prop · GR03145 · 2004-04-28 00:00:00 — Kammarrätten i och Länsrätten i påpekar att det kommer att uppstå bevissvårigheter för färd med bil av person som innehar aktuellt parkeringstillstånd. Kammarrätten föreslår att undantag från skattskyldighet endast skall omfatta en bil som tillståndshavaren registrerats som ägare till, samt anför att frågan bör utredas ytterligare. Länsrätten i anser att en annan lösning än den kommittén föreslagit måste väljas. Förslaget i promemorian: Överensstämmer i stort med regeringens förslag, förutom att förslag om att undanta bil som används för färdtjänst inte finns med. I promemorian hänvisas till särskilt parkeringstillstånd för rörelsehindrade enligt trafikförordningen (1998:1276) och ingen begränsning för bil som enligt anteckning i vägtrafikregistret används för yrkesmässig person- eller godsbefordran föreslås. Remissinstanserna: ombudsmän () påpekar att det är olämpligt att en lag hänvisar till en författning på lägre nivå. och anför att det kan finnas en anledning att införa en begränsning så att befrielse inte kan meddelas för fordon som enligt anteckning i vägtrafikregistret används för yrkesmässig person- eller godsbefordran. i har inget att erinra mot förslaget, men påpekar att taxi som kör färdtjänst omfattas enligt förslaget av skatteplikt vilket får till följd att handikappade utan egen bil indirekt tvingas att erlägga trängselskatt. Handikappförbundens Samarbetsorgan och Forum Kvinnor och Handikapp delar i stort promemorians förslag, men anför att hänsyn även måste tas till familjer som på grund av funktionshinder måste ha flera bilar för att den totala familjesituationen skall kunna fungera. Skälen för regeringens förslag: För den som är funktionshindrad finns inte något annat val än att använda bil för att kunna förflytta sig. För att den transportpolitiska målsättningen om god tillgänglighet för alla skall kunna uppnås är det därför viktigt att förutsättningarna för funktionshindrade inte försämras. Det finns därför skäl för att funktionshindrade inte skall betala trängselskatt. Ett problem i detta sammanhang är dock att till skillnad från de övriga föreslagna undantagen kan skattebefrielsen inte knytas till bilens registrering. I vägtrafikregistret finns nämligen inte registrerat vilka bilar som ägs av personer som t.ex. har beviljats parkeringstillstånd för rörelsehindrade enligt trafikförordningen. Dessutom bör befrielse från skattskyldighet gälla för den funktionshindrade personen och alltså oavsett vem som är registrerad ägare till den bil i vilken färden företas. Befrielse bör därför medges för personer som har beviljats parkeringstillstånd för rörelsehindrade. Sådana parkeringstillstånd beviljas visserligen med stöd av trafikförordningen. Det är såsom JO påpekat inte lämpligt att i en lag hänvisa till en av regeringen beslutad förordning. En författ- ningstekniskt lämplig lösning är därför att i lagen hänvisa till den lag som bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter om parkerings- tillstånd, dvs. lagen med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer. För att säkerställa att undantagsmöjligheten inte missbrukas, skall endast en bil per beviljat parkeringstillstånd för rörelsehindrade personer kunna omfattas av befrielse från skatteplikt för trängselskatt. För att ytterligare förhindra missbruk av aktuella parkeringstillstånd, föreslås att befrielse från skatteplikt inte får medges om bilen används i yrkesmässig trafik enligt yrkestrafiklagen (1998:490) enligt anteckning i vägtrafik- registret. Den som beviljats parkeringstillstånd för rörelsehindrade enligt trafik- förordningen föreslås således ha rätt att efter ansökan hos beskatt- ningsmyndigheten få befrielse från skatteplikt för en bil, dock inte för bil som enligt anteckning i vägtrafikregistret används för yrkesmässig person- och godsbefordran, till följd av det parkeringstillstånd som han eller hon innehar. I dessa fall krävs alltså inte att den som innehar ifrågavarande parkeringstillstånd också är ägare till bilen. Det bör antecknas i vägtrafikregistret vilken bil som omfattas av undantaget. Eftersom taxibilar och bil, som person med parkeringstillstånd för rörelsehindrade fått beslut om befrielse från skatteplikt för, således inte omfattas av skatteplikt, skulle det få orimliga konsekvenser om inte också bil med en totalvikt som understiger och som används för färdtjänst enligt lagen (1997:735) om riksfärdtjänst eller enligt lagen (1997:736) om färdtjänst, undantas från skatteplikt. Regeringen föreslår därför att skall, efter ansökan från bilens ägare, besluta om att undanta sådana färdtjänstbilar som understiger och som används för färdtjänst enligt de nämnda lagarna. Lagrådet har ansett att den praktiska utformningen i en inte obetydlig omfattning strider mot lagens ändamål och att det därför finns skäl som talar för att en annan utformning borde övervägas. Från rättsteknisk synpunkt har Lagrådet konstaterat att det remitterade förslaget öppnar möjligheter till skatteflykt eller till undantag i övrigt som inte kan sakligt motiveras. Regeringen är medveten om detta. angelägen om att funktionshindrade och andra som inte har något annat val än att använda bil för att kunna förflytta sig, inte skall drabbas orättvist genom ett införande av trängselskatt. Såsom har angetts inledningsvis i detta avsnitt anser regeringen dessutom att det är viktigt, för att den transportpolitiska målsättningen om god tillgänglighet för alla skall kunna uppnås, att förutsättningarna för funktionshindrade inte försämras. Mot bakgrund av det anförda anser regeringen därför att det inte finns skäl som talar för att en annan utformning av ifrågavarande undantag borde övervägas. Konsekvenserna av hur befrielse från skatteplikt efter ansökan i aktuella fall har fungerat, får däremot beaktas vid en utvärdering av försöket med trängselskatt. Regeringens förslag: Skattskyldighet inträder när en skattepliktig bil brukas vid passage av en sådan betalstation som anges i bilagan till lagen om trängselskatt. Kommitténs förslag: Överensstämmer i stort med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig i frågan, har inget att erinra mot förslaget. Förslaget i promemorian: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser det oklart om skattskyldigheten även omfattar t.ex. bilar som fraktas på släpvagn, bilar som bärgas av en bärgningsbil eller bilar som transporteras på ett biltransportfordon. frågar sig om beslutet skall anses fattat i och med passagen eller vid någon senare tidpunkt och anför att det kan uppstå problem om beslut anses fattat i och med passagen, på grund av den eftersläpning som finns innan ny ägare registrerats i vägtrafikregistret. anser att en bil som på grund av motorhaveri bogseras förbi en betalstation på väg till verkstaden, skall undgå trängselskatt. Skälen för regeringens förslag: Skattskyldigheten inträder när en skattepliktig bil brukas vid passage av en sådan betalstation som anges i bilagan till lagen. Av bilagan skall framgå vad som utgör skattepliktig betalstation. Med att bil brukas vid passage av en betalstation menas att den passerar förbi en betalstation, med eller utan motorn påslagen, dvs. även genom att den bogseras förbi en betalstation, puttas förbi eller på något annat liknande sätt förs förbi en betalstation. Med anledning av att Lagrådet har efterfrågat ytterligare klargöranden av vad som avses med begreppet brukas vid passage vill regeringen poängtera att det i begreppet får anses ligga att någon styr fordonet i fråga. Detta innebär att en bil som på sätt Lagrådet beskriver dras av ett annat fordon på så sätt att den dragna bilens ena ände är upplyft genom en anordning på dragfordonet, som något av den dragna bilens hjulpar rullar på vägen, inte omfattas av skattskyldighet. Det gör inte heller bilar som t.ex. fraktas på en släpvagn eller transporteras på ett biltransportfordon. Regeringen förutsätter att det inför varje in- och utpassage, klart och Prop. 2003/04:145 tydligt framgår att man är på väg att passera en skattebelagd betalstation, liksom att man passerar en sådan betalstation. Förare av bil måste få sådan information att denne kan undvika att ofrivilligt passera förbi dylik betalstation. Regeringens förslag: Skattskyldig för trängselskatt för en viss bil är ägaren av bilen. Som bilens ägare anses den som när skattskyldigheten inträder är eller bör vara upptagen i vägtrafikregistret som ägare, eller i fråga om bil som används med stöd av saluvagnslicens, den som när skattskyldigheten inträder, innehar licensen. Regeringens bedömning: Bilar som är registrerade utomlands bör för närvarande inte omfattas av skatteplikt. Inte heller bör fordon som är registrerade i det militära fordonsregistret omfattas av skatteplikt. Kommitténs förslag och bedömning: Förslaget stämmer i stort överens med regeringens. Kommittén anser dock att även utländska fordon skall omfattas av skattskyldighet, liksom fordon som är registrerade i det militära fordonsregistret. Remissinstanserna: De remissinstanser som uttalar sig i frågan instämmer i kommitténs förslag och bedömning. () anser dock att det är svårt att identifiera fordon som inte finns i det . tingsrätt delar likaså kommitténs bedömning att svårigheter kan förväntas även när det gäller att driva in sanktionsbelopp vid utebliven betalning och anser därför att förfarandet för betalning av trängselskatt och indrivning av sanktionsbelopp för bilar som är registrerade i utlandet bör analyseras under den fortsatta beredningen. det saknas bilaterala avtal med flera länder om indrivning av felparkeringsavgifter, vilket leder till att verket inte kan vidta någon åtgärd i dessa fall. Kammarrätten i anser att ägarbegreppet inte klart är definierat i förslaget eftersom det inte finns någon bestämning av ägarbegreppet i lagen om vägtrafikregister, utan detta definieras i fordonsskattelagen (1988:327). Kammarrätten anser vidare att om avsikten är att både den civilrättsliga ägaren och innehavaren, alternativt endast innehavaren skall vara skattskyldig, skall detta klart framgå av anser vidare, med beaktande av att det i parkeringssammanhang förekommer problem med bilar som registreras på minderåriga, att det kan ifrågasättas om man borde överväga att införa ett ansvar även för den som faktiskt brukar bilen. att myndigheten har statsmakternas uppgift att kunna försvara mot väpnat angrepp, vilket medför att Försvarsmakten principiellt motsätter sig att betala skatter för att uppfylla de uppgifter som myndigheten har ålagts av riksdag och regering. Förslaget och bedömningen i promemorian: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Länsrätten i Län anför att ordalydelsen i promemorians lagförslag om vem som skall anses som ägare antyder att det skulle vara möjligt att i ett trängselskattemål göra en självständig prövning av ägarbegreppet och därmed av vem som är skattskyldig. Länsrätten anför vidare att om systemet med trängselskatt skall bli hanterbart måste det vara uteslutet att den prövningen görs i ett trängselskattemål, utan skall göras i ett vägtrafikskattemål. För att undvika att bestämmelserna om skattskyldighet föranleder antagandet att ägarfrågan kan prövas självständigt i skattemålet, föreslår länsrätten att bestämmelsen bör utformas med 4 § lagen (1976:206) om felparkeringsavgift som förebild. påpekar att det kan ta från det att ett ägarbyte har genomförts till dess det har registrerats, och under den tiden kommer ett antal personer som sålt sitt fordon att felaktigt påföras trängselskatt. anför vidare att detta kommer att leda till ett flertal utredningsärenden hos både och . konstaterar att det saknas bestämmelser om kreditköp med förbehåll om återtaganderätt eller fordon som innehas med nyttjanderätt om och anför att eftersom ägarbegreppet numera regleras i lagen om vägtrafikregister kan det synas överflödigt att ta med regleringen i den tillämpande lagen. påpekar dock att eftersom skattskyldighetsbegreppet ändock har en så central betydelse vid uttagande av trängselskatt finns det ett värde i att hela regeln införs i lagen om trängselskatt. ifrågasätter om inte även bestämmelsen om solidariskt betalningsansvar vid samägande bör finnas med i lagen om trängselskatt. Länsrätten i län och påpekar att det är av största vikt att problematiken kring barns skuldsättning med anledning av att bilar registreras på barn löses. anför att betalningsansvaret är strikt kopplat till ägaransvaret kommer att ställa till problem när det gäller tjänstebilar, hyrbilar, företagsanknutna bilpooler m.m. Handelskammaren anför vidare att förslaget innebär att utlandsregistrerade fordon får en konkurrensfördel i förhållande till svenskregistrerade fordon. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I fordonsskattelagen (1988:327) finns bestämmelser om att som ägare av ett fordon anses den som är eller bör vara upptagen i vägtrafikregistret som ägare. Vidare anges att i fråga om ett fordon som innehas på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt eller som innehas med nyttjanderätt för bestämd tid om anses innehavaren som ägare. I lagen (2001:558) om vägtrafikregister finns bestämmelser om bl.a. registrering av motorfordon. För att ett system med trängselskatt skall fungera måste det föreskrivas att den registrerade ägaren av bilen skall vara skattskyldig för trängselskatt, vilket innebär att ägaren får ett strikt betalningsansvar för skatten. Om systemet med trängselskatt skall bli hanterbart, skall inte en självständig prövning av ägarbegreppet och därmed vem som är skattskyldig göras i ett trängselskattemål. En sådan prövning får i stället göras i ett mål angående ägarfrågan. Mot bakgrund härav föreslår regeringen därför att som bilens ägare skall anses, den som när skattskyldigheten inträder är eller bör vara upptagen i vägtrafikregistret som ägare, eller i fråga om bil som används med stöd av saluvagnslicens, den som när skattskyldigheten inträder, innehar licensen. Det skall alltså inte vara möjligt att, såsom Länsrätten i län har befarat, i ett trängselskattemål göra en självständig prövning av ägarbegreppet och därmed av vem som är skattskyldig. Däremot kan det, såsom har påtalat, på grund av att det kan ta från det att ett ägarbyte har gjorts, till dess det har registrerats, inträffa att ett antal personer som har sålt sitt fordon påförs trängselskatt trots att de är ägare till fordonet. Ett sådant beslut får handläggas enligt bestämmelserna om omprövning och överklagande, jfr avsnitt 7.7.3, 7.7.6 och 7.8.1 Genom hänvisning till vägtrafikregistret blir ägarbegreppet i 4 § lagen om vägtrafikregister tillämpligt. Bestämmelserna om ägarens ansvar gäller därmed för innehavaren av bilen, då denna innehas på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt samt även om bilen innehas med nyttjanderätt för en bestämd tid om (s.k. leasing). Kommittén har föreslagit att om en bil har flera ägare, så skall ägarna ha en solidarisk betalningsskyldighet. Eftersom det i vägtrafikregistret endast kan registreras en ägare per bil, kan emellertid inte flera ägare bli solidariskt ansvariga för trängselskatten. På detta sätt klargörs det, på sätt Kammarrätten i påpekat, att det inte är den civilrättsliga ägaren som är skattskyldig. Kommittén anser att även bilar som är registrerade i utlandet bör omfattas av skattskyldighet, men konstaterar att svårigheter kan förväntas i dessa fall såväl när det gäller att kontrollera att skatt har betalats, som att driva in sanktionsbelopp vid utebliven betalning. , , och har anfört att det blir problem med såväl att identifiera fordon som inte finns med i det , som att driva in skatt och sanktionsbelopp. Regeringen instämmer i kommitténs och aktuella remissinstansers bedömning av de svårigheter som skulle uppkomma om fordon som är registrerade i utlandet omfattas av skattskyldighet. Regeringen bedömer mot bakgrund härav att det inte är meningsfullt att bilar som är registrerade i utlandet skall omfattas av skattskyldighet. Konsekvenserna härav, att utlandsregistrerade bilar tillåts att passera en betalstation utan att skattskyldighet föreligger och att dessa fordon får en viss konkurrensfördel i förhållande till svenskregistrerade fordon, är något som eventuellt får utredas närmare sedan systemet med trängselskatt har varit i drift . Regeringen anser att det inte är rimligt att Försvarsmaktens fordon som är registrerade i det militära fordonsregistret skall omfattas av skattskyldighet. Sammanfattningsvis kan konstateras att eftersom regeringen föreslår att skattskyldighet enbart skall föreligga för ägare till bilar som finns upptagna i det , eller för bil som används med stöd av saluvagnslicens, den som innehar licensen, omfattas varken bilar som är registrerade i motsvarande utländska register eller bilar som är registrerade i det militära fordonsregistret av skatteplikt. Mot bakgrund av att ett flertal remissinstanser ifrågasatt huruvida man borde överväga att införa ett ansvar även för den som faktiskt brukar bilen, då det i parkeringssammanhang förekommer problem med bilar som registreras på minderåriga, vill regeringen anföra följande. Frågor om barns skuldsättning övervägs , jämte annat, av Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare (dir. 2002:55). Ett slutbetänkande av utredningen väntas . av utredningens arbete bör avvaktas, innan ställning tas till den fortsatta Prop. 2003/04:145 handläggningen av frågan. Regeringens bedömning: Storleken på skattenivåerna, tidpunkterna när skatt skall tas ut och var skattskyldighet inträder, bör regleras i bilagan till lagen om trängselskatt. En eventuell justering av skattebeloppen eller av andra uppgifter som framgår av bilagan, bör ske på sedvanligt sätt, dvs. genom att regeringen lämnar förslag till om ändring av skattebeloppen, när skatt skall tas ut eller var skattskyldighet inträder. Kommitténs bedömning: Stämmer överens med regeringens. Kommittén föreslår att storleken på skattenivåerna bör regleras i bilagan till lagen om trängselskatt. Kommittén anser dock att en justering av skattebeloppen bör ske genom att regeringen i budgetpropositionen lämnar förslag till om vilka belopp som skall tas ut under påföljande år. Enligt kommittén skulle berörda kommuner och myndigheter med denna ordning få tillfälle att delta i beredningen av regeringens förslag. Remissinstanserna: delar, mot bakgrund av rådande lagstiftning, kommitténs bedömning, men anser att utifrån styrhänseende är ytterligare flexibilitet önskvärd. Bedömningen i promemorian: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: i anför att ett system där justering av skattens storlek beslutas av är oflexibelt och att det, för att kunna genomföra försöket, behövs specialregler som möjliggör justeringar av samtliga parametrar . Skälen för regeringens bedömning: En viktig styrkomponent i ett trängselskattesystem är själva skattenivån. Med hänsyn till att pålagan bedöms vara en statlig skatt, skall storleken och förändringar av skatten beslutas i form av lag. En justering av skatten endast med hänsyn till förändringar i det allmänna prisläget skulle emellertid kunna ske utan medverkan. Skattens storlek skulle då kunna bestämmas till viss del av prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Ett annat alternativ är att skatten inte justeras med hänsyn till förändringar i det allmänna prisläget utan med hänsyn till trafikflöden och andra förhållanden. Med detta alternativ ökar möjligheterna att erhålla de effekter som systemet syftar till. Regeringen anser att det inte är nödvändigt att binda upp justeringen av beloppen, på sätt som kommittén ansett, nämligen att regeringen i budgetpropositionen lämnar förslag till om vilka belopp som skall tas ut under påföljande år. I stället bör en eventuell justering av skattebeloppen ske på sedvanligt sätt, dvs. genom att regeringen, vid behov, lämnar förslag till om ändring av skattebeloppen. Berörda kommuner, landsting och andra myndigheter kan alltid lämna synpunkter löpande om skattebeloppens storlek, tidpunkter då skatt skall tas ut och var den skall Prop. 2003/04:145 tas ut. Eftersom nivån på skatten rimligen skall kunna variera mellan olika områden, bör skattens storlek regleras för varje område i bilagan för sig. I benämningen trängselskatt ligger att skatten konstrueras för att avhjälpa trängselproblem. Differentiering görs så att skatt tas ut vid de tider och de platser där det är problem med trängsel. En eventuell differentiering av skatten bör också regleras i bilaga för visst område, eftersom problem med trängsel i trafiken ser olika ut beroende på var i landet det gäller. är det endast aktuellt att införa trängselskatt i . De skattenivåer som skall tas ut i redovisas i avsnitt 8.2.2. Regeringens förslag: skall vara beskattningsmyndighet. För beskattningsmyndighetens räkning skall , genom automatiserad behandling med stöd av uppgifter i vägtrafikregistret besluta om trängselskatt, expeditionsavgift och tilläggsavgift, samt verkställa uppbörd av sådan skatt och avgift om inte annat följer av bestämmelserna om omprövning i lagen om trängselskatt. Ett beskattningsbeslut skall fattas för varje bil för vilken skattskyldighet har inträtt i och med att bilen har brukats vid passage av en sådan betalstation som anges i bilagan till lagen. Varje beslut skall avse ett kalenderdygn. Om skatt eller avgift har blivit uppenbart oriktig på grund av misstag vid den automatiserade behandlingen, skall den myndigheten hos vilken behandlingen utförts, besluta om rättelse. Kommitténs förslag: Stämmer till övervägande del överens med regeringens. Remissinstanserna: anser det vara lämpligt att verket är uppbördsmyndighet, eftersom myndigheten redan har ett system för uppbörd av skatter och avgifter. Förslaget i promemorian: Överensstämmer i stort med regeringens förslag, förutom att regeringens förslag även reglerar när beskatt- ningsbeslut skall fattas. Remissinstanserna: anför att det inte framgår när ett beslut om trängselskatt senast skall ha fattats samt att det kan tolkas som att någon yttersta tidsfrist inte gäller för besluten. Skälen för regeringens förslag: Med hänsyn till att det är fråga om en skatt bör skatteförvaltningen vara beskattningsmyndighet för trängsel- skatt. ersattes och skatte- myndigheterna av en ny skattemyndighet, (prop. 2002/03:99, bet. 2003/04:SkU2, rskr. 2003/04:17). skall således vara beskattningsmyndighet för trängselskatter. för vägtrafikregistret och föreslås nu också i nämnda register få utföra registrering som är nödvändig för att trängselskatt skall kunna tas ut. Med hänsyn härtill finns skäl att i likhet med vad som gäller för t.ex. fordonsskatten föreslå en ordning enligt vilken för beskattningsmyndighetens räkning beslutar om Prop. 2003/04:145 trängselskatt samt verkställer uppbörden. automatiserad behandling och något formellt beslut i traditionell mening fattas således inte var gång en person skall påföras trängselskatt. Den del av hanteringen av inkommande medel som inte innefattar myndighets- utövning kan uppdra åt annan att sköta. Ett beskattningsbeslut skall fattas för varje bil för vilken skatt- skyldighet har inträtt, dvs. när den har brukats vid passage av en sådan betalstation som anges i bilagan till lagen. Varje beslut skall avse ett kalenderdygn. Detta beskattningsbeslut kan alltså omfatta flera skattepliktiga passager per kalenderdygn. Beslutet kommer således att avse den sammanlagda skatten per kalenderdygn. Eftersom ett trängselskattebeslut kommer att fattas för varje kalenderdygn, kommer ett stort antal skattebeslut att fattas. Detta kräver att det sker med någon form av automatiserade beslut. Eftersom skall besluta om trängselskatt för beskattningsmyndighetens räkning, anses det att det även är lämpligt att , genom automatiserad behandling, med stöd av uppgifter i vägtrafikregistret, fattar beslut om expeditionsavgift och tilläggsavgift (Se avsnitt 7.6.1 och 7.7.1.2).