prop · GR03121d2 · 2004-03-17 00:00:00 — Hänvisningar till sådana standarder kungörs av den myndighet som regeringen bestämmer. Andra kriterier för bedömning av varors och tjänsters säkerhet 12 § När man i andra fall än som avses i 11 §§ skall bedöma om en vara eller tjänst är säker skall särskilt beaktas 1.andra svenska standarder än sådana som avses i 11 §, 2.rekommendationer från Europeiska gemenskapernas kommission med riktlinjer för bedömningen av varors eller tjänsters säkerhet, 3.god sed för produktsäkerhet i den berörda branschen, 4.den aktuella vetenskapliga och tekniska kunskapsnivån, och 5.den skyddsnivå som konsumenterna rimligen kan förvänta sig. 13 § En tillverkare som tillhandahåller en vara eller en näringsidkare som tillhandahåller en tjänst skall lämna sådan säkerhetsinformation som behövs för att en konsument skall kunna bedöma risken med varan eller tjänsten, och förebygga att varan eller tjänsten orsakar skada på person. Säkerhetsinformation behöver inte lämnas, om riskerna är uppenbara. Närmare föreskrifter om näringsidkares skyldigheter att lämna säkerhetsinformation får meddelas av regeringen eller den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. 14 § En tillverkare som har tillhandahållit en farlig vara eller en näringsidkare som har tillhandahållit en farlig tjänst skall utan dröjsmål informera konsumenterna om skaderisken och om hur den kan undanröjas, om det behövs för att förebygga skadefall. Informationen skall lämnas till dem som innehar varan eller som tjänsten har utförts åt eller som innehar den egendom som tjänsten avser. Informationen skall lämnas på ett sådant sätt att den kan antas komma till de berördas kännedom, genom direkta meddelanden, annonser eller andra framställningar som näringsidkaren använder i sin marknadsföring. Informationen skall lämnas i den omfattning som är skälig med hänsyn till behovet av att förebygga skadefall. 15 § En tillverkare som har tillhandahållit en farlig vara skall utan dröjsmål återkalla varan från de distributörer som innehar den, om det behövs för att förebygga skadefall. Är denna åtgärd inte tillräcklig för att förebygga skadefall, skall tillverkaren utan dröjsmål återkalla varan från de konsumenter som innehar den. Återkallelsen skall ske i en omfattning som är skälig med hänsyn till behovet av att förebygga skadefall. 16 § Återkallelse skall ske genom att tillverkaren erbjuder sig att på vissa villkor 1.avhjälpa det fel som skaderisken hänför sig till (rättelse), 2.ta tillbaka varan och leverera en annan felfri vara av samma eller motsvarande slag (utbyte), eller 3.ta tillbaka varan och lämna ersättning för den (återgång). En tillverkare som återkallar en vara skall tillkännage erbjudandet och villkoren för detta samt informera om skaderisken. För tillkännagivandet tillämpas 14 § andra stycket om varningsinformation. 17 § Villkoren för återkallelsen skall bestämmas så att erbjudandet kan förväntas bli godtaget av innehavarna. Villkoren skall innebära att erbjudandet skall fullgöras inom skälig tid och utan väsentlig kostnad eller olägenhet för dem som utnyttjar det. Vid återgång skall ersättningen för det återlämnade svara mot kostnaden för att återanskaffa en ny vara av samma eller motsvarande slag. Om det finns särskilda skäl till det, får avdrag från återgångsersättningen göras för den nytta som innehavaren av varan har haft. 2003/04:121 18 § En tillverkare skall utan dröjsmål låta förstöra eller på något annat Bilaga 5 sätt oskadliggöra en vara som har tagits tillbaka i samband med utbyte eller återgång, om varan är särskilt farlig. 19 § En näringsidkare som har utfört en tjänst som är farlig skall utan dröjsmål återkalla tjänsten från dem åt vilka tjänsten har utförts, om andra åtgärder inte räcker för att förebygga skadefall. Detsamma gäller i fråga om dem som innehar egendom som tjänsten har avsett. Återkallelsen skall ske i en omfattning som är skälig med hänsyn till behovet av att förebygga skadefall och skall innebära att näringsidkaren erbjuder sig att på vissa villkor 1.själv avhjälpa det fel som skaderisken hänför sig till, eller 2.lämna ersättning för att felet skall kunna avhjälpas genom någon annan. Ersättningen skall även täcka kostnaden för att återställa den egendom som tjänsten avsett i ursprungligt skick. Vid återkallelse enligt första stycket tillämpas 16 § andra stycket och 17 § första stycket. Skadeförebyggande åtgärder och samarbete 20 § Tillverkare skall bedriva ett förebyggande produktsäkerhetsarbete i syfte att få kännedom om skaderisker hos de varor som de tillhandahåller eller har tillhandahållit. 1.märka en vara eller dess förpackning med tillverkarens namn och adress och med en referens till varan eller det varuparti som den tillhör, om en sådan märkning inte är uppenbart obehövlig, och 2.granska och föra register över inkomna klagomål när det gäller skaderisker. 21 § Distributörer skall i fråga om varor som de tillhandahåller eller har tillhandahållit medverka till att tillverkare kan fullgöra sina skyldigheter enligt 1316 och 20 §§. 1.utan dröjsmål vidarebefordra information om varornas skaderisker till tillverkaren, om det inte är uppenbart obehövligt, och 2.bevara sådan dokumentation som behövs för att spåra varornas ursprung. Närmare föreskrifter om distributörers skyldigheter enligt andra stycket 2 får meddelas av regeringen eller den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. 22 § Näringsidkare är skyldiga att informera och samarbeta med varandra och med tillsynsmyndigheten för att undanröja sådana risker som är förknippade med en vara eller tjänst som de tillhandahåller eller har tillhandahållit. Närmare föreskrifter om näringsidkares skyldighet att samarbeta med tillsynsmyndigheten får meddelas av regeringen eller den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. 23 § Näringsidkare som får kännedom om att en vara eller tjänst som de tillhandahåller eller har tillhandahållit är farlig skall underrätta tillsynsmyndigheten om det och om de åtgärder som har vidtagits för att förebygga skadefall. inte underrättas, om det uppenbart skulle vara utan betydelse. Närmare föreskrifter om näringsidkares underrättelseskyldighet enligt första stycket får meddelas av regeringen eller den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. Regeringen eller den eller de myndigheter som regeringen bestämmer får också meddela föreskrifter om undantag från sådan underrättelseskyldighet för näringsidkare. 24 § skall utöva en effektiv tillsyn och därigenom säkerställa efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. 25 § Tillsynen skall utövas av den eller de myndigheter som regeringen Befogenheter i samband med tillsyn 26 § får förelägga en näringsidkare som tillhandahåller eller har tillhandahållit varor eller tjänster att 1.yttra sig och lämna de upplysningar som behövs i ett ärende om efterlevnaden av denna lag, och 2.tillhandahålla de handlingar, varuprover och liknande som kan ha betydelse för utredningen. För tillsynen har tillsynsmyndigheten rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen där varor hanteras, dock inte bostäder. skall lämna det biträde som behövs vid tillsynen. 27 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Ett föreläggande eller förbud får meddelas även om en vara skall anses säker enligt 11 § eller en vara eller tjänst uppfyller sådana kriterier som anges i 12 §, om det visar sig att varan eller tjänsten trots detta är farlig. Särskilda bestämmelser om befogenheter för tillsynsmyndigheterna att ingripa mot farliga varor som förs in från tredje land finns i rådets förordning (EEG) nr 339/93 av om kontroll av att produkter som importeras från tredje land är i överensstämmelse med reglerna om produktsäkerhet.50 28 § får besluta att en vara tills vidare inte får tillhandahållas eller ställas ut, om den kan antas vara farlig. Beslutet får inte gälla än vad som är nödvändigt för att utföra de kontroller och bedömningar som behövs. 29 § får förbjuda en näringsidkare att föra ut en vara till ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller att exportera varan, om den är särskilt farlig. 30 § Ett föreläggande eller förbud enligt 2729 §§ får meddelas varje näringsidkare som tillhandahåller, har tillhandahållit, tar befattning med eller har tagit befattning med en farlig vara eller tjänst. Om det finns förutsättningar att meddela ett föreläggande mot flera näringsidkare, får tillsynsmyndigheten rikta föreläggandet mot någon eller några av dem. Hänsyn skall då särskilt tas till 1.vem som har de bästa förutsättningarna att uppfylla ändamålet med föreläggandet, 2.vem som först har fört in varan eller tjänsten på den svenska marknaden, och 3.vilken verkan föreläggandet får för näringsidkaren. 31 § Ett föreläggande eller förbud enligt 2629 §§ skall förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. 32 § Om åtgärder måste genomföras för att motverka att en vara eller tjänst orsakar skada på person, skall tillsynsmyndigheten ta upp förhandlingar med näringsidkaren i syfte att denne frivilligt skall ta på sig att genomföra de åtgärder som behövs. Detta gäller dock inte, om saken brådskar eller omständigheterna i övrigt talar mot att förhandlingar tas upp. 33 § Om ett föreläggande om varningsinformation eller återkallelse inte kan meddelas någon som kan genomföra åtgärden, skall tillsynsmyndigheten lämna varningsinformation i den utsträckning som behövs för att förebygga skada på person. 50 EGT L 40, s. 14 (Celex 31993R0339). 34 § En näringsidkare har rätt till ersättning från tillsynsmyndigheten för varuprover och liknande som lämnas enligt lagen, om det finns särskilda skäl för det. Regeringen eller den eller de myndigheter som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för en näringsidkare som skall tillhandahålla varuprover och liknande enligt 26 § att ersätta tillsynsmyndigheten för kostnader för provtagning och undersökning av prov när varan efter sådan undersökning visar sig vara farlig. 35 § Den som har tagit befattning med ett ärende som gäller tillsyn enligt denna lag får inte röja eller utnyttja vad denne har fått veta om någons affärs- eller driftsförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100). 36 § Regeringen får meddela föreskrifter om förbud mot att tillhandahålla och exportera en viss typ av vara, om varan är farlig. 37 § En näringsidkare skall åläggas att betala en sanktionsavgift, om näringsidkaren eller någon som handlar på näringsidkarens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot någon bestämmelse i 7 §, 1319 §, 20 § andra stycket, 21 § andra stycket eller 23 §, eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 13, 21, 23 eller 36 §. Avgiften tillfaller staten. 38 § Sanktionsavgift får inte åläggas någon för en överträdelse av ett förbud eller en underlåtelse att följa ett föreläggande som har meddelats vid vite enligt denna lag. Var och av vem ansökan får göras 39 § Frågor om påförande av sanktionsavgift enligt 37 § prövas av allmän förvaltningsdomstol efter ansökan av tillsynsmyndigheten. Ansökan skall göras hos den länsrätt inom vars domkrets tillsynsmyndigheten är belägen. 40 § Sanktionsavgiften skall fastställas till lägst och högst . Avgiften får inte överstiga av näringsidkarens årsomsättning vid tiden för överträdelsen. Årsomsättningen skall om inte annat framkommer anses motsvara omsättningen under närmast föregående räkenskapsår. Om överträdelsen har skett under näringsidkarens första verksamhetsår eller om uppgifter om årsomsättning annars saknas, kan antas vara missvisande eller är bristfälliga, får årsomsättningen uppskattas. Om ansökan riktas mot flera näringsidkare, skall avgiften fastställas särskilt för var och en av dem. 41 § När sanktionsavgift fastställs skall särskild hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. I ringa fall skall någon avgift inte dömas ut. Avgiften får efterges, om det finns synnerliga skäl för det. 42 § Sanktionsavgift får dömas ut bara om ansökan har delgetts den som anspråket riktar sig mot från det att överträdelsen upphörde. En sanktionsavgift faller bort, om domen inte har kunnat verkställas från det att den vann laga kraft. 43 § Sanktionsavgifter skall betalas efter det att domen har vunnit laga kraft eller den som anges i domen. Sanktionsavgifter skall betalas till den myndighet som regeringen bestämmer. Om en avgift inte betalas inom den tid som anges i första stycket, skall myndigheten lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 44 § En tillsynsmyndighets beslut enligt 2629 §§, 34 § första stycket och enligt sådana föreskrifter som har meddelats med stöd av 34 § andra stycket får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut som en tillsynsmyndighet har meddelat i ett enskilt fall får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten av länsrätts beslut enligt första stycket. 45 § En tillsynsmyndighet får bestämma att dess beslut enligt 2629 §§ skall gälla . 1.Denna lag träder i kraft , då produktsäkerhetslagen (1988:1604) upphör att gälla. 2.De nya bestämmelserna tillämpas också på varor och tjänster som har tillhandahållits före ikraftträdandet. Sanktionsavgift enligt 37 § får dock inte dömas ut för överträdelser som har skett före ikraftträdandet. 3.Förbud och ålägganden samt informations-, förbuds- och återkallelseförelägganden som har meddelats enligt äldre föreskrifter skall alltjämt gälla. 4.Har ett informations-, förbuds- eller återkallelseföreläggande enligt 22 § produktsäkerhetslagen (1988:1604) meddelats före ikraftträdandet och har den i föreläggandet utsatta tidsfristen inte gått ut, får ett godkännande lämnas inom den angivna tidsfristen. 5.Äldre föreskrifter skall alltjämt gälla för talan om utdömande av vite som har förelagts av eller . 6.Mål som vid ikraftträdandet är anhängigt vid domstol prövas enligt äldre bestämmelser. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. dels att 15 a § skall upphävas, dels att 1, 11, 13, 14, 15, 19 och 20 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §51 handlägger mål och ärenden enligt 1.konkurrenslagen (1993:20), 2.lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler, 3.marknadsföringslagen (1995:450), 4.lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, 5.lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, (1988:1604), 8. lagen (2000:1175) om talerätt 7. lagen (2000:1175) om talerätt Bestämmelserna i 14, 15 och 1622 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden enligt konkurrenslagen, lagen om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler eller marknadsföringslagen. I mål enligt marknadsföringslagen tillämpas inte heller 13 a §. I stället gäller vad som föreskrivs i dessa lagar. För frågor om marknadsföring, och frågor om avtalsvillkor i 51Senaste lydelse 2000:1176. 52Senaste lydelse 1992:1519. 53Senaste lydelse 1995:452. Mål får avgöras utan sammanträde enligt 14 § första stycket, om tillfredsställande utredning föreligger och part inte begär sammanträde. Ansökan som uppenbart inte förtjänar avseende får avslås utan sådantI mål enligt lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden skall kallas till sammanträde, även om han inte är sökande. Vidare skall den som medverkar enligt 13 a § kallas till sammanträde. I mål enligt lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling skall kallas till sammanträde, även om verket inte är sökande. Ansökan görs skriftligen om förbud eller åläggande enligt 1 § lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, 1 § lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, 59 §§ eller 12 § tredje stycket produktsäkerhetslagen (1988:1604) eller 3 § lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling. Av ansökan skall de skäl framgå på vilka ansökan grundas och den utredning som sökanden åberopar. Ansökan görs skriftligen om Prop. 2003/04:121 förbud eller åläggande enligt 1 § Bilaga 5 lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, 1 § lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare eller 3 § lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling. Av ansökan skall de skäl framgå på vilka ansökan grundas och den utredning som sökanden åberopar. Sökanden och hans motpart skall beredas tillfälle att vid sammanträde inför lägga fram sina synpunkter och förebringa den utredning de vill åberopa. I mål enligt lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden och produktsäkerhetslagen (1988:1604) skall kallas till sammanträde, även om han inte är sökande. Vidare skall den som medverkar enligt 13 a § kallas till sammanträde. I mål enligt lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling skall kallas till sammanträde, även om verket inte är sökande. Före sammanträde kan muntlig eller skriftlig förberedelse äga rum i den utsträckning domstolen bestämmer. 15 §55 Mål får avgöras och dom med anledning av särskild prövning enligt 15 a § meddelas utan sammanträde enligt 14 § första stycket, om tillfredsställande utredning föreligger och part inte begär sammanträde. Senaste lydelse 1995:452. Senaste lydelse 1995:452. uppenbart inte förtjänar avseende får avslås utan sådant sammanträde. Fråga om förbud eller åläggande enligt 6 § lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, 21 § produktsäkerhetslagen (1988:1604) eller 4 § lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling får prövas utan sammanträde enligt 14 § första stycket. Förbud eller åläggande som avses i andra stycket får inte beslutas utan att den som förbudet eller åläggandet avser fått tillfälle att yttra sig i frågan, såvida det inte finns anledning anta, att han avvikit eller eljest håller sig undan. I ett mål om åläggande eller förbud enligt 59 §§ eller 12 § tredje stycket produktsäkerhetslagen får dock även i annat fall meddela beslut enligt 21 § samma lag, om synnerliga skäl föreligger. Fråga om förbud eller åläggande enligt 6 § lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden eller 4 § lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling får prövas utan sammanträde enligt 14 § första stycket. Förbud eller åläggande som avses i andra stycket får inte beslutas utan att den som förbudet eller åläggandet avser fått tillfälle att yttra sig i frågan, såvida det inte finns anledning anta, att han avvikit eller eljest håller sig undan. varigenom mål eller sådan fråga varigenom mål avgörs skall de som avses i 15 a § avgörs skall de skäl anges på vilka domen skäl anges på vilka domen Domen och ett sådant Domen och ett sådant beslut som avses i 15 § andra beslut som avses i 15 § andra stycket skall sändas till parterna stycket skall sändas till parterna, och till den som medverkar enligt till den som medverkar enligt 13 a 13 a § som domen § och till sådan myndighet som eller beslutet meddelas. avses i 4 § produktsäkerhetslagen domen eller beslutet meddelas. Senaste lydelse 1993:22. Senaste lydelse 1995:452. Delgivning av sådana domar eller beslut av , som innefattar vitesföreläggande enligt lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden eller lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, får inte ske enligt 12 § delgivningslagen (1970:428), om det inte finns anledning att anta att den sökte har avvikit eller på annat sätt håller sig undan. Skall ansökan, kallelse eller föreläggande tillställas en part eller någon annan, sker det genom delgivning. Detsamma gäller dom eller beslut som sänds enligt 19 §. För andra handlingar får delgivning användas om det anses erforderligt. Delgivning av sådana domar eller beslut av , som innefattar vitesföreläggande enligt lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare eller produktsäkerhetslagen (1988:1604), får inte ske enligt 12 § delgivningslagen (1970:428), om det inte finns anledning att anta att den sökte har avvikit eller på annat sätt håller sig undan. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Mål enligt produktsäkerhetslagen (1988:1604) som vid ikraftträdandet är anhängiga vid prövas enligt äldre bestämmelser. Vad som där sägs om tillverkare skall dock i stället avse den som har skyddsansvar enligt 3Den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 810 §§ kan, om det finns särskild risk från arbetsmiljösynpunkt, åläggas att lämna varningsinformation eller att återkalla en produkt. 2003/04:121 Bilaga 5 2.3 Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) Härigenom förskrivs att 1 kap. 2 § och 7 kap. 11 § arbetsmiljölagen (1977:1160)58 skall ha följande lydelse. Denna lag gäller, med den inskränkning som anges i 4 §, varje verksamhet i vilken arbetstagare utför arbete för arbetsgivares räkning. I fråga om fartygsarbete gäller lagen även när svenska fartyg används till sjöfart utanför Sveriges sjöterritorium. I fråga om fartyg och fartygsarbete skall vad som sägs i denna lag om i stället gälla . Vad som sägs om en arbetsgivare i denna lag skall såvitt avser fartyg också gälla en redare, även då fartygsarbete utförs av någon annan än den som är anställd av redaren. Med redare likställs i denna lag den som i redarens ställe utövar ett avgörande inflytande över fartygets drift. Om skyldigheter i vissa avseenden för andra än arbetsgivare och arbetstagare finns bestämmelser i 3 och 5 kap. Om befälhavarens skyldigheter vid fartygsarbete finns bestämmelser i fartygssäkerhetslagen. I fråga om varor som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter gäller också produktsäkerhetslagen (2004:000). 11 §60 Den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 810 §§ kan, om det finns särskild risk från arbetsmiljösynpunkt, åläggas att lämna varningsinformation eller att återkalla en produkt. Därvid skall bestämmelserna i 7, 8 och 1012 §§ produktsäkerhetslagen (1988:1604) tillämpas. Vad som där sägs om skall dock i stället avse 58Lagen omtryckt 1991:677. 60 Senaste lydelse 2000:764. sägs om näringsidkare i stället avse den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 810 §§. Åläggandet skall förenas med vite om det inte av särskilda skäl är obehövligt. Denna lag träder i kraft . 2003/04:121 Bilaga 5 2.4 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 2 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. Sekretess gäller i ärende om arbetsskadeförsäkring eller delpensionsförsäkring för uppgift om enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Under samma förutsättning gäller sekretess för sådan uppgift i ärende enligt lagstiftning om arbetsmiljön, om reglering av arbetstid eller om arbetstillstånd för utlänning. Såvitt avser ärende enligt lagstiftning om arbetsmiljön kan regeringen för särskilt fall förordna om undantag från sekretessen i fråga om uppgift som har nämnts, om den finner det vara av vikt att uppgiften lämnas. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst tillsyn över produktsäkerheten hos allmän kännedom om förhållande som rör risk för skada på person har sådan vikt att uppgiften bör lämnas ut. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 2.4 Förslag till lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716) Härigenom föreskrivs att 5, 9, 15, 21 och 33 §§ konsumenttjänstlagen (1985:716) skall ha följande lydelse. Näringsidkaren skall särskilt iaktta att tjänsten inte utförs