prop · GR03129 · 2004-04-22 00:00:00 — Hit hör det på regeringens initiativ, av byggsektorn bildade Rådet för byggkvalitet, BQR, samt Samverkansforum för statliga byggherrar med syfte att fokusera på bygg- herrekompetens. Bygga Bo och Förvalta för framtiden är ett exempel på ett unikt samarbete mellan näringslivet, kommuner och regeringen som ledde fram till undertecknandet av en frivillig överenskommelse med ömsesidiga åtaganden om olika åtgärder för en hållbar utveckling av bygg- och fastighetssektorn och ett hållbart samhällsbyggande. Åtagandena syftar bl.a. till en hälsosam inomhus- miljö och effektiv energi- och resursanvändning inom bygg- och fastighetssektorn. påbörjas arbetet med de olika aktiviteterna och projekten som ingår i åtagandena. En viktig del är ett kompetensutvecklingsprogram för sektorn. Regeringen tillsatte en utredning för att föreslå åtgärder mot byggsektorns problem med allvarliga byggfel, höga priser, svart arbetskraft och karteller. Utredningen presenterade sitt betänkande Skärpning gubbar (SOU 2002:115). Regeringen gav därefter i uppdrag Dnr (Fi2003/6439) att låta genomföra en förstudie till ett framtidsinriktat projekt inom byggsektorn. har i janauri 2004 redovisat ett program för en långsiktig förbättring av sektorns attraktivitet, konkurrenskraft, kompetens och lönsamhet kan byggas upp och genomföras. Rapporten har sammanställts efter samråd med ett stort antal företrädare för olika intressen i de olika delsektorerna. Regeringen har i vårpropositionen 2004 föreslagit att under en treårs- Skr. 2003/04:129 period tillkalla en särskild byggsamordnare för att tillsammans med företrädare för bygg,- fastighets- och anläggningssektorn leda och samordna ett program för utveckling och utvärdering av byggsektorn. Projektet förutsätter är att staten och övriga aktörer delar på kostnaderna. har på regeringens uppdrag undersökt underhålls- behovet på bostadsmarknaden. Enligt koll på underhåll finns en stor del av underhållsbehovet i miljonprogramsbe- ståndet, dvs. läm- nar i rapporten förslag på hur det långsiktiga underhållet kan underlättas. tillämpas en skatt för brytning av naturgrus. Syftet är att öka hushållningen med naturgrus men också att öka konkurrenskraften för alternativa material som t.ex. bergskross. Användningen av naturgrus har minskat sedan skatten infördes. I tillämpas en skatt för deponering av avfall. Syftet är att skapa ekonomiska incitament för att minska mängden avfall och att öka materialåtervinning och energiutvinning. Sedan skatten infördes har mängden deponerat avfall minskat. För att förbättra tillgängligheten och delaktigheten för funktions- hindrade i samhället togs ett viktigt steg när beslutade om före- skrifter för att få bort enkelt avhjälpta hinder på allmänna platser och lokaler dit allmänheten har tillträde. De nya kraven gäller retroaktivt och kommer att underlätta tillvaron avsevärt för funktionshindrade men också för äldre och familjer med små barn. Pågående och nya åtgärder Inom ramen för arbetet med en hållbar stadsutveckling pågår flera aktiviteter. för och Habitat föreslog i sitt slutbetänkande att en jämförande studie av olika länders arbete kring en sammanhållen stadspolitik skulle genomföras. Många remissinstanser var positiva till förslaget. och framhåller vikten av att berörda aktörer samverkar för att främja en hållbar stads- och tätortsutveckling. i pekar på vikten av att särskilt belysa landsbygdens och de mindre tätorternas möjligheter att i en situation med fortsatt befolkningsminskning nå en långsiktigt hållbar utveckling. Regeringen beslutade att ge i uppdrag att genomföra en jämförande studie av olika länders arbete kring en sammanhållen stadspolitik och hållbar stadsutveckling. Erfarenheterna från storstads- politiken skall beaktas samt sambanden mellan stad och omland. Arbetet skall ske i samarbete med berörda myndigheter och samhällsinstitutioner. Inom pågår i samarbete med bl.a. ett projekt rörande hållbar stadsutveckling. Avsikten är att utarbeta en departementspromemoria . presenterade ett utkast till tematisk strategi för stadsmiljö, som en av sju strategier inom ramen för det sjätte miljöhandlingsprogrammet. kommer olika aktiviteter att genomföras och målet är att den slutliga strategin skall vara klar . När det gäller uppföljningen av världstoppmötet i ägnas arbetet i CSD perioden 20042005 åt frågor kring boende och hållbar stadsutveckling samt bebyggelse, sanitet och vattenförsörjning. I takt med den starka urbaniseringen i världens fattiga länder, uppmärksammas också bl.a. sluminvånarnas situation i de globala millennieutvecklingsmålen. UN-Habitat är FN-systemets nav i stödet till arbetet för att förbättra livet för minst 100 miljoner sluminvånare . I UN-Habitat:s uppdrag ingår också att fungera som sekretariat för ett världsomspännande möte kring utvecklingsfrågor, i , . har regeringens uppdrag att förbereda det svenska deltagandet i under det övergripande temat Staden som mötesplats för olika kulturer. En väl fungerande plan- och bygglagstiftning är ett viktigt instrument i samhällsbyggandet och i arbetet med att nå en långsiktigt hållbar utveckling. En parlamentariskt sammansatt kommitté fick i uppdrag att se över plan- och bygglagstiftningen (dir. 2002:97). Syftet är bl.a. att anpassa lagstiftningen till en inriktning mot hållbar utveckling och att samordna bestämmelserna i (1987:10, PBL) och . Kommittén har följande tre övergripande mål för sitt arbete: Att stärka plan- och bygglagstiftningens roll som ett instrument för hållbar utveckling. Att utveckla lagstiftningen så att den får en utformning som skapar bättre förutsättningar för en god miljö, byggande av bostäder, etablering av handel och övrigt näringsliv liksom för annat samhällsbyggande. Att utveckla lagstiftningen så att den bättre tillgodoser kraven på en effektiv beslutsprocess som kraven på rättssäkerhet och medborgerligt inflytande kan säkerställas och utvecklas. Kommittén har lämnat två delbetänkanden. Kommittén skall redovisa merparten av sina överväganden och förslag i ett slutbetänkande . Bedömningar av miljökonsekvenser är viktiga verktyg för att integrera miljöhänsyn i tillståndsprövningar och i samhällsplaneringen samt för att uppnå de uppsatta miljömålen. Vid tillståndsprövning av projekt och verksamheter sker i en omfattande användning av miljökonsekvensbeskrivningar som belyser miljöpåverkan och medverkar till att denna minimeras. Att den sammantagna miljöpåverkan av alla dessa verksamheter kan hållas på en acceptabelt låg nivå är ett väsentligt bidrag till en hållbar utveckling av samhället. Det nya EG-direktivet om miljöbedömningar av vissa planer och program (2001/42/EG) skall genomföras . Det innebär att myndigheternas och kommunernas obligatoriska planer och program som sätter ramarna för projekt och verksamheter skall miljöbedömas. Det ger ännu bättre möjligheter för samhället att tidigt mönstra ut miljöskadliga verksamheter och att finna mer miljöanpassade lösningar. Särskilt betydelsefullt är att miljöpåverkan av det stora antalet kommunala fysiska planer som upprättas kommer att redovisas tydligare och mer utförligt än . Krav på redovisning av alternativ liksom motiverade strategiska vägval i tidiga skeden ger möjlighet till bättre miljöanpassning av den fortsatta planeringen och utförandet av projekten Direktivets krav på goda möjligheter till insyn och Skr. 2003/04:129 inflytande för allmänheten och på ett förbättrat beslutsunderlag leder till att planbesluten även blir bättre förankrade. och utarbetar i samråd med råd och vägledning för tillämpningen av de bestämmelser som införs i samband med genomförandet av direktivet. med genomförandet av direktivet ratificerar även Protokollet om strategiska miljöbedömningar under UNECE:s konvention om miljökonsekvensbeskrivningar i gränsöverskridande sammanhang. Protokollet antogs vid miljöminister- konferensen i . Detta överensstämmer nästan helt med direktivet men innehåller även en rekommendation om att miljöhänsyn skall över- vägas och i lämplig utsträckning integreras när politiska riktlinjer och lagstiftning utarbetas. Med direktivet och protokollet följer även krav på att samråda med annat land som kan utsättas för betydlig miljöpåverkan av våra planer och program liksom omvänt rättigheter för att ge synpunkter när vi riskerar sådan påverkan. Detta bör leda till bättre möjligheter för att verka för att tillbörlig miljöhänsyn tas när planer och program tas fram i vårt närområde. Direktivet och protokollet blir därmed viktiga verktyg för exempelvis arbetet för en hållbar utveckling av . Inom pågår ett arbete med att utveckla föreskrifter och allmänna råd till bygglagstiftningen så att möjligheten till verifiering av funktionskraven avseende projektering och byggande ökar. Arbetet inriktas i ett första steg på de byggregler som berör inomhusmiljön och energianvändningen samt utformning och brukarsäkerhet. tillkallades en utredare för att belysa frågor om obligatoriska eller frivilliga byggnadsdeklarationer, byggnadsregister m.m. (dir. 2002:93) avseende befintliga byggnader. Deklarationerna skall beskriva husets egenskaper avseende bl.a. ventilation, energianvändning och radon. Dessa kan senare komma att kompletteras med andra parametrar. Syftet med deklarationerna är bl.a. att göra inomhusmiljön till en angelägenhet för alla inom bygg- och fastighetssektorn samt att få underlag för uppföljning av beslutade miljömål. I utredningsarbetet ingår att bl.a. utvärdera byggfelsförsäkringar enligt lagen (1993:320) om byggfelsförsäkringar. Lagen avser ytterst att vara skydd för de boende mot ohälsa på grund av byggfel. I regeringens proposition om vissa inomhusmiljöfrågor anges att det fortsatta arbetet med dessa frågor inriktas bl.a. på fukt, mögel och buller. En särskild utredare har därför tillkallats för att föreslå nya delmål om fukt, mögel och buller inomhus i befintliga byggnader, t.ex. skolor och förskolor (dir. 2004:16). Vidare skall den obligatoriska ventilations- kontrollen utvärderas samt förslag lämnas på en organisation som skall analysera byggfel och skador. Uppdraget skall redovisas till regeringen när det gäller förslag till delmål avseende fukt och mögel i byggnader samt buller i inomhusmiljön. En slutredovisning skall lämnas . Regeringens bedömning: Energipolitiken bör skapa förutsättningar för en effektiv och hållbar energianvändning och en kostnadseffektiv energi- försörjning med låg påverkan på hälsa, miljö och klimat samt underlätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle. Energitjänster i olika former är en nödvändig förutsättning för alla samhällsfunktioner, all industriell verksamhet och varje del av vår vardag. Tillgången till energi och tryggheten i tillförseln är centrala i ett modernt samhälle. Utvinning och omvandling av energi i form av bränslen m.m. svarar för en stor del av omsättningen i samhället och för en domi- nerande del av de totala miljöbelastningarna. Detta gäller inte minst försurande ämnen från användningen av drivmedel och bränslen för el- och värmeproduktion, växthusgaser i form av koldioxid från använd- ningen av fossila bränslen, sot och stoft samt kolväten. Den svenska energipolitikens mål är att trygga tillgången på el och annan energi på (med omvärlden) konkurrenskraftiga villkor. Energipolitiken skall skapa förutsättningarna för en effektiv och hållbar energianvändning och en kostnadseffektiv energiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat samt underlätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle. Härigenom främjas en god ekonomisk och social utveckling i . Energipolitiken skall bidra till att skapa stabila förutsättningar för ett konkurrenskraftigt näringsliv och till en förnyelse och utveckling av den svenska industrin. Energipolitiken skall också bidra till ett breddat energi-, miljö- och klimatsamarbete i . Landets elförsörjning skall tryggas genom ett energisystem som grundas på varaktiga, helst inhemska och förnybara, energikällor och på en effektiv energianvändning. Energin skall användas så effektivt som möjligt med hänsyn tagen till alla resurstillgångar. Stränga krav skall ställas på säkerhet och omsorg om hälsa och miljö vid användning och utveckling av all energiteknik. Energipolitiken skall utformas under beaktande av de svenska miljö- och klimatmålen. Kärnkraften skall ersättas med effektivisering av elanvändningen, konvertering till förnybara energislag samt miljömässigt acceptabel elproduktionsteknik. Energiförsörjningen skall i ökad utsträckning baseras på förnybar energi. Användningen av fossila bränslen bör hållas på en låg nivå. Naturgasen är det fördelaktigaste fossila bränslet och det befintliga naturgasnätet bör utnyttjas. Nationalälvarna och de övriga älvsträckor som har undantagit från utbyggnad skyddas även fortsättningsvis. Energipolitiken skall utformas så att energimarknaderna ger en säker tillgång på energi el, värme, bränslen och drivmedel till rimliga priser. Det är en viktig förutsättning för industrins internationella konkurrenskraft och hushållens ekonomi. En ökad långsiktigt hållbar produktion och produktivitet har en positiv effekt på fortsatt välfärd. Industrins elanvändning skall inte begränsas av annat än gällande regler inom skatte- och miljölagstiftningen. I regeringens proposition Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17, rskr. 2001/02:317) anges att energipolitiska riktlinjer ligger fast. kortsiktiga energipolitiska program upphörde vid utgången av 2002. I stället införs en rad nya styrmedel. Användningen av el från förnybara energikällor skall öka med års nivå till 2010. I syfte att uppnå detta mål infördes en ny stödform för förnybar elproduktion, ett kvotbaserat elcertifikatsystem. El som produceras med hjälp av vindkraft, solenergi, geotermisk energi, vågenergi, vattenkraft samt biobränsle är sådan elproduktion som berättigar anläggningens innehavare till elcertifikat. Producenter av el från förnybara energikällor tilldelas elcertifikat av staten. finns det en kvotplikt, som innebär en skyldighet för elförbrukare och elleverantörer att ge in elcertifikat till staten i förhållande till den mängd el man förbrukat eller sålt. De statliga insatserna för energieffektivisering bör inriktas på att stödja den effektivisering som sker spontant i samhället och som en följd av olika styrmedel samt vara anpassade till marknadens mekanismer. avsätter staten medel för informationsspridning, utbildning, provning, energirådgivning, teknikupphandling m.m. Pågående och nya åtgärder långsiktiga energipolitiska program upphör vid utgången av 2004. beslutade regeringen om direktiv till en särskild utredare med uppdrag att granska och utvärdera insatserna inom 1997 års långsiktiga energipolitiska program och analysera behovet av förändringar, lämna förslag till riktlinjer för det långsiktiga energi- politiska programmet inför den planeringsperiod som inleds 2003 och redovisa insatser som skall leda till en långsiktigt hållbar energi- försörjning (dir. 2001:122). Uppdraget redovisades i betänkandet EFUD en del i omställningen i energisystemet (SOU 2003:80). Regeringen avser att återkomma med ett förslag om utformningen av det långsiktiga energipolitiska programmet inför en fortsättning 2005. De energipolitiska insatserna på klimatområdet kompletteras fr.o.m. med ett system för handel med utsläppsrätter inom EU. Systemet innebär att energiproduktion och energiintensiv industri blir skyldiga att överlämna utsläppsrätter till staten i motsvarande mängd som utsläpp sker inom dessa verksamheter. Utsläppsrätterna är överförbara mellan olika anläggningar inom EU. Syftet är att på ett kostnadseffektivt sätt bidra till att EU:s åtagande i Kyotoprotokollet kan uppnås. Regeringen presenterade riktlinjer för ett sådant system i sin proposition Riktlinjer för genomförande av EG:s direktiv om ett system för handel med ut- släppsrätter för växthusgaser (prop. 2003/04:31, bet. 2003/04:MJU11, rskr. 2003/04:150). Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit att en energiskatt på el för tillverkningsindustrin införs . Regeringen arbetar med en proposition med utgångspunkt Skr. 2003/04:129 i departementspromemorian Förslag till program för energieffektivi- sering i energiintensiva företag (Ds 2003:51). Enligt förslag i denna skall energiintensiva företag erbjudas möjlighet att delta i ett program för energieffektivisering för att i gengäld få en fullständig nedsättning av denna skatt. Målet med programmet skall vara att främja en effektiv och miljöanpassad energianvändning. åtar sig att införa och tillämpa ett energiledningssystem () samt att genomföra energianalys och energieffektiviserande åtgärder med avseende på elanvändningen som har en återbetalningstid på högst . planerar regeringen en proposition om genomförande av EG:s direktiv om gemensamma regler för de inre marknaderna för el och naturgas m.m. I ellagstiftningen rör det främst införande av bestämmelser om angivande av elens ursprung, anskaffande av förlustkraft, godkännande av metod för utformning av nättariffer och anslutningsavgifter, godkännande av villkor i standardavtal om balans- tjänster samt ytterligare skärpning av reglerna om åtskillnad mellan nätverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet. När det gäller lagstiftningen om naturgas införs främst regler om att naturgaslagens tillämpningsområde skall utvidgas, ett stärkt konsumentskydd, ansvar för balansering av naturgassystemet, regler om åtskillnad av system- ansvariga för överföring och distribution av naturgas, ökad marknads- öppning och nya regler för tillsyn. Regeringen förordnade en förhandlare med uppdrag att för statens del genomföra överläggningar med industrin i syfte att förbereda en överenskommelse om en långsiktigt hållbar politik för den fortsatta omställningen av energisystemet. Överläggningarna skall genomföras i enlighet med ställningstagande till den energipolitiska pro- positionen (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17, rskr. 2001/02:317). Överenskommelsen skall skapa gynnsamma förutsättningar för en företagsekonomisk försvarbar fortsatt drift och successiv stängning av kärnkraften, som annan miljöanpassad elproduktion införs och elförsörjningen tryggas. Regeringens bedömning: Utvecklingen av ekonomiska styrmedel fortsätter för att främja användningen av miljöanpassade fordon, fartyg, flygplan och drivmedel. Stora satsningar görs i väg- och järnvägsnätet för att stärka förutsättningarna för en hållbar tillväxt. Transportpolitiken är ett medel för att uppnå angelägna samhällsmål. Den skall i likhet med övriga politikområden bidra till en socialt, kulturellt, ekonomiskt och ekologiskt hållbar utveckling. Det övergripande målet för transportpolitiken är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. ambitionsnivån på lång sikt: Transportsystemet skall utformas så att medborgarnas och näringslivets grundläggande transport- behov kan tillgodoses. Transportsystemets utformning och funktion skall tillgodose en hög transportkvalitet för medborgarna och näringslivet. Det långsiktiga målet för trafiksäkerheten är att ingen dödas eller skadas allvarligt till följd av trafikolyckor. Transport- systemets utformning och funktion skall anpassas till de krav som följer av detta. Transportsystemets utformning och funktion skall anpassas till krav på en god och hälsosam livsmiljö för alla, där natur- och kulturmiljö skyddas mot skador. En god hushållning med mark, vatten, energi och andra naturresurser skall främjas. Positiv regional utveckling. Transportsystemet skall dels främja en positiv regional utveckling genom att utjämna skillnader i möjligheterna för olika delar av landet att utvecklas, dels motverka nackdelar av långa transportavstånd. Ett jämställt transportssystem. Transportsystemet skall utformas så att det svarar mot både kvinnors och mäns behov. Kvinnor och män skall ges samma möjligheter att påverka transportsystemets tillkomst, utformning och förvaltning och deras värderingar tillmätas samma vikt. På lång sikt skall alla delmål uppnås. Någon inbördes prioritering finns således inte mellan delmålen. På kortare sikt kan det däremot bli aktuellt med en prioritering mellan olika delmål. Sådana prioriteringar bör komma till uttryck genom etappmål som är avstämda mot varandra och realistiska med hänsyn till bl.a. tillgängliga resurser, tekniska möjlig- heter, miljöförutsättningar och internationella åtaganden. Regeringen föreslog i propositionen Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem (prop. 2001/02:20, bet. 2001/02:TU2, rskr. 2001/02:126) för investeringar i järnvägar, på det nationella stamvägnätet och för regional transportinfrastruktur. , och länen redovisade sina förslag till långsiktsplaner för transport- infrastrukturen. Regeringen har granskat och utvärderat förslagen, fastställt de nationella planerna och beslutat om definitiva ramar till länsplanerna. Utgångspunkt för regeringens granskning har varit de transportpolitiska målen. Regeringen har i en överenskommelse med och ökat ambitionen i utbyggnaden av infrastruktur. fördelas över 12-års- perioden 20042015. De ökande oljetransporterna utgör en växande risk för känsliga miljö. har därför drivit att bör klassas som ett särskilt känsligt havsområde (PSSA) enligt Internationella sjöfarts- organisationens (IMO) riktlinjer. lämnade samtliga utom in en gemensam ansökan om en sådan klassning till IMO. Vid IMO:s 51:a havsskyddskommittémöte 29 mars2 beslutades om ett principgodkännande av ansökan. De ansökande staterna skall återkomma till IMO med förslag på skärpta sjösäkerhetsåtgärder för PSSA-området. Pågående och nya åtgärder I och inom EU fortsätter arbetet med att stärka järnvägens konkurrenskraft. Flera nya EG-direktiv har beslutats som syftar till att förnya, vitalisera och harmonisera den europeiska järnvägssektorn. Direktiven i det andra s.k. järnvägspaketet har varit föremål för förlikning mellan rådet och parlamentet. Regeringen har lagt fram en proposition (prop. 2003/04:123) om en ny samlad järnvägslagstiftning som inarbetar direktiven i det första järnvägspaketet. redovisades översyn av de svenska sjö- fartsavgifterna, Nya farledsavgifter (Ds 2003:41). Översynen innehåller ett förslag till nya farledsavgifter som bättre speglar sjöfartens samhälls- ekonomiska marginalkostnader och som därmed utgör ett mer effektivt och rättvist avgiftssystem. Förslaget innebär en ökad miljöstyrning. Regeringen har gett i uppdrag att utveckla systemet för farledsavgifter i linje med detta förslag. och Luftfarts- verket har fått i uppdrag att analysera förutsättningar för och effekter av att beskatta bunkerolja och luftfartens bränsle i enlighet med de möjligheter som EG:s nya energiskattedirektiv (2003/96/EG) erbjuder. Regeringen förklarade i budgetpropositionen att den generella befrielsen från koldioxidskatt för koldioxidneutrala drivmedel som tidigare annonserats bör utvidgas till att omfatta befrielse från energiskatt och att detta bör gälla . En sådan utvidgning kan börja tillämpas när givit stadsstödsgodkännande. Regeringen beslutade att tillsätta en utredning (M 2003:2) om introduktion av förnybara fordonsbränslen. Utredaren har i ett delbetänkande föreslagit att det nationella målet skall sättas till samt hur ett krav i lag på pumpar för förnybara fordonsbränslen kan utformas. Utredningen skall lämna sin slutliga redovisning, som bl.a. skall analysera möjligheten att införa någon form av drivmedelscertifikat, . lämnade i sitt delbetänkande Vissa vägtrafikskattefrågor (SOU 2002:64) förslag på en särskild fordons- skatteskala differentierad efter de miljöklasser som finns för tunga fordon. Utredningen föreslår att den sänkta skatten för tunga fordon finansieras genom en höjd fordonsskatt för småbussar och lätta lastbilar.