prop · GS0345 · 2004-11-16 00:00:00 — Vad som sägs i denna paragraf gäller även om ersättningen utlo- vats eller getts av någon annan. 10 §48 Den som genom att utlova eller ge ersättning skaffar eller söker skaffa sig tillfälligt sexuellt um- gänge med någon som är , döms för förförelse av ungdom till böter eller fängelse . Senaste lydelse av tidigare 9 § 1984:399. Senaste lydelse av tidigare 10 § 1984:399. Vid bedömandeDen som främjar eller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnytt- jar att en person har tillfälliga sex- uella förbindelser mot ersättning, döms för koppleri till fängelse i högst . skall särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört bety- dande eller annars inne- burit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. Till ansvar som i detta kapitel är Den som, i annat fall än som föreskrivet för en gärning som avses förut i detta kapitel, skaffar begås mot någon under en viss eller låter skaffa sig en tillfällig ålder skall dömas även den som sexuell förbindelse mot ersättning, inte insåg men hade skälig anled- döms för köp av sexuella tjänster ning anta att den andra personen till böter eller fängelse i högst sex inte uppnått sådan ålder. 12 §50 För försök till våldtäkt, grov våldtäkt, sexuellt tvång, grovt sex- uellt tvång, sexuellt utnyttjande, grovt sexuellt utnyttjande, sexuellt utnyttjande av underårig, grovt sexuellt utnyttjande av underårig, koppleri och grovt koppleri döms till ansvar enligt vad som före- skrivs i 23 kap. Detsamma gäller i fråga om förberedelse och stämp- ling till våldtäkt, grov våldtäkt, grovt sexuellt utnyttjande av un- derårig och grovt koppleri samt underlåtenhet att avslöja sådant brott. 49Senaste lydelse av tidigare 11 § 1998:393. 50Senaste lydelse av tidigare 12 § 1998:393. av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om brottet avsett en verk- samhet som bedrivits i större om- fattning, medfört betydande vin- ning eller annars inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av annan. Är vid sexuellt utnyttjande av underårig enligt 4 § första stycket andra meningen eller försök till sådant brott eller vid sexuellt ofre- dande enligt 7 § första stycket skillnaden i ålder och utveckling mellan den som har begått gär- ningen och barnet ringa, får åtal väckas av åklagaren endast om åtal är påkallat ur allmän syn- punkt. Den som har begått en gärning enligt 5 §, 6 § första stycket eller 8 § första meningen mot ett barn eller enligt 10 § första stycket, skall inte dömas till ansvar om det är uppenbart att gärningen inte inneburit något övergrepp mot barnet med hänsyn till den ringa skillnaden i ålder och utveckling mellan den som har begått gärningen och barnet samt omständigheterna i övrigt. För försök till våldtäkt, grov våldtäkt, sexuellt tvång, grovt sex- uellt tvång, sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning, grovt sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning, våldtäkt mot barn, grov våldtäkt mot barn, sex- uellt utnyttjande av barn, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn, köp av sexu- ella handlingar av barn, utnytt- jande av barn för sexuell posering, grovt utnyttjande av barn för sex- uell posering, köp av sexuella 51 Senaste lydelse av tidigare 13 § 1994:1499. tjänster, koppleri och grovt kopp- leri döms till ansvar enligt vad som föreskrivs i 23 kap. Detsamma gäller i fråga om för- beredelse och stämpling till våld- täkt, grov våldtäkt, våldtäkt mot barn, grov våldtäkt mot barn, grovt utnyttjande av barn för sex- uell posering och grovt koppleri samt underlåtenhet att avslöja så- dant brott. 1.skildrar barn i pornografisk bild, 2.sprider, överlåter, upplåter, förevisar eller på annat sätt gör en sådan bild av barn tillgänglig för någon annan, 3.förvärvar eller bjuder ut en sådan bild av barn, 4.förmedlar kontakter mellan köpare och säljare av sådana bilder av barn eller vidtar någon annan liknande åtgärd som syftar till att främja handel med sådana bilder, eller 5.innehar en sådan bild av barn döms för barnpornografibrott till fängelse i högst eller, om brot- tet är ringa, till böter eller fängelse . Med barn avses en person vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som, när det framgår av bilden och omständigheterna kring den, är . Den som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte av oaktsamhet sprider en sådan bild som avses i första stycket, döms som Är brott som avses i första Är brott som avses i första stycket att anse som grovt skall stycket att anse som grovt skall dömas för grovt barnpornografi- dömas för grovt barnpornografi- brott till fängelse lägst sex måna- brott till fängelse i lägst sex måna- der och högst . der och högst . mande av om brottet är grovt skall mande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det har begåtts särskilt beaktas om det har begåtts yrkesmässigt eller i vinstsyfte, yrkesmässigt eller i vinstsyfte, utgjort ett led i brottslig verksam- utgjort ett led i brottslig verksam- het som utövats systematiskt eller i het som utövats systematiskt eller i större omfattning, avsett en sär- större omfattning, avsett en sär- skilt stor mängd bilder eller avsett skilt stor mängd bilder eller avsett bilder där barn utsätts för särskilt bilder där barn utsätts för särskilt Förbuden mot skildring och innehav gäller inte den som tecknar, målar eller på något annat liknande hantverksmässigt sätt framställer en sådan bild som avses i första stycket, om bilden inte är avsedd att spridas, över- låtas, upplåtas, förevisas eller på annat sätt göras tillgänglig för andra. 52 Senaste lydelse 1998:1444. Även i andra fall skall en gärning inte utgöra brott, om gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig. De i 1 § bestämda tiderna skall räknas från den dag brottet begicks. Förutsätts för ådömande av påföljd att viss verkan av handlingen inträtt, skall tiden räknas från den dag då sådan verkan inträdde. Har brott som avses i 6 kap. 14 Vid brott som avses i 6 kap. 46 och 6 §§ eller försök till sådana §§ och 10 § tredje stycket eller brott begåtts mot barn under fem- försök till sådana brott skall de i 1 ton år skall de i 1 § bestämda ti- § bestämda tiderna räknas från den derna räknas från den dag målsä- dag målsäganden fyller eller skulle ganden fyller eller skulle ha fyllt gälla vid brott som avses i 6 kap. 13 och 12 §§ eller försök till så- dana brott om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Om vid bokföringsbrott, som ej är ringa, den bokföringsskyldige från brottet har försatts i konkurs, fått eller erbjudit ackord eller inställt sina betalningar, skall tiden räknas från den dag då detta skedde. Om den bokföringsskyldige från brottet blivit föremål för skatte- eller taxeringsrevision, skall tiden räknas från den dag då revisio- nen beslutades. 1.Denna lag träder i kraft då lagen (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster skall upphöra att gälla. 2.Bestämmelsen i 35 kap. 4 § andra stycket tillämpas även på brott som har begåtts före ikraftträdandet om inte möjligheten att döma till påföljd har bortfallit enligt äldre bestämmelser. 53 Senaste lydelse 1996:659. 2 Förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627) Härigenom föreskrivs att 22 § säkerhetsskyddslagen (1996:627) skall ha följande lydelse. Vid registerkontroll enligt 14 § får utlämnandet omfatta alla uppgifter om den kontrollerade som finns i eller annars behandlas hos samt de uppgifter om den kontrollerade som finns i belastningsregistret och i misstankeregistret om dom eller misstanke om brott som avses i 3 kap. 1, 2, 5 och 6 §§ , 4 kap. 16 och 89 a §§ , 6 kap. 1 och 2 §§ , 6 kap. 1, 2 och 46 §§ brotts- 8 kap. 46 §§ , 9 kap. 3 och 4 §§ , 12 kap. 3 § , 13 kap. 15 b och 7 §§ , 16 kap. 13, 5, 6 och 8 §§ , 17 kap. 1 § , 18 kap. 1 och 35 §§ , 1 och 3 §§ narkotikastrafflagen (1968:64), 9 kap. 1 § vapenlagen (1996:67), och 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Även uppgift om försök och förberedelse till dessa gärningar får läm- nas ut. Denna lag träder i kraft . 54 Senaste lydelse 2003:156. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , f.d. regeringsrådet och justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har re- geringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet och hovrättsassessorerna och . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås genomgripande förändringar av bestäm- melserna om sexualbrott. De nya bestämmelserna föreslås bilda ett nytt 6 kap. i . Lagrådsremissen har föregåtts av ett omfattande beredningsarbete. Till grund för lagförslagen ligger ytterst ett betänkande som lades fram av (SOU 2001:14). Efter det att kommittébetänkandet hade remissbehandlats utarbetades inom Justitie- departementet en promemoria med ett utkast till ny lagstiftning om sexu- albrott. Även promemorian blev föremål för remissbehandling. De lagförslag som läggs fram är delvis också föranledda av ett rambe- slut av om bekämpande av sexuellt ut- nyttjande av barn och barnpornografi (2004/68/RIF). Remissförslaget innebär bl.a. att de nuvarande bestämmelserna om våld- täkt utvidgas. Fler gärningar än kommer att bedömas som våldtäkt, bl.a. genom att de allvarligaste fallen av sexuellt utnyttjande arbetas in i våldtäktsreglerna. Vidare införs särskilda straffbestämmelser om våldtäkt mot barn och sexuellt övergrepp mot barn. I den del av lagrådsremissens allmänna motivering som gäller rekvisiten för våldtäkt och sexuellt tvång diskuteras om det över huvud taget bör krävas någon form av tvång för att ett brott skall anses föreligga eller om det är tillräckligt att den utsatta personen inte ger sitt samtycke. Enligt lagrådsremissen finns det ett flertal argument mot att låta våldtäktsbrottet baseras på endast bristande samtycke. Huvudskälet mot att införa en så- dan regel är, sägs det, att utredningen då till stora delar skulle komma att fokuseras på offrets beteende i anslutning till och under den aktuella gär- ningen. Detta skulle stå i strid med den från olika håll framförda uppfatt- ningen att det centrala för bedömningen av ett påstått våldtäktsbrott bör vara vad den misstänkte har gjort. I lagrådsremissen nämns att bristen på samtycke som grund för straffan- svar har kommit till uttryck i internationell praxis genom Euro- padomstolens dom (M.C. Det på- pekas emellertid också att det i övriga nordiska länder inte har införts någon bestämmelse om våldtäkt som uteslutande tar sikte på ett bristande samtycke. Lagrådsremissens överväganden utmynnar i att det inte bör in- föras en bestämmelse med det diskuterade innehållet. Enligt Lagrådets mening finns det anledning att fästa större vikt vid den angivna domen mot än som har skett i lagrådsremissen. Do- men rörde en flicka som var strax under och som, enligt vad hon själv påstod, hade blivit våldtagen av två män. I domen redogjorde Euro- padomstolen bl.a. för bestämmelserna om våldtäkt i några europeiska länder och för yttranden som hade lämnats från olika stater under målets handläggning. Domstolen ansåg sig kunna konstatera (se punkten 163) att det fanns "a trend towards regarding lack of consent as the essential element of rape and sexual abuse". Som en sammanfattning uttalade domstolen (punkt 166) att "in accordance with contemporary standards and trends - - -, the member States' positive obligations under Articles 3 and 8 of the Convention must be seen as requiring the penali- sation and effective prosecution of any non-consensual sexual act, in- cluding in the absence of physical resistance by the victim". I lagrådsremissen har inte gjorts någon närmare analys av följderna för svensk del av Bulgariendomen. Lagrådet har begränsade möjligheter att göra en sådan analys. De citerade uttalandena i domen ger emellertid vid handen att , för att inte bryta mot , är skyl- digt att införa en lagstiftning som medför att varje "sexual act" som inte bygger på samtycke utan är "non-consensual" skall vara straffbar. Det är uppenbart att det i praktiken ofta måste uppstå stora svårighe-ter att avgöra om en sexuell handling har genomförts i strid mot den ena partens vilja i fall då det inte påstås ha förekommit något mått av våld eller hot. Det finns också en klar risk för att utredningen i sådana fall i stor utsträckning kommer att koncentreras på det påstådda offrets bete- ende i anslutning till den aktuella gärningen. Det är emellertid att märka att vissa sexuella handlingar som inte har haft något inslag av våld eller hot är straffbara. Hit hör bl.a. handlingar som enligt 6 kap. 3 § är att bedöma som sexuellt utnyttjande. Som tidigare berörts innebär remissförslaget att vissa sådana handlingar i fortsättningen skall bedömas som våldtäkt. Det rör sig om fall där någon har otillbörligt utnyttjat att en person på grund av bl.a. berusning eller sjukdom har befunnit sig i ett hjälplöst tillstånd. Om det påstås ha före- kommit ett övergrepp av det slaget, torde utredningssvårigheterna inte alltid behöva bli så stora. Räckvidden av bestämmelserna om utnyttjande begränsas av kravet på att offret skall ha befunnit sig i ett hjälplöst tillstånd. När det gäller inne- börden av detta begrepp innehåller lagrådsremissen uttalanden som är delvis motstridiga. Det sägs i författningskommentaren att kriminalise- ringens räckvidd i huvudsak är avsedd att vara densamma som enligt gällande rätt och att det i princip krävs att offret inte kan värja sig eller saknar förmåga att kontrollera sitt handlande. Vad som anförs i den all- männa motiveringen (avsnitt 7.1.3) ger emellertid vid handen att kraven bör sättas lägre. Det sägs där bl.a. att det i många fall kan framstå som stötande om en person inte kan dömas för våldtäkt när ett sexuellt över- grepp har begåtts mot en annan person som är så hjälplös eller befinner sig i en så utsatt situation att något våld inte behövs för att utföra gär- ningen. Enligt Lagrådets mening kan det övervägas att mjuka upp kravet på att en person skall ha befunnit sig i ett hjälplöst tillstånd och låta straffbe- stämmelserna omfatta även det fallet att en person har befunnit sig i en särskilt utsatt situation. Att utforma lagtexten på det sättet får anses vara i linje med uttalandena i Bulgariendomen. Det kan visserligen hävdas att, om förutsättningarna för straffbarhet tunnas ut, gärningen i en del fall inte bör bedömas som våldtäkt utan som ett lindrigare brott. De krav som följer av Bulgariendomen kan emellertid bli uppfyllda även om den aktu- ella gärningen inte rubriceras som våldtäkt. Enligt de tidigare citerade uttalandena i domen är det tillräckligt att en "non-consensual sexual act" är straffbar, eventuellt som "sexual abuse". Lagrådet anser sammanfattningsvis att de föreslagna bestämmelserna om våldtäkt och andra sexuella övergrepp bör övervägas ytterligare efter en närmare analys av Bulgariendomens tolkning av . Detta bör ske innan en proposition föreläggs . Efter dessa inledande synpunkter går Lagrådet över till att mera i detalj kommentera de föreslagna lagreglerna. Förslaget till lag om ändring i Det kan inledningsvis konstateras att lagtexten i det nya 6 kap. i brotts- balken är mycket omfattande och delvis svåröverskådlig. Genom att ka- pitlet behandlar ett stort antal olika brott som i en del fall ligger nära var- andra finns det en klar risk för gränsdragningsproblem i den praktiska tillämpningen. Tillämpningen torde också försvåras av att flera paragra- fer i sig är svårlästa. Trots de nu framförda invändningarna anser Lagrådet med bortseende från vad som kan följa av Bulgariendomen att den föreslagna lagtexten i allt väsentligt får godtas. På en del punkter bör dock lag-texten ändras. I såväl 6 kap. 1 § som i andra lagrum i 6 kap. används uttrycket "sexuell handling" i stället för det nuvarande uttrycket "sexuellt umgänge". Avsikten är, enligt vad som framhålls i författningskommentaren, att det nya begreppet i allt väsentligt skall ha samma innebörd som sexuellt umgänge men omfatta "något mer". Det är uppenbart att det i praktiken gänge men omfatta "något mer". Det är uppenbart att det i praktiken i många fall kan komma att uppstå problem när det gäller att bestämma vad som ryms i begreppet. I såväl lagrådsremissens allmänna avdelning som i författningskommentaren ges emellertid utförliga beskrivningar av olika handlingar som det kan bli fråga om. Första stycket innehåller huvudbestämmelsen om våldtäkt. Jämfört med nuvarande lydelse innebär förslaget bl.a. att det inte längre skall krävas att s.k. råntvång har kommit till användning för att en våldtäkt skall anses föreligga. Det nuvarande uttrycket "våld eller hot som innebär eller för den hotade framstår som trängande fara" har sålunda bytts ut mot "miss- handel eller annars med våld eller hot om brottslig gärning". Ordalagen motsvarar vad som utgör olaga tvång enligt 4 kap. 4 § första stycket för- sta meningen i . tvång av detta slag kan också föranle- da ansvar för det föreslagna brottet sexuellt tvång enligt 6 kap. 2 §, men ansvar enligt den sistnämnda paragrafen kan komma i fråga också vid s.k. utpressningshot (se 4 kap. 4 § första stycket andra meningen brotts- balken). I författningskommentaren till 6 kap. 2 § sägs bl.a. att den paragrafen träffar fall där tvånget inte är så allvarligt som sägs i 1 § första stycket, men där det väl kan vara fråga om sådana sexuella handlingar som avses i det lagrummet. Uttalandet kan uppfattas så att 1 § första stycket, såvitt gäller våld eller hot om brottslig gärning, generellt skulle täcka endast fall då våldet eller hotet har varit av mera allvarlig beskaffenhet. Även uttalanden i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.2) kan uppfattas så. Har vid ett övergrepp enligt 1 § första stycket förekommit ett sådant tvång som avses i 4 kap. 4 § första stycket första meningen (våld eller hot om brottslig gärning) ger lagtexten emellertid inte utrymme för att till- lämpa 6 kap. 2 § första stycket på den grunden att våldet eller hotet har varit mindre allvarligt. När det gäller den språkliga utformningen av första stycket föreslår Lag- rådet vissa jämkningar. Stycket kan lämpligen ges följande lydelse: Den som genom misshandel eller annars med våld eller genom hot om brottslig gärning tvingar en person till samlag eller till att företa eller tåla en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens art och om- ständigheterna i övrigt är jämförlig med samlag, döms för våldtäkt till fängelse i lägst två och högst . Enligt andra stycket skall vissa handlingar som bedöms som sexu- ellt utnyttjande bedömas som våldtäkt. Till våldtäkt hänförs sålunda vissa fall då gärningsmannen inte har använt sig av tvång men otillbörligt ut- nyttjat att offret befunnit sig i ett hjälplöst tillstånd. Det aktuella brottet beskrivs inledningsvis så att gärningsmannen genom- för en sådan sexuell handling som avses i 1 § första stycket. Där talas om vissa påtvingade sexuella handlingar. Eftersom andra stycket avses ta sikte på annat än handlingar med ett bakomliggande tvång, förordar Lag- rådet att någon hänvisning inte görs till första stycket utan att de avsedda handlingarna i stället anges uttryckligen, Enligt lagrådets mening bör andra stycket även i övrigt ändras på några punkter. Bl.a. bör, vid sidan om berusning, annan drogpåverkan uttryck- ligen nämnas som exempel på sådana omständigheter som kan medföra att offret befinner sig i ett hjälplöst tillstånd. Lagrådet föreslår att andra stycket utformas på följande sätt: Detsamma gäller den som med en person genomför ett samlag eller en sexuell handling som enligt första stycket är jämförlig med samlag ge- nom att otillbörligt utnyttja att personen på grund av medvetslöshet, sömn, berusning eller annan drogpåverkan, sjukdom, kroppsskada eller psykisk störning eller annars med hänsyn till omständigheterna befinner sig i ett hjälplöst tillstånd. Tredje stycket innehåller en bestämmelse som tar sikte på fall då ett brott som avses i första eller andra stycket med hänsyn till omständigheterna vid brottet är att anse som "mindre grovt". Det sistnämnda uttrycket er- sätter uttrycket mindre allvarligt i andra styckets nuvarande lydelse. Som skäl för ändringen sägs i lagrådsremissen att orden mindre allvar- ligt kan leda tankarna fel. Men enligt Lagrådets mening går inte heller uttrycket mindre grovt fritt från kritik, eftersom uttrycket kan föra tan- ken till brott som är mindre grova än brott som enligt fjärde stycket skall bedömas som grov våldtäkt, dvs. brott av normalgraden. Det kan också påpekas att uttrycket mindre allvarligt förekommer i den föreslagna 5 §, även om de ringa fallen där har getts en särskild brottsru- brik, sexuellt utnyttjande av barn. Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att man använder uttrycket "mindre allvarligt" i 1 § tredje stycket. Bestämmelser om grov våldtäkt återfinns som sagts i fjärde stycket. En nyhet är bl.a. att det uttryckligen föreskrivs att det vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas, om fler än en deltagit i över- greppet. Enligt lagrådsremissen avses fall där fler än en person genom- fört sexuella handlingar med offret eller på annat sätt tagit aktiv del i övergreppet. Något krav på att alla som deltagit skall kunna bedömas som gärningsmän ställs inte upp. Även den som på annat sätt tagit aktiv del i övergreppet omfattas. Enligt författnings-kommentaren omfattar uttrycket deltagit i övergreppet dock inte alla de förfaranden som kan medföra ett medverksansansvar, t.ex. att en person hållit vakt när en an- nan genomfört en våldtäkt. Enligt Lagrådets mening bör lagtexten förtydligas, så att det klart fram- går att en våldtäkt i princip skall anses grov dels när det har förekommit ett enda samlag eller en därmed jämförlig handling och fler än en person har tagit aktiv del i övergreppet, dels när det har förekommit vad som normalt kallas en gruppvåldtäkt, dvs. när offret under en viss begränsad tidsperiod har utsatts för flera övergrepp som har utförts av olika perso- ner. En fråga som uppstår i sammanhanget är om det skall anses föreligga en grov våldtäkt i fall då en person visserligen har utsatts för flera övergrepp av olika personer men bara ett av övergreppen har utgjorts av ett påtvingat samlag eller en därmed jämförlig handling. Frågan bör upp- märksammas under det fortsatta lagstiftningsarbetet. Efter modell av vad Lagrådet har föreslagit beträffande 1 § första stycket bör 4 § första stycket formuleras på följande sätt: Den som har samlag med ett barn eller som med ett så- dant barn genomför en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens art och omständigheterna i övrigt är jämförlig med samlag, döms för våldtäkt mot barn till fängelse i lägst två och högst . I paragrafen behandlas sexuellt ofredande. Paragrafen skiljer inte mellan handlingar som riktar sig mot barn och handlingar som riktar sig mot vuxna. Den straffbara handling som beskrivs i första meningen består i att någon genom beröring eller annars genom ord eller handling sexuellt ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet. Enligt andra meningen skall även den som blottar sig för nå- gon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag dömas för sexuellt ofredande. Det sexuella ofredande som avses i 8 § första meningen omfattar enligt författningskommentaren andra sexuella beröringar och handlingar än sådana som kan innefattas i begreppet sexuell handling. Med vanligt språkbruk är det enligt Lagrådets mening klart att de gärningar som skall vara straffbara enligt 8 § är sexuella handlingar. I vissa fall synes enligt de föreslagna bestämmelserna den enda skillnaden mellan en gärning som avses i någon av de tidigare paragraferna, t.ex. sexuellt övergrepp mot barn enligt den föreslagna 6 §, och en gärning som är straffbar enligt 8 § första meningen vara att den förstnämnda gärningen förutsätter en någorlunda varaktig fysisk beröring medan en endast kortvarig eller flyk- tig beröring gör att gärningen faller in under 8 §.