som tas ut av fasta driftställen i stället för sådana skatter som inhemska företag betalar (jfr artikel 1.5.b i direktivet). Av punkt 3 framgår att mottagaren måste ta emot ersättningen för egen del. Punkten motsvarar artikel 1.4 i direktivet, där det sägs att ett företag i en medlemsstat skall behandlas som den som har rätt till räntan eller royaltyn endast om det tar emot betalningarna för egen del och inte som t.ex. representant, förvaltare eller bemyndigad undertecknare för någon annan person. Detta innebär att förmånerna enligt direktivet inte tillkommer s.k. legal owners som enbart uppträder som registrerade innehavare för annans räkning i motsats till en verklig och rättmätig ägare som åtnjuter de ekonomiska fördelarna av och befogenheterna över tillgången. Den nu föreslagna bestämmelsen säkerställer alltså att juridiska personer som inte är de verkliga mottagarna av betalningarna inte omfattas av undantaget från skattskyldighet. Av paragrafen framgår att bestämmelserna om undantag från skattskyldighet inte gäller när mottagaren av ersättningen har ett fast driftställe utanför EU och den rättighet eller tillgång som ersättningen avser faktiskt hänför sig till det fasta driftstället. Skälet till bestämmelsen är att direktivet inte är tillämpligt om ett fast driftställe utanför EU skall behandlas som den verkliga mottagaren av ersättningen. Av artikel 1.1 framgår att den som har rätt till räntor eller royalties antingen skall vara ett företag i en annan medlemsstat eller ett fast driftställe som är beläget i en annan medlemsstat och tillhör ett företag i en medlemsstat. Vidare anges i artikel 1.5.a att ett fast driftställe behandlas som den som har rätt till räntor eller royalties om de fordringar, rättigheter eller det utnyttjande av de upplysningar som gett upphov till betalning av räntor eller royalties äger verkligt samband med det fasta driftstället. Syftet är naturligtvis att se till att bestämmelserna bara används i förhållande till de verkliga mottagarna av betalningen. Innebörden av paragrafen är densamma fast det uttrycks genom att man i stället anger när undantaget från skattskyldighet inte gäller. Definitionen av fast driftställe i direktivet följer i huvudsak definitionen i modellavtal. Den svenska skatterättsliga definitionen av fast driftställe i 2 kap. 29 § bygger också på samma principer som modellavtal (se prop. 1986/87:30 s. 42 f. och prop. 1999/2000:2, del 2, s. 47). Av första stycket framgår att betalaren och mottagaren av ersättningen skall ha intressegemenskap för att reglerna om undantag från skattskyldighet skall gälla. När det är ett fast driftställe som behandlas som betalare eller mottagare av ersättningen görs bedömningen i förhållande till det företag, vars fasta driftställe det är. Uttrycket intressegemenskap motsvarar uttrycket närstående bolag i direktivet. I andra stycket definieras vad som avses med intressegemenskap här. Definitionen motsvarar definitionen av närstående bolag i artikel 3 b i direktivet. Eftersom termen närstående huvudsakligen används avseende fysiska personer i 2 kap. 22 § IL har den bytts ut mot intressegemenskap. För att två företag skall anses ha intressegemenskap krävs att något av villkoren i 1 eller 2 är uppfyllda. Enligt punkt 1 krävs att ett företag innehar av kapitalet i det andra företaget. Enligt artikel 3 b i direktivet kan en medlemsstat välja om kravet på skall gälla lägsta kapitalandel eller lägsta röstandel. I både denna och nästa punkt har det första alternativet valts. Av punkt 2 framgår att två företag kan ha intressegemenskap också om av kapitalet i båda företagen innehas av ett tredje företag. Även i detta fall har alltså kravet på lägsta kapitalandel valts. Det tredje företaget måste höra hemma i en stat som är medlem i EU. Detta måste regleras för att inte bestämmelsen skall leda till att två dotterbolag till t.ex. ett amerikanskt företag skattefritt skall kunna skicka royalties mellan varandra. Bedömningen av om kravet på intressegemenskap är uppfyllt eller inte skall göras i förhållande till den tidpunkt betalningarna är hänförliga till enligt god redovisningssed. I paragrafen finns en bestämmelse om att s.k. överroyalty inte skall omfattas av reglerna om undantag från skattskyldighet. Bestämmelsen motsvarar artikel 4.2 i direktivet och kommenteras i avsnitt 6.2.2. För att få en enhetlig terminologi i lagen byts ordet periodiskt i paragrafen ut mot som redan används i 3 kap. 18 § andra stycket och 6 kap. 11 § andra stycket (och även i förslaget till nya 6 a kap. 1 §). Bestämmelserna föreslås träda i kraft . Bestämmelserna i 6 kap. 1 § och 13 kap. 11 § i deras nya lydelse, det nya 6 a kap. och de nya bilagorna 6 a.1 och 6 a.2 föreslås tillämpas på ersättningar som hänför sig till tiden efter utgången av . Bilagorna 24.1, 24.2, 37.1 och 37.2 i deras nya lydelse föreslås tillämpas första gången på det beskattningsår som påbörjas närmast före . De tillägg som görs i rådets direktiv (90/434/EEG) och rådets direktiv (90/435/EEG) för associationsformer och skatter i de nya medlemsstaterna i EU fr.o.m. detta datum bör nämligen få genomslag för företag som genomför transaktioner med företag i dessa stater under ett beskattningsår som påbörjas . Bilagan motsvarar bilagan i direktivet där samtliga företagsformer som omfattas av direktivets bestämmelser tas upp. Bilagan motsvarar uppräkningen av skatter i artikel 3 a iii) samt innehåller även två skatteformer i och som i dessa länder tas ut av fasta driftställen i stället för de skatter som tas ut av inhemska företag (jfr artikel 1.5 b i direktivet). I bilagan görs tillägg för de associationsformer som genom anslutningsakten för Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken och Republiken läggs till i bilagan till rådets direktiv (90/435/EEG) fr.o.m. . Förslaget kommenteras i avsnitt 7. I bilagan görs tillägg för de skatter som genom anslutningsakten för Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken och Republiken läggs till i artikel 2 c i rådets direktiv (90/435/EEG) fr.o.m. . Förslaget kommenteras i avsnitt 7. I bilagan görs tillägg för de associationsformer som genom anslutningsakten för Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken och Republiken läggs till i bilagan till rådets direktiv (90/434/EEG) fr.o.m. . Förslaget kommenteras i avsnitt 7. Vidare görs ett förtydligande i rubriken till bilagan för att markera att den omfattar de associationsformer som avses i 38 kap. 3 § första stycket 3. I bilagan görs tillägg för de skatter som genom anslutningsakten för Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken , Prop. 2003/04:126 Republiken , Republiken , Republiken och Republiken läggs till i artikel 3 c i rådets direktiv (90/434/EEG) fr.o.m. . Förslaget kommenteras i avsnitt 7. Vidare görs ett förtydligande i rubriken till bilagan för att markera att den omfattar de skatter som avses i 38 kap. 3 § första stycket 3. Rådets direktiv av om ett gemensamt system för beskattning av räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika länder (2003/49/EG) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 94 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av yttrande2, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande3, och av följande skäl: (1)På en inre marknad med samma särdrag som en nationell marknad bör transaktioner mellan bolag i olika medlemsstater inte vara underkastade mindre förmånliga skattevillkor än dem som gäller för samma transaktioner mellan bolag i samma medlemsstat. (2)Detta krav är inte uppfyllt när det gäller räntor och royalties. Nationella skattelagar, i tillämpliga fall i kombination med bilaterala eller multilaterala avtal, innebär inte alltid upphävande av dubbelbeskattning, och tillämpningen av dem medför ofta betungande administrativa formaliteter och likviditetsproblem för de berörda bolagen. (3)Det är nödvändigt att se till att räntor och royalties beskattas en gång i en medlemsstat. (4)Att avskaffa beskattningen av betalningar av räntor och royalties i den medlemsstat där de uppstår, oberoende av om beskattningen sker vid källan eller genom taxering, är det lämpligaste sättet att eliminera de nämnda formaliteterna och problemen och att säkerställa lika behandling i beskattningshänseende mellan nationella och gränsöverskridande transaktioner. Det är särskilt nödvändigt att avskaffa dessa skatter på sådana betalningar mellan närstående bolag i olika medlemsstater samt mellan sådana bolags fasta driftställen. (5)Bestämmelserna bör endast tillämpas på de eventuella belopp, i form av betalningar av räntor eller royalties, som skulle ha avtalats mellan betalaren och den som har rätt till betalningen, om särskilda förbindelser mellan dem inte förelåg. (6)Det är dessutom nödvändigt att inte hindra medlemsstaterna från att vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa bedrägeri och missbruk. (7)Av budgetskäl bör och tillåtas att utnyttja en övergångsperiod för att gradvis kunna sänka skatterna på betalningar av räntor och royalties, oberoende av om de tas ut vid källan eller genom taxering, till dess att de kan tillämpa bestämmelserna i artikel 1. 1EGT C 123, 22.4.1998, s. 9. 2EGT C 313, 12.10.1998, s. 151. 3 EGT C 284, , s. 50. (8) Av budgetskäl bör , som har satt i gång en plan för att öka tekniska potential, tillåtas att inte tillämpa bestämmelserna om betalningar av royalties i artikel 1. (9)Det är nödvändigt att kommissionen lämnar en rapport till rådet om tillämpningen av detta direktiv efter det att det skall ha införlivats, särskilt med tanke på en utvidgning av dess tillämpningsområde till andra bolag eller företag, och en översyn av räckvidden för definitionen på räntor och royalties i enlighet med den nödvändiga tillnärmningen av bestämmelserna om räntor och royalties i nationell lagstiftning och i bilaterala eller multilaterala dubbelbeskattningsavtal. (10)Eftersom målet för den föreslagna åtgärden, nämligen inrättande av ett gemensamt system för beskattning av räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika medlemsstater, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.De betalningar av räntor eller royalties som uppkommer i en medlemsstat skall undantas från varje form av skatt som påförs sådana betalningar i denna stat, oavsett om den tas ut vid källan eller genom taxering, under förutsättning att den som har rätt till räntan eller royaltyn är ett bolag i en annan medlemsstat, eller ett fast driftställe som är beläget i en annan medlemsstat och tillhör ett bolag i en medlemsstat. 2.En betalning som gjorts av ett bolag i en medlemsstat eller av ett fast driftställe som är beläget i en annan medlemsstat skall anses ha uppkommit i den medlemsstaten, nedan kallad "källstaten". 3.Ett fast driftställe skall behandlas som betalare av räntor eller royalties endast i den mån dessa betalningar innebär en avdragsgill kostnad för det fasta driftstället i den medlemsstat där det är beläget. 4.Ett bolag i en medlemsstat skall behandlas som den som har rätt till räntan eller royaltyn endast om det tar emot betalningarna för egen del och inte som mellanhand, till exempel som representant, förvaltare eller bemyndigad undertecknare för någon annan person. 5.Ett fast driftställe skall behandlas som den som har rätt till räntor eller royalties a) om de fordringar, rättigheter eller det utnyttjande av de upplysningar som givit upphov till betalning av räntor eller royalties äger verkligt samband med det fasta driftstället, och b) om betalningarna av räntor eller royalties utgör intäkter för vilka det fasta driftstället, i den medlemsstat där det är beläget, beskattas med någon av de skatter som nämns i artikel 3 a iii eller när det gäller "impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders" eller när det gäller "impuesto sobre la renta de no residentes", eller en identisk eller i huvudsak likartad skatt, vilken påförs efter detta direktivs ikraftträdande vid sidan av eller i stället för de utgående 6.Om ett fast driftställe som tillhör ett bolag i en medlemsstat behandlas som betalare av eller den som har rätt till räntorna eller royaltyn, skall ingen annan del av bolaget behandlas som betalare av eller den som har rätt till dessa räntor eller royalties enligt denna artikel. 7.Denna artikel skall endast gälla om det bolag som är betalare, eller det bolag vars fasta driftställe behandlas som betalare, av räntor och royalties är ett närstående bolag till det bolag som har rätt till, eller vars fasta driftställe behandlas som den som har rätt till, dessa räntor eller royalties. 8.Denna artikel skall inte gälla om räntor och royalties betalas av eller till ett fast driftställe som är beläget i tredje stat och tillhör ett bolag i en medlemsstat och bolagets affärsverksamhet helt eller delvis bedrivs genom det fasta driftstället. 9.Ingenting i denna artikel skall hindra en medlemsstat från att beakta de räntor eller royalties som mottas av dess bolag, de fasta driftställen som tillhör dess bolag eller de fasta driftställen som är belägna i den staten när staten tillämpar sin skattelagstiftning. 10.En medlemsstat skall ha valfriheten att inte tillämpa detta direktiv på ett bolag i en annan medlemsstat eller på ett fast driftställe tillhörande ett bolag i en annan medlemsstat i de fall där villkoren i artikel 3 b inte varit oavbrutet uppfyllda under . 11.Källstaten får begära att det påvisas genom ett intyg att villkoren i denna artikel och i artikel 3 var uppfyllda för betalningen av räntor eller royalties. Om det inte har intygats att villkoren i denna artikel var uppfyllda för betalningen, har medlemsstaten rätt att kräva källskatteavdrag. 12.Källstaten får ställa som villkor för undantag enligt detta direktiv att den har fattat ett beslut om att bevilja undantag till följd av ett intyg om att kraven i denna artikel och i artikel 3 har fullgjorts. Ett beslut om undantag skall fattas efter det att intyget och sådana upplysningar till stöd för detta som källstaten rimligen kan begära har lämnats in och skall gälla under efter dagen för beslutet. 13.När det gäller punkterna 11 och 12, skall det intyg som skall utfärdas gälla för vart och ett av betalningskontrakten under och högst för utfärdandet och det skall innehålla följande upplysningar: a) Bevis för det mottagande bolagets skatterättsliga hemvist och, om så är nödvändigt, för förekomsten av ett fast driftställe, intygad av skattemyndigheten i den medlemsstat i vilken det mottagande bolaget har sin skatterättsliga hemvist eller i vilken det fasta driftstället är beläget. b) Att det mottagande bolaget har rätt till betalningen enligt punkt 4 eller att villkoren enligt punkt 5 är uppfyllda, om ett fast driftställe är betalningsmottagare. c)Att villkoren enligt artikel 3 a iii är uppfyllda för det mottagande bolaget. d)Minsta ägarandel eller kriteriet om minsta röstandel enligt artikel e)Den tid under vilken ägandet enligt d har förelegat. Medlemsstaterna får dessutom begära in den rättsliga grunden för betalningar enligt kontraktet (t.ex. låneavtal eller licensavtal). 14.Om villkoren för undantag är uppfyllda, skall det mottagande bolaget eller fasta driftstället underrätta det betalande bolaget eller fasta driftstället och, om källstaten begär det, den behöriga myndigheten i den staten. 15.Om det betalande bolaget eller fasta driftstället har hållit inne källskatt som skall undantas enligt denna artikel, får krav ställas om återbetalning av denna källskatt. Medlemsstaten får begära in den information som anges i punkt 13. En ansökan om återbetalning måste lämnas in inom den fastställda perioden. Perioden får inte understiga räknat från och med det datum då räntor eller royalties betalas. 16.Källstaten skall återbetala den överskjutande innehållna källskatten efter det att en ansökan och sådana upplysningar till stöd för denna som den rimligen kan begära vederbörligen mottagits. Om den innehållna källskatten inte har återbetalats , har det mottagande bolaget eller fasta driftstället vid det berörda årets utgång rätt till ränta på den skatt som skall återbetalas motsvarande den nationella räntesats som är tillämplig i jämförbara fall enligt källstatens nationella lagstiftning. Definition av ränta och royalty I detta direktiv avses med a)ränta: inkomst av varje slags fordran, antingen den säkerställts genom inteckning i fast egendom eller inte, och antingen den medför rätt till andel i gäldenärens vinst eller inte; uttrycket åsyftar särskilt inkomst av värdepapper och obligationer eller debentures, däri inbegripet agiobelopp och vinster som hänför sig till sådana värdepapper, obligationer eller debentures; straffavgift på grund av sen betalning anses inte som ränta. b)royalties: varje slags betalning som tas emot som ersättning för nyttjandet av eller för rätten att nyttja upphovsrätt till litterärt, konstnärligt eller vetenskapligt verk, häri inbegripet biograffilm och programvara, patent, varumärke, mönster eller modell, ritning, hemligt recept eller hemlig tillverkningsmetod, eller för upplysning om erfarenhetsrön av industriell, kommersiell eller vetenskaplig natur; betalningar för nyttjandet av eller för rätten att nyttja industriell, kommersiell eller vetenskaplig utrustning skall anses vara royalties. Definition av bolag, närstående bolag och fast driftställe I detta direktiv avses med a) bolag i en medlemsstat: i)varje bolag som föreligger i en av de former som anges i förteckningen i bilagan, och ii)som enligt skattelagstiftningen i en medlemsstat anses ha hemvist i den medlemsstaten och som inte enligt ett dubbelbeskattningsavtal beträffande inkomst med tredje stat anses ha skatterättslig hemvist utanför gemenskapen, och iii) som är skyldigt att erlägga någon av följande skatter utan rätt till undantag från skatteplikt, eller en skatt som är identisk eller i huvudsak likartad och som påförs efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande vid sidan av, eller i stället för, nedanstående utgående skatter: impôt des /vennootschapsbelasting i , Fόρος eιsοdήµatος νοµικών pροsώpων i , impuesto sobre i , impôt sur les i , corporation tax i , imposta sul reddito delle persone giuridiche i , impôt sur le revenu des collectivités i , imposto sobre o rendimento da pessoas colectivas i , yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund i , statlig inkomstskatt i , corporation tax i . b) Ett bolag är ett närstående bolag till ett annat bolag, om åtminstone i)det första bolaget direkt innehar av kapitalet i det andra bolaget, eller om ii)det andra bolaget direkt innehar av kapitalet i det första bolaget, eller om iii)ett tredje bolag direkt innehar av kapitalet både i det första och i det andra bolaget. Innehavet skall endast gälla bolag som har hemvist inom gemenskapens territorium. Medlemsstaterna skall dock ha möjlighet att ersätta kriteriet om lägsta kapitalandel med ett kriterium om lägsta röstandel. c) Beteckningen fast driftställe avser en stadigvarande plats för affärsverksamhet belägen i en medlemsstat, från vilken ett bolags verksamhet helt eller delvis bedrivs. Undantag för betalningar som räntor eller royalties 1.Källstaten är inte skyldig att säkerställa de förmåner som detta direktiv innebär i följande fall: a) Betalningar som behandlas som vinstutdelning eller som återbetalning av kapital i enlighet med källstatens lagstiftning. b) Betalningar från fordringar som medför rätt att få del av gäldenärens vinster. c) Betalningar från fordringar som ger borgenären rätt att byta ut sin rätt till ränta mot rätt att få del av gäldenärens vinster. d) Betalningar från fordringar som inte innehåller någon bestämmelse om återbetalning av kapitalbeloppet eller om återbetalningen skall göras efter tidpunkten för utfärdandet. 2.Om, på grund av särskilda förbindelser mellan betalaren och den som har rätt till räntor eller royalties, eller mellan någon av dem och tredje man, beloppet av dessa räntor eller royalties överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan betalaren och den som har betalningen om sådana förbindelser inte förelegat, skall bestämmelserna i detta direktiv endast tillämpas på det eventuella senare beloppet. 1.Detta direktiv skall inte påverka tillämpningen av nationella eller avtalsgrundade bestämmelser för att förebygga bedrägeri eller missbruk. 2.Medlemsstaterna får, när det gäller transaktioner som har skatteflykt, skatteundandragande eller missbruk som huvudsakligt syfte eller som ett av huvudsyftena, återkalla de förmåner som detta direktiv innebär eller vägra att tillämpa direktivet. Övergångsregler för , och 1.Grekland och skall tillåtas att inte tillämpa bestämmelserna i artikel 1 förrän den tillämpningsdag som avses i artikel 17.2 och 17.3 i rådets direktiv /48/EG av om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar4. med början nämnda datum får skattesatsen på betalningar av räntor och royalties till ett närstående bolag i en annan medlemsstat, eller till ett fast driftställe beläget i en annan medlemsstat och tillhörande ett närstående bolag i en medlemsstat, inte överstiga och . skall tillåtas att, endast för royalties, inte tillämpa bestämmelserna i artikel 1 förrän den tillämpningsdag som avses i artikel 17.2 och 17.3 i direktiv /48/EG. med början nämnda datum får skattesatsen på betalningar av royalties till ett närstående bolag i en annan medlemsstat, eller till ett fast driftställe beläget i en annan medlemsstat och tillhörande ett närstående bolag i en medlemsstat, inte överstiga .