prop · GS0324 · 2004-10-13 00:00:00 — 5.a) 6 och 8 §§ gäller endast skadeförsäkringsbolag och skall tillämpas på placeringstillgångar (C) samt på sådana tillgångar hänförliga till materiella tillgångar och varulager (G.I) som stadigvarande skall innehas eller brukas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. b) Aktier och andelar i koncernföretag och intresseföretag får inte Prop. 2004/05:24 skrivas upp till högre värde än vad som medges av . 6.Uppskrivningsbelopp enligt 6 § får endast användas för ökning av aktiekapitalet genom fondemission eller för avsättning till en upp- skrivningsfond (AA.III). 7.7 § första stycket 2 och andra stycket om användning av uppskrivningsfonden för att täcka förlust får inte tillämpas. 8.9 § skall tillämpas på dels fordringar (F), dels kassa och bank (G.II), dels sådana materiella tillgångar och varulager (G.I) och övriga tillgångar (G.III) som inte stadigvarande skall brukas eller innehas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. 9.12 § skall tillämpas på materiella tillgångar och varulager (G.I). 10.13 a § får om det finns särskilda skäl och efter medgivande tillämpas även av andra försäkringsföretag än sådana företag som anges i den bestämmelsen. 11.Finansiella instrument skall tas upp till sitt verkliga värde om det är förenligt med 14 a §. 12.Placeringstillgångar för vilka livförsäkringstagaren bär place- ringsrisken (D) skall alltid tas upp till sitt verkliga värde. 14 f och §§ får om det finns särskilda skäl och efter Finans- inspektionens medgivande tillämpas även av andra försäkringsföretag än sådana företag som det hänvisas till i de bestämmelserna. (Jfr 4 kap. 2 § i utredningens förslag) Den nya punkten 13 innebär att , efter ansökan, får medge att även andra försäkringsföretag än sådana företag som det hänvisas till i 4 kap. 14 f § ÅRL får tillämpa bestämmelserna i 4 kap. 14 f och g §§ ÅRL. På samma sätt som gäller beträffande tillämpningen av 4 kap. 3 a § får inspektionen lämna ett sådant medgivande om det finns särskilda skäl. Bestämmelsen kan t.ex. bli aktuell att tillämpa för det fall ett företag ingår i en koncern som upprättar koncernredovisning med tillämpning av IAS-förordningen, men företaget ändå inte konsolideras i koncernredovisningen. Prövningen får naturligtvis ske efter en helhetsbe- dömning. Bestämmelsen har även behandlats i avsnitt 6.3.2. 4 kap. 6 § Vinster eller förluster som uppkommer när tillgångar tas upp till sitt verkliga värde enligt 5 § denna lag eller 4 kap. 14 a, 14 e eller 14 f §§ årsredovisningslagen (1995:1554) skall redovisas som särskilda poster i resultaträkningen, om inte värdeförändringen skall redovisas i en fond för verkligt värde enligt 4 kap. 14 d § andra stycket eller § andra stycket samma lag. (Jfr 4 kap. 5 § i utredningens förslag) Ändringarna är en följd av de nya bestämmelserna om värdering till verkligt värde av vissa materiella och immateriella tillgångar i ÅRL. Utöver hänvisningarna till 5 § och till 4 kap. 14 a och 14 e §§ ÅRL, hänvisas också till 14 f § ÅRL. En förutsättning för att en värdeför- ändring skall få redovisas i resultaträkningen är att inte bestämmelserna i § andra stycket ÅRL om redovisning i en fond för verkligt värde är tillämplig. Bestämmelsen har även behandlats i avsnitten 6.2.4 och 6.3.2. 4 kap. 7 § Om placeringstillgångar (C) i balansräkningen värderas med utgångs- punkt i anskaffningsvärdet, skall upplysningar om en värdering till verkligt värde lämnas i en not. Upplysningarna skall lämnas fördelade på de i balansräkningen enligt bilaga 1 upptagna tillgångsposterna. När placeringstillgångar (C eller D) i balansräkningen värderas till verkligt värde enligt 5 § eller 4 kap. 14 a, 14 e eller 14 f §§ årsredovisningslagen (1995:1554), skall på samma sätt upplysningar om en värdering med utgångspunkt i anskaffningsvärdet lämnas i en not. (Jfr 4 kap. 6 § i utredningens förslag) I bestämmelsen har lagts till att när placeringstillgångar (C eller D) i balansräkningen värderas till verkligt värde även enligt 4 kap. 14 f § ÅRL skall upplysningar om en värdering med utgångspunkt i anskaff- ningsvärdet lämnas i en not. Regleringen har sin grund i artikel 46a.3 och 4 i försäkringsredovisningsdirektivet (i lydelse enligt artikel 4.5 i moderniseringsdirektivet). Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången för räkenskapsår som inleds närmast efter . De nya bestämmelserna i 4 kap. 14 f och g §§ ÅRL träder i kraft (se kommentaren till ikraftträdande och övergångsbe- stämmelser för ÅRL, punkten 1). Motsvarande tidpunkt gäller för för- säkringsföretag. 12.7Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713) 1 kap. 8 a § Ett försäkringsbolag skall, utöver tillgångar motsvarande försäkrings- tekniska avsättningar enligt 7 kap. 1 §, ha en tillräcklig kapitalbas. Bestämmelser om vilka poster kapitalbasen får omfatta finns i 7 kap. 22 § och 26 § fjärde stycket för livförsäkringsrörelse och i 7 kap. 24 § för skadeförsäkringsrörelse. Vid utövandet av verksamheten skall kapitalbasen minst uppgå till en nivå som beräknas med utgångspunkt i verksamhetens art och omfattning (solvensmarginalen) enligt bestämmelserna i 7 kap. 23 § för livförsäk- ringsrörelse och i 7 kap. 25 § för skadeförsäkringsrörelse. Dock skall kapitalbasen aldrig vara mindre än det garantibelopp som anges i 7 kap. 26 § för livförsäkringsrörelse och i 7 kap. 27 § för skadeförsäkringsrö- relse. När ett försäkringsbolag bildas skall kapitalbasen minst uppgå till ga- rantibeloppet. Om kapitalbasen understiger solvensmarginalen eller garantibeloppet skall vidta åtgärder enligt bestämmelserna i 19 kap. 11 § fjärde, sjätte och sjunde styckena. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om villkor för att ta in poster i kapitalbasen enligt 7 kap. 22 och 24 §§ samt 7 a kap. 4 §, omfattningen av dessa poster och hur kapitalbasen i övrigt skall beräknas. (Jfr 1 kap. 8 a § i promemoria) Förslaget har behandlats i avsnitt 8.3. I paragrafens femte stycke införs ett nytt normgivningsbemyndigande. Genom bemyndigandet skapas i princip samma möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter på försäkringsområdet som redan tidigare införts för kreditinstitut och värdepappersbolag. Avsikten med bemyndigandet är att skapa utrymme för en anpassning till de nya redovisningsregler som införs i ÅRFL med anledning av den anpassning som sker av den lagen till IAS/IFRS, t.ex. avseende värdering av finansiella instrument samt att hantera påverkan på gällande regler om den gruppbaserade kapitalbasens innehåll och beräkning för försäkringsföretag som tillämpar IAS-förordningen. Ändringen har behandlats i avsnitt 8.3. 7 kap. 22 § Kapitalbasen för livförsäkringsrörelse får omfatta följande poster: 1.inbetalat aktiekapital eller inbetalat garantikapital, 2.övrigt eget kapital med avdrag för utdelning, samt får, i den mån 26 § fjärde stycket inte hindrar det, medge att också andra poster än som sägs i första stycket får ingå i kapitalbasen. (Jfr 7 kap. 22 § i promemoria) Paragrafen, som behandlar kapitalbasens sammansättning för liv- försäkringsrörelse, har i första stycket punkten 2 ändrats på det sättet att posten övrigt eget kapital inte längre skall minskas med fond för orealiserade vinster. Detta är en följd av att fonden för orealiserade vinster avskaffas. Ändringen har behandlats i avsnitt 7.4. 7 kap. 24 § Kapitalbasen för skadeförsäkringsrörelse får omfatta följande poster: 1.inbetalat aktiekapital eller inbetalat garantikapital, 2.övrigt eget kapital med avdrag för utdelning, samt För försäkringsbolag som tillämpar diskontering av försäkrings- tekniska avsättningar för oreglerade skador skall, i fråga om försäkring som avses i 2 kap. 3 a § första stycket klasserna 318, kapitalbasen min- skas med skillnaden mellan odiskonterade och diskonterade försäkrings- tekniska avsättningar. För sådan försäkring som avses i 2 kap. 3 a § första stycket klasserna 1 och 2 skall diskontering av de annuiteter som ingår i avsättningarna göras. får medge att också andra poster än som sägs i första stycket får ingå i kapitalbasen. (Jfr 7 kap. 24 § i promemoria) Bestämmelsen behandlar kapitalbasens sammansättning för skadeför- säkringsrörelse. På samma sätt som för livförsäkringsrörelse skall inte längre posten fond för orealiserade vinster avräknas från övrigt eget kapital när kapitalbasen bestäms. Detta föranleder en justering i första stycket punkten 2. Ändringen har behandlats i avsnitt 7.4. 7 a kap. 4 § Ett försäkringsbolag som avses i 1 § första stycket 1 skall, utöver vad som föreskrivs i 1 kap. 8 a §, ha en kapitalbas som är tillfredsställande med hänsyn till andra företag i försäkringsgruppen (gruppbaserad kapitalbas). När den gruppbaserade kapitalbasen bestäms skall 7 kap. 22 och 24 §§ samt 26 § fjärde stycket första meningen tillämpas. Den gruppbaserade kapitalbasen skall uppgå till en nivå som är tillräcklig med hänsyn till andra företag i försäkringsgruppen (grupp- baserad solvensmarginal). När den gruppbaserade solvensmarginalen bestäms skall 7 kap. 23 § för livförsäkringsrörelse och 7 kap. 25 § för skadeförsäkringsrörelse tillämpas. (Paragrafen saknar motsvarighet i utredningens betänkande och Finans- departementets promemorior) I paragrafens första stycke har en hänvisning till 7 kap. 26 § ändrats så att hänvisning sker till fjärde stycket i stället för tredje stycket. I samband med genomförandet av och rådets direktiv /12/EG av om ändring av rådets direktiv /267/EEG när det gäller solvensmarginalkraven för livförsäkringsföre- tag (se prop. 2002/03:94, bet. 2002/03:FiU26 och rskr. 2002/03:202) ändrades styckeindelningen i 26 § så att dåvarande tredje stycket blev nu- varande fjärde stycket. Någon motsvarande ändring av denna bestäm- melses första stycke gjordes dock inte, varför den korrigeringen görs . 12.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag 8 kap. 2 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela de föreskrifter som behövs om 1. villkoren för att beräkna kapitalkravet enligt undantagsregeln i 2 kap. 4 §, 2.beräkning av kapitalkravet enligt 2 kap. 5 § första stycket, 3.hur gruppbaserad redovisning enligt 6 kap. 5 § skall upprättas för sådana institut som tillämpar och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av om tillämpning av internationella redovisningsstandarder. (Jfr 8 kap. 2 § i promemoria) Genom bemyndigandet i den nya punkten 3 ges regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, , möjlighet att meddela föreskrifter som avviker från vad som anges i 6 kap. 5 § andra stycket. Ändringen har behandlats i avsnitt 8.3. 12.9Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 17 kap. 20 § av finansiella instrument skall tas upp till det verkliga värdet. Lagret får dock tas upp till det samlade anskaffningsvärdet om samtliga företag som ingår i samma intressegemenskap tar upp sina respektive Prop. 2004/05:24 lager av finansiella instrument till det samlade anskaffningsvärdet. Ett finansiellt instrument som har ett negativt värde skall anses ingå i lagret, om det skulle ha varit lager om det hade haft ett positivt värde. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens betänkande och promemorior.) Paragrafen reglerar den skattemässiga behandlingen av sådana finan- siella instrument som skattemässigt är lager. I första stycket slås fast att även försäkringsföretag som huvudregel skall ta upp lagret till det verkliga värdet. Liksom för övriga företag får dock sådant lager enligt en alternativregel tas upp till anskaffningsvärdet. Detta förutsätter dock att samtliga företag som ingår i en intressegemenskap (enligt definitionen i 19 a §) tillämpar denna värderingsmetod. 39 kap. 7 § Med försäkringstekniska avsättningar för egen räkning avses sådana avsättningar enligt 4 kap. 9 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag minskade med värdet av återförsäkringsgivares ansvarighet. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens betänkande och promemorior) Som en följd av att hänvisningen till 7 kap. 1 § FRL tas bort i 4 kap. 9 § ÅRFL ändras även denna bestämmelse. I stället för att hänvisa till 7 kap. 1 § FRL hänvisas nu till 4 kap. 9 § ÅRFL. Någon saklig skillnad är inte åsyftad. 1.Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången på beskattningsåret som börjar efter . 2.Vid tillämpningen av 17 kap. 20 § får försäkringsföretag använda nettoförsäljningsvärdet i stället för det verkliga värdet till och med det beskattningsår som avslutas . Lagen skall träda i kraft och tillämpas första gången på det beskattningsår som börjar efter . får dock försäkringsföretag använda nettoförsäljnings- värdet (i stället för det verkliga värdet) då de inte är tvungna att tillämpa de nya redovisningsbestämmelserna. och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av om tillämpning av internationellea redovisningsstandarder OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1606/2002 om tillämpning av internationella redovisningsstandarder OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska- pen, särskilt artikel 95.1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget3, och av följande skäl: (1)underströk vid sitt möte i behovet av att påskynda fullbordandet av den inre marknaden för finansiella tjänster och angav som slutdatum för genom- förandet av kommissionens handlingsplan för finansiella tjänster samt framhöll att åtgärder skulle vidtas så att redovisningar som offentliggörs av noterade företag blir lättare att jämföra. (2)För att förbättra den inre marknadens funktion måste det krävas att de noterade företagen inom EU tillämpar en enda uppsättning av internationella redovisningsstandarder av hög kvalitet när de utarbe- tar sin koncernredovisning. Det är dessutom viktigt att de företag inom gemenskapen som deltar på finansmarknaderna tillämpar redo- visningsstandarder som är internationellt accepterade och verkligen globala. Detta förutsätter att man i större utsträckning samordnar de redovisningsstandarder som används internationellt så att man i slutändan kan uppnå en enda uppsättning av globala redovisnings- standarder. (3)Rådets direktiv /660/EEG av om årsbokslut i vissa typer av bolag4, rådets direktiv /349/EEG av om sammanställd redovisning5, rådets direktiv /635/EEG av om årsbokslut och sammanställd redovisning för 1EGT C 154 E, 29.5.2001, s. 285. 2EGT C260, , s.86. 3Europaparlamentets yttrande av (ännu ej offentliggjort iEGT) och rådets beslut av . 4EGT L 222, , s. 11. Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /65/EG (EGT L 283, 27.10.2001, s. 28). 5EGT L 193, , s. 1. Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /65/EG. banker och andra finansinstitut6 och rådets direktiv /674/EEG av om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsbolag7 riktar sig även mot noterade företag i gemen- Den redovisningsplikt som fastställs i dessa direktiv kan inte garantera en hög grad av insyn i redovisningarna för alla noterade företag i gemenskapen och att dessa redovisningar i hög grad blir jämförbara, vilket är en förutsättning för att man skall kunna upprätta en integrerad kapitalmarknad som är effektiv, smidig och Det är därför nödvändigt att komplettera det regelverk som tillämpas på noterade företag. (4)Denna förordnings syfte är att bidra till att skapa en ändamålsenlig och kostnadseffektiv fungerande kapitalmarknad. Skydd av investe- rare och ett bibehållet förtroende för de finansiella marknaderna utgör också en viktig aspekt för att den inre marknaden på detta område skall kunna fullbordas. Förordningen förstärker den fria rörligheten för kapital på den inre marknaden och skapar förutsättningar för företag i gemenskapen att konkurrera på lika villkor om de tillgäng- liga finansiella resurserna på såväl gemenskapens kapitalmarknader som de globala kapitalmarknaderna. (5)För att gemenskapens kapitalmarknader skall kunna vara konkurrens- kraftiga är det av vikt att de standarder som tillämpas i vid upprättandet av redovisningar närmas till internationella redovis- ningsstandarder som kan användas globalt, när det gäller gräns- överskridande transaktioner och börsintroduktioner överallt i världen. (6)Kommissionen offentliggjorde ett meddelande med titeln "för finansiell rapportering: den fortsatta inrikt- ningen" där det föreslås att alla noterade företag i gemenskapen senast utarbetar sin koncernredovisning i enlighet med en enda uppsättning redovisningsstandarder, nämligen de inter- nationella redovisningsstandarderna International Accounting Standards (IAS). (7)De internationella redovisningsstandarderna IAS utvecklas av den internationella organisationen (), vars ändamål är att utveckla en enda uppsättning globala redovisningsstandarder. I samband med omstruktureringen av beslutade den nya styrelsen , i ett av sina första beslut, att döpa om till IASB () samt att, när det gäller internationella redovisnings- standarder, döpa om IAS till IFRS (International Financial Reporting Standards). Dessa standarder bör när så är möjligt, och under förut- sättning att de säkerställer såväl att en hög grad av insyn i den finansiella rapporteringen i gemenskapen kan ske som att denna rapportering i hög grad kan jämföras, obligatoriskt tillämpas för alla noterade företag inom gemenskapen. EGT L 372, 31.12.1986, s. 1. Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /65/EG. EGT L 374, 31.12.1991, s. 7. (8) De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens bör vederbörlig hänsyn tas till om genomförandet av lagstiftning om finansiella tjänster. (9)För att det skall vara möjligt att anta internationella redovisnings- standarder för tillämpning i gemenskapen är det först och främst nödvändigt att de uppfyller grundkraven i rådets ovannämnda direk- tiv, det vill säga att tillämpningen av dem leder till en sann och rättvisande bild av ett företags finansiella ställning och resultat. Denna princip bör betraktas mot bakgrund av rådets ovannämnda direktiv, utan att det för den skull krävs en exakt överensstämmelse med var och en av bestämmelserna i dessa direktiv. Det är även nödvändigt att redovisningsstandarderna i enlighet med slutsatserna från rådets möte bidrar till det europeiska gemen- samma bästa. Dessutom måste de uppfylla grundläggande villkor när det gäller kvaliteten på den information som krävs för att redo- visningarna skall vara till nytta för användarna. (10)En redovisningsteknisk kommitté kommer att bistå kommissionen med stöd och expertkunskaper vid bedömningen av de interna- redovisningsstandarderna. (11)Genom godkännandemekanismen bör de föreslagna internationella redovisningsstandarderna kunna behandlas snabbt och den bör även vara ett hjälpmedel för att överväga, analysera och utbyta informa- tion beträffande internationella redovisningsstandarder mellan de huvudsakliga berörda parterna, i synnerhet nationella organ för utformning av redovisningsstandarder, organ som utövar tillsyn över värdepappers-, bank och försäkringsområdet samt centralban- ker, inbegripen, redovisningsbranschen, och användare respektive utgivare av redovisningar. Mekanismen bör vara ett hjälpmedel för att främja en gemensam tolkning av antagna internationella redovisningsstandarder inom gemenskapen. (12)I enlighet med proportionalitetsprincipen är de åtgärder som före- skrivs i denna förordning, och som avser krav på att en enda upp- sättning internationella redovisningsstandarder skall tillämpas på noterade företag, nödvändiga för att man skall kunna uppnå målet att skapa verksamma och kostnadseffektiva kapitalmarknader i gemenskapen och därigenom fullborda den inre marknaden. (13)I enlighet med samma princip är det nödvändigt, när det gäller årsredovisningar, att ge medlemsstaterna möjlighet att tillåta eller kräva att noterade företag skall utarbeta dessa redovisningar i enlighet med de internationella redovisningsstandarder som antagits enligt förfarandet i denna förordning. 8 EGT L 184, , s. 23. besluta att utsträcka detta tillstånd eller krav till att omfatta andra företag när det gäller utarbetandet av deras koncernredovisning och/eller årsredovisning. (14)För att underlätta diskussion och göra det möjligt för medlems- staterna att samordna sina ståndpunkter bör kommissionen regel- bundet informera den föreskrivande kommittén för redovisnings- frågor om pågående projekt, diskussionsunderlag, punktredogörelser och utkast på redovisningsstandarder utfärdade av IASB samt om det därav följande arbetet för den redovisnings-tekniska kommittén. Det är också viktigt att den föreskrivande kommittén för redovisningsfrågor i ett tidigt skede underrättas om kommissionen har för avsikt att föreslå att en internationell redovisningsstandard inte skall antas. (15)I samband med överläggningarna om och utarbetande av ställnings- taganden till handlingar utfärdade av IASB i arbetet för att utveckla internationella redovisningsstandarder (IFRS och /IFRIC) bör kommissionen beakta vikten av att konkurrensnackdelar för europeiska företag som verkar på världsmarknaden undviks, och i största möjliga utsträckning även beakta synpunkter framförda av delegationerna i den föreskrivande kommittén för redovisnings- frågor. Kommissionen kommer att vara företrädd i IASB:s konsti- tuerande organ. (16)Ett korrekt och rigoröst system för tillsyn är av avgörande betydelse för investerarnas tilltro till finansmarknaderna. Medlemsstaterna är i enlighet med artikel 10 i föredraget förpliktade att vidta de åtgärder som krävs för att garantera efterlevnad av internationella redo- visningsstandarder. Kommissionen avser att tillsammans med medlemsstaterna, i synnerhet genom Europeiska värdepappers- tillsynskommittén (CESR), utveckla en gemensam strategi för tillsynen. (17)Vidare är det nödvändigt att ge medlemsstaterna möjlighet att inte tillämpa vissa bestämmelser på företag som är noterade både i gemenskapen och på en reglerad marknad utanför gemen- skapen, och som redan tillämpar andra internationellt godkända standarder som grundval för sin koncernredovisning, samt på före- tag som endast har skuldebrev noterade. Det är dock av avgörande betydelse att en enda uppsättning av världsomspännande interna- redovisningsstandarder, IAS, tillämpas på alla noterade gemenskapsföretag som finns på en marknad reglerad av gemenskapen. (18)För att ge medlemsstaterna och företagen möjlighet att genomföra de anpassningar som krävs för att möjliggöra en tillämpning av internationella redovisningsstandarder måste tillämpningen av vissa bestämmelser anstå . Som en följd av att denna förordning träder i kraft, bör det införas lämpliga bestämmelser om hur företagen skall tillämpa IAS . bör utformas på internationell nivå så att det skapas garantier för att antagna åtgärder får internationellt erkännande. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med denna förordning är att anta och tillämpa internationella redovisningsstandarder i gemenskapen för att harmonisera den finansiella information som läggs fram av de företag som avses i artikel 4 för att på så sätt garantera en hög grad av insyn i redovisningarna och att redovisningarna i hög grad kan jämföras och därigenom garantera att gemenskapens kapitalmarknad och den inre marknaden kan fungera ändamålsenligt. I denna förordning avses med "internationella redovisningsstandarder" IAS-standarder (International Accounting Standards) och IFRS-standar- der (International Financial Reporting Standards) med tillhörande tolkningar (/IFRIC-tolkningar), efterföljande ändringar av dessa standarder och tillhörande tolkningar, framtida standarder och tillhörande tolkningar som utfärdats eller antagits av (). Antagande och användning av internationella redovisningsstandarder