prop · GR03161 · 2004-06-02 00:00:00 — Regeringen konstaterar i direktiven att det finns anledning att se mycket allvarligt på brott som innebär att någon som är påverkad av alkohol eller andra medel vid framförandet av motorfordon orsakar andra människors död, kroppsskada eller sjukdom. Enligt regeringens mening bör man därför utvärdera vilket genomslag den skärpta lagstiftningen på området har fått. Genom direktiven får utredaren vidare i uppdrag att undersöka om det behövs ytterligare åtgärder för att stödja brottsoffer samt överväga på vilket sätt brottsoffrens erfarenheter kan tas till vara i arbetet mot rattfylleribrottsligheten. Regeringen konstaterar i direktiven att ett stort antal personer skadas och dödas av rattfyllerister. Brottsoffrens intressen och perspektiv måste beaktas när samhället vidtar åtgärder mot rattfylleri. Det finns enligt direktiven anledning att nu överväga vad som ytterligare kan göras för att hjälpa och stödja dessa brottsoffer. Ett sätt att lyfta fram brottsofferperspektivet kan vara att ta till vara drabbade personers erfarenheter i arbetet med att minska rattfylleri- brottsligheten. Erfarenheter från projekt där sådant har prövats bör enligt direktiven studeras och utvärderas. Utredaren skall enligt direktiven kartlägga frågan om s.k. eftersupning och bedöma om det finns behov av några lagstiftningsreformer eller andra åtgärder. Att förtära alkohol efter avslutad bilfärd är inte förbjudet. Enligt direktiven till utredningen kan emellertid falska påståenden om att förtäringen av alkoholen skedde efter det att bilfärden hade avslutats ut- göra ett problem vid utredningar om misstänkta rattfylleribrott. Frågan om eftersupning, däribland huruvida alkoholförtäring efter bilfärdens avslutande bör kriminaliseras, har väckts i och har också varit föremål för behandling i tidigare utredningar. Enligt vad regeringen anför i direktiven bör man nu utreda om falska påståen- den om eftersupning framförs ofta och om de i så fall utan svårigheter kan motbevisas. Beroende på utfallet av denna kartläggning kan det enligt direktiven finnas anledning att överväga såväl nya metoder för utredning och bevissäkring som en kriminalisering. Utredaren skall enligt uppdraget överväga om möjligheterna för polisen att ta och ta del av blodprov för att utreda misstänkta rattfylleribrott skall utvidgas. Enligt direktiven kan det gällande regelverket för att säkra bevisning om ett misstänkt rattfylleribrott vara svårt att tillämpa i vissa fall. Det gäller bl.a. när en förare har skadats i samband med en trafik- olycka och polisen är förhindrad att själv säkra bevisning i form av alkoholutandningsprov eller blodprov. Sekretessregleringen kan då hindra polisen från att ta del av sådana blodprov som tas inom sjuk- vården. Vidare konstateras i direktiven att alla förare som skadats vid trafikolyckor inte blir föremål för blodprovstagning inom ramen för den vård som ges. Regeringen anför i direktiven att det finns anledning att överväga om möjligheterna att få fram bevis om alkoholpåverkan bör utvidgas i dessa avseenden. Det konstateras emellertid att de integritets- aspekter och de etiska aspekter som aktualiseras måste beaktas och värnas vid dessa överväganden. Utredaren skall enligt uppdraget överväga ytterligare en fråga som har anknytning till sekretesslagstiftningen. I direktiven konstateras att hälso- och sjukvårdssekretessen kan förhindra personal att larma polis om den i en vårdsituation uppmärksammar att en berusad person avser att sätta sig i en bil och köra därifrån. Liknande problem kan enligt direktiven upp- komma inom verksamhet. Enligt direktiven finns det an- ledning att överväga om det bör införas en sekretessbrytande bestäm- melse som gäller inom hälso- och sjukvården samt och som tar sikte på förhindrande av förestående eller pågående rattfylleri- Slutligen skall utredaren överväga om en promillegräns för sjöfylleri som inte är grovt bör införas, föreslå hur en sådan gräns i så fall skall utformas och avgränsas samt utifrån detta även ta ställning till och lämna förslag om polisens och möjligheter att ta rutin- Utredaren skall vidare överväga andra Prop. 2003/04:161 metoder för att förbättra sjösäkerheten genom att minska antalet alkohol- relaterade olyckor till sjöss. I direktiven konstateras att frågan om att in- föra en promillegräns för sjöfylleri som inte är grovt har utretts tidigare. Den utredning som lämnade förslag på reglering bemöttes emellertid av allvarlig kritik och de förslag som där lämnades bedömdes inte utgöra någon framkomlig väg. Enligt vad regeringen anför i direkti- ven måste därför sjöfyllerilagstiftningen utredas ytterligare. Polisens kontroll av trafiknykterhet I polisens arbete med trafikövervakning ingår att kontrollera nykterheten hos dem som framför fordon på våra vägar. Genom det arbetet upptäcks och lagförs personer som kört bil med alkohol i kroppen. Dessutom ver- kar en sådan kontroll avhållande på dem som överväger att sätta sig i bilen efter att ha druckit alkohol. Troligen ökar den också sannolikheten för att människor i den påverkades omgivning försöker hindra denne att köra bil. En följd av polisens insatser som inte skall underskattas har att göra med vården av alkoholmissbrukare. Den som kör bil i onyktert tillstånd har ofta alkoholproblem. Just i samband med att ha blivit stoppad av polis är han eller hon möjligen mer mottaglig för vård än annars och det tillfället bör utnyttjas. Polisens arbete med trafiknykterhet kan ha alltså goda effekter både för trafiksäkerheten och för vården av alkoholmissbrukare. Regeringen har med tillfredsställelse noterat att polisens insatser mot onykterhet i trafiken har förbättrats . Den utvecklingen skall fortsätta. 9.2Ökade möjligheter att förverka fordon vid trafikbrottslighet Sammanfattning: En departementspromemoria med förslag till lag- stiftning som ger ökade möjligheter att förverka fordon vid trafik- brottslighet har remitterats. Enligt 7 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott får ett fordon som använts vid brott enligt den lagen förverkas, om det behövs för att förebygga fortsatt brottslighet och ett förverkande inte är oskäligt. För- verkande kan komma i fråga bland annat vid olovlig körning och ratt- fylleri. På uppdrag av har en översyn gjorts av denna reglering Bakgrunden till översynen är vissa frågeställningar som har uppmärksammats vid tillämpningen av bestämmelsen. Utredaren har lämnat förslag till lagändringar som ger utvidgade möjligheter att för- verka fordon i vissa fall. Syftet med förslagen är att förebygga trafikbrott och förbättra trafiksäkerheten. Enligt förslaget skall trafikfarliga fordon med låga värden i princip alltid förklaras förverkade om de har använts vid allvarliga trafikbrott. Fordonet skall också enligt förslaget kunna för- verkas oavsett vem det tillhör. Förslagen, som presenterats i departe- mentspromemorian Effektivare regler om förverkande av fordon vid Prop. 2003/04:161 trafikbrottslighet (Ds 2004:24), har remitterats. Remisstiden går ut den Tillfälligt omhändertagande av egendom Sammanfattning: Regeringen har överlämnat en proposition till riks- dagen om att i polislagen (1984:387) införa bestämmelser som gör det möjligt för polisen att tillfälligt omhänderta egendom i syfte att för- föreslog i slutbetänkandet Tvångsmedel enligt 27 och 28 kap. RB samt polislagen (SOU 1995:47) bl.a. att det i polislagen (1984:387) skulle införas en bestämmelse om tillfälligt omhändertagande av egendom i syfte att förhindra brott. förslaget eller lämnade det utan erinran. Förslaget har inte lett till lag- promemorian Tillfälligt omhändertagande av egendom i syfte att för- hindra trafiknykterhetsbrott (Ju2003/9828/PO). föremål för remissbehandling. Samtliga remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Regeringen har lagt fram förslag om nya bestämmelser i polislagen som innebär att polisen ges möjlig- heter att tillfälligt omhänderta egendom för att förhindra rattfylleribrott 2003/04:159). Förslaget innebär att om det av särskilda skäl kan anses föreligga risk för att brott enligt 4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafik- brott kommer att förövas, får en polisman, i syfte att förhindra brottet, tillfälligt omhänderta fordonsnycklar eller annat som behövs för brottet eller, om så krävs, fordonet. Omhändertagandet skall upphöra så snart det inte längre finns skäl för det och får inte vara längre än . Vidare föreslås att egendom som inte hämtas ut när omhändertagandet har upphört skall tas om hand i enlighet med bestämmelserna i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. Egendomen skall således kunna förstöras eller säljas för statens räkning. Förslaget innebär att polisen ges en möjlighet att på ett enkelt sätt kunna avvärja ett förestående trafiknykterhetsbrott. huvudsakliga syftet med bestämmelsen är att ge polisen ett uttryckligt lagstöd för att omhänderta fordonsnycklar. I undantagsfall kan det emellertid finnas situationer där det kan bli fråga om att omhänderta Den föreslagna åtgärden syftar till att ge polisen ett enkelt och effektivt verktyg för att förhindra rattfylleri och därigenom För att denna åtgärd skall bli effektiv krävs dock att polisen ges reella möjligheter att omhänderta egendomen om den inte överlämnas frivilligt. Regeringen föreslår därför att polisen ges möjlighet att kroppsvisitera den som kan komma att göra sig skyldig till rattfylleri och genomsöka det fordon som kan komma till användning vid brottet i syfte att finna Utgångspunkten bör emellertid alltid vara att försöka verk- ställa beslutet utan att dessa åtgärder används. I de fall åtgärderna ändå måste tillgripas, skall dessa genast avbrytas när föremålet påträffas. En utvidgad användning av alkolås Sammanfattning: I propositionen Fortsatt arbete för en säker väg- trafik (prop. 2003/04:160) föreslås att en särskild utredare bör tillsättas med uppdrag att utreda möjligheterna att införa krav på alkolås i alla nya bilar i . Utredaren bör även utreda vilka steg som kan tas för att öka användningen av och acceptansen för alkolås innan ett sådant krav införs. De frågor som bör utredas är bl.a. hur försöken med villkorlig körkortsåterkallelse skulle kunna utvid- gas, möjligheterna att i ett tidigare skede införa krav på alkolås för vissa fordonskategorier och möjligheterna att använda alkolås som en del av rehabiliteringen av personer med alkoholrelaterade problem. Eftersom en stor andel av de förare som orsakar allvarliga trafik- olyckor är påverkade av alkohol eller andra droger finns en betydande trafiksäkerhetspotential i att förhindra körning under påverkan av droger. Begreppet rattfylleri inbegriper även andra droger och berusningsmedel än alkohol. Rattfylleri skulle kunna förhindras om alla fordon hade en lättanvänd teknisk utrustning, som hindrade att fordonet gick att starta om föraren var drogpåverkad. Regeringens ambition är att på lång sikt åstadkomma detta. Enligt vad som framgår av propositionen Fortsatt arbete för en säker vägtrafik (prop. 2003/04:160) avser regeringen att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att utreda möjligheterna att införa krav på alkolås i alla nya bilar i . Utredaren bör även utreda vilka steg som kan tas för att öka användningen av och acceptansen för alkolås innan ett sådant krav införs. De frågor som bör utredas är bl.a. hur försöken med villkor- lig körkortsåterkallelse skulle kunna utvidgas, möjligheterna att i ett tidigare skede införa krav på alkolås i kombination med behandling eller rehabilitering av personer med alkoholrelaterade problem. Några av de frågor som bör utredas beskrivs utförligare nedan. En utökning av försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse Försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse har visat goda resultat, även om rehabiliteringseffekten på lång sikt ännu inte kan utvärderas. En ökad användning av alkolås är önskvärd dels för dem som har gjort sig skyldiga till rattfylleri, dels för körkortsinnehavare med alkoholproblem och som är kända av sjukvården. För dem som kör ratt- fulla bör en skärpning av bestämmelserna för återkallelse av körkort övervägas, så att den som får sitt körkort återkallat på grund av rattfylleri endast kan få tillbaka rätten att köra på villkor att alkolås används. Läkare har många kontakter med personer med alkoholproblem och som har körkort. Trots den i 10 kap. 2 § körkortslagen (1998:488) stad- gade skyldigheten att anmäla dessa personer till är det få läkare som gör det. Anledningen till detta är bland annat att en anmälan anses äventyra relationen mellan patient och läkare. Enligt en enkätun- dersökning som genomfört framgår att endast en av 1 000 patienter med diagnosen alkoholberoende anmäls till i enlighet med körkortslagen. Det bör övervägas om försöksverksamheten med villkorlig körkorts- Prop. 2003/04:161 återkallelse kan utvidgas så att även personer vars körkort återkallas på grund av alkoholism eller opålitlighet i nykterhetshänseende kan gå in i försöksverksamheten, som en del av rehabiliteringen. Detta skulle också kunna leda till en högre benägenhet hos läkarna att anmäla patienter till om de visste att patienten hade möjlighet att ingå i försöks- verksamheten. I den utredning som regeringen avser att tillsätta bör mot denna bak- grund även frågan om en utvidgning av alkolåsförsöken utredas. Användning av alkolås vid rehabilitering Då det gäller vård och behandling av personer med missbruksproblem bör det övervägas om alkolås kan användas som en del i rehabiliterings- och behandlingsprogram. För personer med alkoholproblem skulle detta kunna vara ytterligare ett incitament till att gå igenom en behandling och kunna ta sig ur sitt beroende och få stöd i att köra drogfri och nykter. Möjligheterna att använda alkolås inom rehabiliteringen bör utredas inom ramen för den utredning som regeringen avser att tillsätta. Utveckling av tekniken för alkolås Den typ av alkolås som används i försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse är tekniskt komplicerat i och med de höga krav som finns på utrustningen. Det är viktigt att en snabb teknikutveckling mot mer användarvänliga alkolås, som potentiellt kan finnas i alla bilar, kommer till stånd. För att ge tillverkarna möjligheter att utveckla nya tekniska lösningar bör kraven på alkolås inte vara alltför specificerade. En möjlighet är att tillverkaren skall visa att utrustningen har en viss av- sedd effekt, nämligen att förhindra rattfylleri. En utveckling av tekniken skulle troligen också leda till en snabbare ökning av alkolåsanvändningen inom företagens och myndigheternas kvalitetssäkringsarbete. De specifikationer som finns bygger alla på att mäta alkoholhalt, i utandningsluft. Detta är analogt med rattfyllerilagstiftningen där det är alkoholhalten som styr. Man kan dock tänka sig system som i stället identifierar förarens nedsatta körförmåga på grund av droger eller trötthet vilket ju är det egentliga problemet. I en teknisk specifikation av alkolås bör man därför undvika låsningar som hindrar utvecklingen av ny, potentiellt mer önskvärd teknik. bör ges i uppdrag att följa upp funktionaliteten hos och acceptansen för de befintliga tekniska utrustningar som finns. Upp- följningarna bör kompletteras med utökade forskningsinsatser om system för förhindrande av nedsatt körförmåga och olämpliga förarbeteenden i de fordonstekniska forskningsprogrammen. Kontakterna och arbetet för en bredare internationell utveckling av tekniska lösningar för kontroll av föraren, inklusive alkolås, inom EU bör utvecklas. Regeringen kommer även att inom EU arbeta för ett införande av krav på alkolås i bussar i gränsöverskridande trafik. Krav på alkolås för vissa fordonskategorier Som ett första steg i införandet av krav på alkolås i alla nya bilar bör alkolås kunna införas för vissa fordonskategorier. Den utredare som regeringen avser att tillsätta bör därför utreda möjligheterna att införa krav på alkolås för kvalitetssäkring av fordon i tung trafik samt fordon som används för skolskjutsning. En möjlighet att uppnå detta är att ställa ett högre krav på att arbetsgivaren tar ansvar för att transporterna sker med nyktra förare. Användning av alkolås inom arbetsmiljöarbetet Inom arbetsmiljöarbetet är en arbetsgivare skyldig att göra vissa insatser när det gäller rehabilitering av personer med alkoholproblem. Även här skulle en utvidgad användning av alkolås i kombination med andra insat- ser kunna ge arbetsgivaren ökade möjligheter till ett bra rehabiliterings- resultat och individen ökade incitament att komma ur sina problem och klara sitt arbete. 9.5Unga förare i trafiken Sammanfattning: Mot bakgrund av unga förares olycksrisker och det faktum att alkohol och droger ofta är bidragande orsaker till ungas trafikolyckor överväger regeringen enligt propositionen Fortsatt arbete för en säker vägtrafik (prop. 2003/04:160), att utveckla dagens riskut- bildning så att den förutom riskerna med körning på halt underlag även innefattar alkohol och droger i trafiken. Dessutom föreslås infö- randet av en obligatorisk utbildning för handledare och elev vid privat övningskörning. Unga förare, och då framför allt unga män, är överrepresenterade när det gäller döda och svårt skadade i trafikolyckor. Den relativa dödsrisken för en 1819-åring i trafiken är 3,4 gånger så stor som för 2564-åringar. Unga förare är oftare inblandade i vissa slag av skadehändelser som singelolyckor och olyckor där de förlorat kontrollen över bilen. Olyckor med anledning av hög fart, alkoholpåverkan och trötthet samt skade- händelser och är också mer vanliga bland unga förare än hos den genomsnittliga föraren. Den höga skadefrekvensen kan enligt kunskapssammanställningen delvis anses bero på bristande kunskap, insikt, riskmedvetenhet och erfarenhet av bilkörning och delvis på åldersrelaterade faktorer som livsstil, kamratgrupp och mognadsgrad. Ungas användning av alkohol och droger ökar också och detta kan på- verka andelen unga som kör rattfulla. Antalet unga körkortsinnehavare har minskat ända . Bara har antalet 1824-åringar med körkort minskat från 511 000 till 412 000. Trots att färre unga tar körkort orsakar unga, nyblivna förare allt fler olyckor. För att vända denna negativa trend krävs att blivande körkortstagare på ett bättre sätt kan få hjälp att ut- veckla de attityder, kunskaper och färdigheter som behövs för att undvika risker i trafiken. I fortsatt arbete för en säker vägtrafik (prop. 2003/04:160) föreslår Prop. 2003/04:161 regeringen vissa ändringar av kraven för handledare. slås införandet av en obligatorisk utbildning för handledare och elev vid privat övningskörning. Handledaren har en viktig roll i den svenska körkortsutbildningen när det gäller att vidarebefordra en hänsynsfull körstil och bra attityder till riskbeteenden. Framför allt gäller detta företeelser som orsakar eller bidrar till olyckor såsom alltför höga hastigheter, dålig bältesanvändning och användning av alkohol och droger vid körning. Stödet till handleda- ren bör därför utvecklas för att uppnå en bättre förarutbildning och där- med högre säkerhet under och efter körkortsutbildningen. Den föreslagna utbildningen är på och skall dels ge möjligheter till ett bra upplägg av körkortsutbildningen och en bättre medvetenhet om vad som krävs av en körkortsinnehavare, dels ge en kort information om riskbete- enden i trafiken såsom körning då man är trött eller då man har använt alkohol eller andra droger. måste över hälften av dem som kör upp privat göra om provet. Det innebär kostnader för omprov och oftast för kompletterande övningskörning. Med ett bättre upplägg av utbildningen kan de blivande körkortstagarna troligen komma till uppkörningen bättre förberedda och därmed klara körkortsprovet vid första försöket i högre utsträckning än . Det blir då också lättare att överblicka kostnaderna för körkortet. I den nämnda propositionen föreslås också att kraven på handledaren förändras. Enligt förslaget skall det nuvarande kravet på obrutet körkorts- innehav ändras så att det i fortsättningen skall krävas sammanlagt körkortsinnehav . kan i vissa fall en tidigare körkortsåterkallelse för vissa mer allvarliga trafik- förseelser, bl.a. rattonykterhetsbrott, förhindra att en person godkänns som handledare. Mot bakgrund av unga förares olycksrisker och det faktum att alkohol och droger ofta är bidragande orsaker till ungas trafikolyckor överväger regeringen enligt propositionen att utveckla dagens riskutbildning så att den förutom riskerna med körning på halt underlag även innefattar andra riskfaktorer såsom trötthet och användande av alkohol och droger i trafiken. Utredning om utvecklingen när det gäller införsel och försäljning av alkohol Sammanfattning: En särskild utredare har tillkallats med uppdrag att följa utvecklingen när det gäller införsel och försäljning av alkohol i framför allt för att föreslå de åtgärder som kan behövas för att minska de problem som ökad Regeringen har tillkallat en särskild utredare med uppgift att följa ut- när det gäller införsel och försäljning av alkohol (dir. 2004:3). Utredaren (2004:01) skall närmare kartlägga och be- Prop. 2003/04:161 skriva utvecklingen när det gäller gränshandel, privatinförsel, smuggling och vidareförsäljning av alkohol som förs in över gränserna framför allt i . Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt hur nya distribu- tions- och konsumtionsmönster påverkar inköps- och dryckesvanor fram- för allt hos ungdomar. Vidare skall utredaren samla erfarenheter från myndigheter och kommuner om vidtagna åtgärder för att motverka lang- ning och annan otillåten försäljning av alkohol. Dessutom skall utredaren göra en beskrivning av regelverk och berörda myndigheters roll på alkoholområdet. Utredaren skall också beskriva om en ökad alkohol- införsel kan ha lett till förändringar i brottsutvecklingen, t.ex. i fråga om alkoholrelaterad våldsbrottslighet och rattfylleribrott. Utredaren skall även uppmärksamma effekterna för näringslivet och för konkurrens- förhållandena på marknaden. Utredaren skall ta de kontakter som behövs med berörda myndigheter som exempelvis tull-, polis- och åklagar- myndigheter, , kommunernas socialtjänst, hälso- och sjukvården i regionen samt bransch- och intresseorganisationer. Utre- daren skall också samverka med (S 2001:02) och samråda med . Utredaren skall även ta kontakt med de forskningsinstitutioner som bedriver forskning med anknytning till upp- draget. Utifrån det underlag som tas fram skall utredaren lämna förslag till de åtgärder och eventuella lagförslag som behövs för att minska de problem som ökad införsel och vidareförsäljning av alkohol skapar. Uppdraget skall redovisas till regeringen . Översyn av straffbestämmelserna rörande illegal Regeringens bedömning: En översyn bör göras av straffbestämmel- serna i 10 kap. alkohollagen (1994:1738). Skälen för regeringens bedömning: I och med att gränshandeln och införselkvoterna av alkohol har ökat har, framför allt av polisen i södra , påtalats en ökad vidareförsäljning av alkoholdrycker. gäller inte minst försäljning till ungdomar. från bl.a. butiker uppges från polisiärt håll som alltmer vanligt förekommande i framför allt . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer alkoholdrycker utan tillstånd eller annars rätt till det döms enligt alkohollagen (1994:1738) för olovlig försäljning av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst Är brottet grovt döms till fängelse i högst . av om brottet är grovt skall särkilt beaktas om gärningen utgjort led i en verksamhet som bedrivs yrkesmässigt eller i större omfattning eller har varit inriktad mot ungdom. Den som innehar alkoholdrycker i uppenbart syfte att olovligen sälja dem döms för olovligt innehav av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst . Straffbestämmelserna bör vara utformade på ett adekvat sätt för att träffa de straffvärda och samhällsfarliga beteenden som kan inbegripas i den olagliga hanteringen av alkohol. Straffsatserna bör återspegla brottets