prop · GS0356 · 2004-12-22 00:00:00 — Den största delen av anslaget går till upphandling av tågtrafik runt om i landet, men upphandlas också flygtra- fik på tio inrikesflyglinjer mellan och perifera delar av landet, företrädesvis inland. Den trafik som upphandlas är den lång- väga och som sådan främjar den bl.a. förutsättningarna för långväga ar- betspendling, tjänsteresor och utbildning, men också för turism. Även om några exakta uppgifter inte finns på effekterna av den upphandlade trafi- ken på turistområdet är det självklart att den spelar en viktig roll. Nattåg- trafiken till och från övre är ett tydligt exempel på vilken bety- delse den upphandlade trafiken har för turism. Flyglinjerna till och från inland utgör ett bra komplement till tåget och bidrar till en god tillgänglighet till turistattraktioner som ligger långt ifrån de stora befolk- ningskoncentrationerna. Det bör därför finnas en avsevärd potential till bättre resmöjligheter för turister via ett högre utnyttjande av den konventionella kollektivtrafiken. För att åstadkomma detta behövs emellertid både produktutveckling och marknadsföring. Kollektivtrafiken blir även successivt alltmer anpassad till funktionshindrade personers behov, vilket också ökar dess potential. Projektet , som har drivits av Rikstrafiken, är ett exempel på utvecklingsprojekt och Samtrafikens Serviceinfo-projekt ett annat. I det sistnämnda informeras om kvalitet på stationer vad gäller trappor, av- stånd, möjlighet till personlig service etc. Detta möjliggör för funktions- hindrade kvinnor och män att planera och kombinera resor med flera färdmedel. Turismen har fått ökad uppmärksamhet till följd av att det har tillskapats nya jobb inom delbranscher som tillhör området. För många regioner i anses turismen ha en stor tillväxtpotential, framför allt i glesbygdsregioner, genom de spridningseffekter på eko- nomi och sysselsättning som den genererar bl.a. inom livsmedels-, bygg- och transportmedelsbranscherna. När turistvolymerna ökar leder det till en ökning av sysselsättningen eftersom det ofta handlar om personalin- tensiva branscher, men detta skiftar självklart beroende på säsongen. Turistnäringen har behov av utbildad personal, men det som främst värdesätts är sådant som kanske inte alltid kan ges genom formell utbild- ning. Dit räknas bl.a. förmågan att ge service, marknadskunnande, flexi- bilitet och dynamisk skaparkraft. Det sker dock en gradvis höjning av utbildningskraven bl.a. till följd av turistnäringens användning av IT, i syfte att effektivisera näringen och öka konkurrenskraften. De arbetsmarknadspolitiska programmen skall användas i syfte att öka möjligheten för arbetssökande att få arbete samt motverka brist på ar- betskraft. Turistnäringen är en näring med tillväxtpotential. Arbetsmarknadspo- litiska insatser kan innebära en ytterligare drivkraft för att öka sysselsätt- ningen för kvinnor och män inom detta område. Exempel på insatser kan vara arbetsmarknadsutbildning eller bidrag till Start av Näringsverksam- het. Ett annat exempel är projektet som avser projektanställ- ningar bl.a. inom områden som kan hänföras till turistsektorn; naturvård, fornvård och skötsel av reservat, leder och rastställen. Gröna Jobb skall stimulera till nya jobb som projektet skall ge långtidsarbetslösa kvinnor och män tillträde till arbetsmarknaden. Förutom det ordinarie utbildningssystemets turismutbildningar finns även arbetsmarknadsutbildningar på området. Deras betydelse är margi- nell i förhållande till övrig utbildning med inriktning mot turism, men har en given plats när det uppkommer regionala eller lokala bristsituationer och det finns förutsättningar för näringen att växa. Utbudet av arbetsmarknadsutbildning grundas på en sammanvägning av olika förhållanden. Centrala förhållanden är efterfrågan på utbildad arbetskraft, de arbetssökandes utbildningsbehov och det tillskott av yr- kesutbildade som det ordinarie utbildningsväsendet ger. Behovet av ar- betskraft har fyllts av utbudet från det ordinarie utbild- ningsväsendet. Arbetsmarknadsutbildningens utbildningsvolymer på om- rådet har därför varit relativt begränsade. Där de genomförs kan de moti- veras av regionala eller lokala bristsituationer, särskilt inom restaurang- branschen eller på transportområdet med anknytning till turistnäringen och upplevelseindustrin. Utbildningarna med turisminriktning sker också i kombination med Start av Näringsverksamhet, som beskrivs nedan, och då inriktas de specifikt på den nya företagarens kompetensbehov. Eftersom turistnäringen spänner över många områden och ett stort an- tal yrkeskategorier är det svårt att skatta andelen turismutbildningar i arbetsmarknadsutbildningen. Främst är det restaurang- och kundservice- utbildningar som dominerar. Över den senaste tioårsperioden har andelen deltagare i arbetsmarknadsutbildning med dessa inriktningar legat stabilt kring av den totala volymen. Det visar att det finns ett visst behov av arbetsmarknadsutbildning även om den är marginell i förhål- lande till andra faktorer som påverkar turismens tillväxtpotential. 2004 har totalt 3 653 perso- ner slutfört kundserviceutbildning inom arbetsmarknadsutbildningen. Av dessa var 2 677 kvinnor () och 976 män (). För re- staurangutbildning är motsvarande siffror 3 147 personer, varav 1 824 kvinnor () och 1 323 män (). Målsättningen med bidrag till start av näringsverksamhet är att den del- tagande kvinnan eller mannen skall bli självförsörjande genom eget fö- retagande. Bidraget skall fungera som ett tillskott till företagarens för- sörjning under starten och endast beviljas om verksamheten kan anses ge varaktig sysselsättning. Programmet vänder sig till arbetslösa kvinnor och män. För personer bosatta i de s.k. stödområdena gäller inte kravet på arbetslöshet. Uppföljningar genomförda av visar att arbetslösa som fått bidraget har betydligt större chans att vara sysselsatta än om de inte hade fått bidraget. Efter en treårspe- riod visar resultaten för företag som startades med hjälp av bidrag att de klarar sig i stort sett lika bra som övriga nystartade företag. fick av alla nyföretagare bidrag till start av näringsverksamhet. Andelen varierar mellan länen, från i till i . Enligt SCB:s vida definition av turistnäringen går av bidragen till start av näringsverksam- het inom turism. Avgränsas definitionen till hotell/restaurangbransch och resebyråverksamhet utgör området under 20022004. 2004 har totalt 29 591 personer genomgått program för start av näringsverksamhet. Av dessa var 11 008 kvinnor () och 18 583 män (). I programmet har även 2 014 utomnordiska medborgare deltagit, varav 619 kvinnor () och 1 395 män (). Inom turistnäringen är tillfälliga anställningar och säsongsanställningar mycket vanliga till följd av säsongsberoende verksamhet. Det betyder att korta anställningar ibland varvas med långa perioder av arbetslöshet. En- ligt uppgick andelen visstidsanställda kvinnor och män inom turistnäringen , vilket är oförändrat jämfört med . Motsvarande nivå för hela arbetsmarknaden var . För visstidsanställning inom turistnäringen finns ingen köns- uppdelad statistik. Följden av detta är att flera är beroende av arbetslöshetsförsäkringen som kompensation vid arbetslöshet och omställning till nytt arbete. För att inte arbetslöshetsförsäkringen skall utgöra försörjning under en stor del av året när anställningar upphör ställs krav på att de som arbetar inom näringen hittar andra inkomstmöjligheter under dessa perioder alternativt finner sätt att förlänga turistsäsongerna. Med utbildning och kompetens- utveckling torde möjligheten att försörja sig inom turistnäringen öka. Turistnäringen har blivit en allt viktigare resurs för regional utveckling. Globaliseringen medför att städer, regioner och nationer direkt konkurre- rar med varandra om besök, arbetsplatser och bosättning. Natur, kultur, sociala förhållanden m.m. spelar en allt större roll för image- och attrak- tionsutveckling av platser. Det ställs högre krav på en ort för att vara en Många platser i har en stor potential för att nyttja natur, kultur och kulturarv som resurser för turistnäringen och därmed en positiv regional utveckling. Det krävs en omfattande kunskap för att kunna agera på alla de plan som behövs för att utveckla turistnä- ringen. För att stödja turistnäringens utbildningsbehov finns ett stort antal pro- gram i gymnasieskolan, kommunala vuxenutbildningen, kvalificerade yrkesutbildningen (KY) och folkhögskolan över hela landet. Även hög- skoleutbildningar med inriktning mot turism förekommer och intern fort- bildning är vanlig inom turistnäringen. Allmänt är dessa utbildningar populära och dimensioneringen räcker inte till för alla sö- kande. Detta tyder på att det finns ett stort intresse för att arbeta inom turistnäringen. Turistnäringen omfattar många olika yrkesområden varför utbildningar av de mest skiftande slag förekommer och bör förekomma inom det tu- ristiska området. Utbildningarnas inriktning kan och bör variera, men med hänsyn till turistnäringens struktur och villkor bör olika former av entreprenörsfrämjande insatser generellt ingå. På gymnasienivå är det inom de nationella programmen Hotell- och restaurang och Handels- och administration som turism ingår som obli- gatoriskt ämne. Detta innebär att det går att utbilda sig med turisminrikt- ning på ett hundratal gymnasieskolor i landet. På Hotell- och restaurangprogrammet ges kursen Hotell A (50 gymna- siepoäng) som en gemensam karaktärsämneskurs och kurserna Hotell B och C för de elever som väljer att läsa inriktningen Hotell. Inom denna inriktning finns även kursen Turism. Totalt omfattar dessa tre kurser 400 gymnasiepoäng. På Handels- och administrationsprogrammet ges kursen Turism (50 gymnasiepoäng) som ett gemensamt karaktärsämne och kurserna Ar- betsmarknad för turism, Marknad för turism, Turism natur, kultur och miljö samt Turism och resor för de elever som väljer inriktningen Turism och resor. Totalt omfattar dessa fyra kurser 450 gymnasiepoäng. Dess- utom finns kurserna Affärsresor (100 gymnasiepoäng) och (100 gymnasiepoäng). Inom Samhällsvetenskapsprogrammet anges kur- ser inom turismen som exempel på kurser som kan erbjudas som valbara kurser. De kan då omfatta 50200 gymnasiepoäng. Utbildningar inom turism finns även inom Naturbruksprogrammet. Oavsett program kan alla elever välja turismkurser inom utrymmet för individuellt val. En skolhuvudman (kommun) får även fastställa lokala inriktningar inom de nationella programmen och inrätta lokala kurser samt specialut- formade program. Specialutformade program skall ha samma omfattning som ett nationellt program men avviker till viss del innehållsmässigt. Turism kan förekomma även i form av ett specialutformat program. Vid de yrkesföreberedande gymnasieutbildningarna, t.ex. Handels- och administrationsprogrammet och Hotell- och restaurangprogrammet, är arbetsplatsförlagd utbildning obligatorisk. För dess genomförande krävs samverkan mellan skola och näringsliv, t.ex. genom den berörda nä- Programråd eller yrkesråd/nämnder samt enskilda företag och företagare är därvid viktiga aktörer. har beslutat om propositionen Kunskap och kvalitet elva steg för utveckling av gymnasieskolan (prop. 2003/04:140, 2003/04:UbU 13, rskr. 2004/05:4). I propositionen bedömer regeringen att lokala sam- råd i frågor som rör yrkesutbildningar bör bli obligatoriska. Syftet är att samverkan mellan skola och arbetsliv skall utvecklas Riksdagsbeslutet innebär också att nu gör en översyn av samtliga kurser och ämnen bl.a. med anledning av förslaget om ämnesbetyg. De nya kurserna skall tillämpas för elever som påbörjar gymnasieutbildning efter . Inom påbyggnadsutbildning (PU) bedriver 16 kommuner Tu- rism och reseservice. /uppgick, enligt , elevantalet till 1 934. Utbildningstiden är normalt . Som kompletterande utbildning bedrivs fyra utbildningar av varierande tidslängd, till . Utbildningarna står endast under stat- lig tillsyn, det utgår inget statsbidrag och de studerande är inte berätti- gade till studiestöd. Antalet utbildningsplatser fastställs av respektive utbildningsanordnare. Verksamheten kvalificerad yrkesutbildning (KY) styrs av lagen (2001:239) om kvalificerad yrkesutbildning och förordningen (2001:1131) om kvalificerad yrkesutbildning. Myndigheten för kvalifice- rad yrkesutbildning kan bevilja statsbidrag för en KY-utbildning och de studerande blir berättigade till studiestöd. tog 441 studerande examina från KY inom turism- och re- staurangutbildning. Av de utexaminerade var 341 kvinnor och 100 var män. För att vara behörig till KY-utbildning skall den sökande ha en grund- läggande behörighet för högskolestudier och i vissa fall även särskild behörighet. Utbildningarna är långa och kan om den stu- derande godkänts på alla moment i utbildningen avslutas med en kvalifi- cerad yrkesexamen. Av utbildningstiden skall ungefär en tredjedel vara handledarlett lärande i arbete på en eller flera arbetsplatser. För att en KY-utbildning skall kunna starta måste näringslivet uttryck- ligen efterfråga den och dokumentera att det finns behov av den kompe- tens som utbildningen ger. Anordnaren måste styrka detta och ansöka hos Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning om att få starta. Dessutom skall berörd näring/bransch aktivt delta i planering, kursplanearbete, led- ning och genomförande av utbildningen. För varje utbildning skall finnas en ledningsgrupp där arbetslivet skall ha majoritet. Anordnare kan vara kommun, statligt universitet eller högskola, landsting eller enskilda fy- siska eller juridiska personer. Av samtliga eftergymnasiala yrkesutbildningar vid sidan av högskolan är sannolikt KY-utbildningen den som har den mest direkta kopplingen till och det mest utvecklade samarbetet med berörda näringar, eftersom detta är en förutsättning för att utbildningarna skall kunna startas och genomföras. Praktiskt sett går det till så att lokala eller regionalt förank- rade företag/organisationer utnyttjar sina kontakter bland privata eller offentliga utbildningsanordnare och pekar på behoven av kvalificerat yrkesutbildade. Man går igenom förutsättningarna för ett hållbart samar- bete, kommer överens om ömsesidiga åtaganden och utarbetar en utbild- ningsplan enligt de riktlinjer som Myndigheten för kvalificerad yrkesut- bildning tillhandahåller. överstiger efterfrågan på att få starta KY- utbildning kraftigt de tillgängliga resurserna. 13 folkhögskolor bedriver s.k. långa kurser inom turistområdet. Av dessa erbjuder tio folkhögskolor kurser som omfattar ett till . Tre folkhögskolor erbjuder tvååriga kurser. Fem av kurserna är efter- gymnasiala. Kurserna har sammanlagt ca 240 elever. tre första högskoleutbildningar inom turism startade vid högskolorna i , /och . ger tolv uni- versitet och högskolor utbildningsprogram inom turism: , Högskolan på , , uni- versitet, , , , , (från Mittuniver- sitetet), , och univer- sitet. Det vanligaste är att turismutbildning ges inom ramen för olika utbild- ningsprogram som leder till kandidat- eller magisterexamen (minst 120 respektive 160 poäng), men det är även vanligt att kurser inom pro- grammen ges som fristående kurser. Det är med andra ord möjligt att läsa en eller flera fristående kurser med inriktning mot turism inom ramen för en utbildning som syftar till en examen med ett annat huvudämne, exem- pelvis företagsekonomi eller kulturgeografi. Totalt finns drygt tjugo turisminriktade utbildningsprogram. Inrikt- ningarna på programmen varierar men kan förenklat delas in i två huvudkategorier; en med mer teoretisk inriktning mot ekonomi, turism- vetenskap och kulturgeografi samt en med mer praktisk inriktning mot hotell och restaurang. Inom den förra kategorin återfinns program som turismvetarprogrammet vid , med inriktning mot antingen turismvetenskap eller upplevelseproduktion och turism, samt turism och resandevetenskapligt program vid . Inom den senare kategorin finns t.ex. utbildningar som magisterprogrammen i service management vid universiteten i respektive , samt gastro- nomiprogammet vid . Därutöver finns ett flertal samhällsvetenskapliga program som i liten eller stor utsträckning har kopplingar till turism, exempelvis inom mana- gement och företagsekonomi. Turismrelaterad högskoleutbildning har vuxit i omfattning . /03 fanns drygt 900 studenter registrerade på olika kurser och program med turisminriktning, vilket är en tredubbling i antal stu- denter /98. av studenterna var kvinnor och var män. Studentintresset är stort för ämnen relaterade till turismvetenskap. Sö- kandetrycket på turismprogrammen är relativt stort. Antalet studenter som söker till dessa utbildningar som förstahandsval ligger i regel över antalet platser, och det totala antalet sökande ligger vanligen mång- dubbelt över. Samverkan mellan universitet, högskolor och kommuner Regeringen inrättade 2002 en delegation, Samverkansdelegationen, med uppgift att stimulera regionalt samarbete mellan universitet, högskolor, kommuner, landsting, länsstyrelser eller motsvarande organ. Delegationen har förfogat över sammanlagt för att stimulera samarbete om högre utbildning, som syftar till att skapa hållbar tillväxt i regionen och främjar re- kryteringen till högskolan. Delegationen har bl.a. stött följande projekt med inriktning mot turist- och upplevelseindustrin: Upplevelseturism en regional tillväxtnäring. Gotlands- och Jämt- landsregionerna samverkar kring profilerad högskoleutbildning för tu- rismsektorn. Projektet vill pröva nya former, engagera turistföretag och andra företag i kunskapsutveckling inom upplevelseturism i de två regio- nerna. Högskolan på och samverkar om en ny, till stor del gemensam, turismutbildning med nya kreativa ämneskombi- nationer, som också kan ges på distans. Samverkan förväntas utveckla en avancerad innehållsproduktion för turistområdet. Utbildning som leder till yrkeshögskoleexamen med inriktning mot tu- rism. är huvudman för ett projekt som handlar om att etablera en ny utbildning med inriktning mot turistnäringen i sam- verkan med kommuner och företag. Syftet är att utbilda kreativa och handlingsinriktade personer som självständigt kan planera, genomföra och följa upp projekt inom näringen. Utbildningen skall vara påbygg- nadsbar, i första hand mot ekonomprogrammmet, och vara ortsoberoende genom distansöverbryggande teknik. () ägs av tillsammans med SAS, , , (), Svenska Bussbran- schens , och . TRAC är ett inregistrerat varumärke som får användas av de utbildningsanord- nare som TRAC: styrelse godkänner. är namnet på re- sebyråbranschens yrkesutbildning för dem som väljer att arbeta med re- sebyråverksamhet. TRAC-utbildningar finns på ett dussintal platser i och bedrivs i vissa fall inom ramen för KY-utbildningar, ibland som resesäljarutbildning och i några fall på gymnasieskolor och folkhög- skolor. TRAC-utbildningen är utformad i samarbete med resebyråbran- schen. Utbildningen omfattar branschkunskap, informationssystem, affärskunskap, geografi, säljteknik och praktik. Efter genomförd utbild- ning blir eleverna diplomerade resesäljare. Resebyråerna behöver denna kompetens för att kunna auktoriseras. I finns ett fåtal fristående utbildningar. Nämnas kan de resebranschutbildningar som auktoriseras av () och tions () att bedriva IATA-utbildningar. Auktoriseringen omprö- vas . Turismforskning kan bidra till utvecklingen av den svenska turistnä- ringen som tillväxtfaktor, nationellt, regionalt och lokalt. Vid flera av landets högskolor och universitet förekommer forskning om turism. Turismvetenskap är dock ett relativt ungt forskningsområde i . Forskning inom turistområdet sker framför allt inom ämnen som kultur- geografi och företagsekonomi. Aktiva forskningsmiljöer finns vid turismforskningsinstitutet vid , vid , Campus vid samt . Det mångvetenskapliga turismforskningsinstitutet vid Mitt- högskolan har en viktig uppgift att göra forskningsresultat och kunskap tillgängliga för turistnäringen. På vid uni- versitet samlas forskare från olika discipliner med intresse för turistfrågor under (). Här liksom vid ETOUR sker ett samarbete med turistnäringen, där forskare och företagare arbetar tillsammans i olika utvecklingsprojekt. Turistnäringen behöver ny kun- skap och kvalificerad personal, varför nära samverkan mellan närings- livet och högskolorna samt mellan lärosätena är viktig. I skrivelsen En samlad naturvårdspolitik (skr. 2001/02:173) framhöll regeringen att en välbevarad natur är en grundförutsättning för den del av turistnäringen som baseras på natur, kultur och landskapsbild, dvs. natur- och kulturturismen. Kvinnors och mäns nyttjande av naturen genom fri- luftsliv och turism bör ske på ett långsiktigt hållbart sätt och inom den ram som olika bevarandemål sätter. Vidare pekade regeringen på att na- turturismen och naturvården bör utvecklas till ömsesidig nytta. Den svenska naturen i allmänhet och de skyddade områdena i synnerhet utgör en tillgång med utvecklingsmöjligheter. Regeringen framhöll även att staten bör ha ett ansvar att på olika sätt underlätta och stimulera en ökad naturturism, såväl i skyddade områden som i naturen generellt. Natur- och kulturlandskapet utgör bas och grundförutsättning för na- tur- och kulturturismen i . Naturen och därmed i viss utsträck- ning även naturvården tillhandahåller helt enkelt råvaran eller basen för naturturismen. De värden och resurser som finns i landskapet för tu- rismen, såväl kulturvärden som naturvärden, kan sammantaget bättre bidra till den regionala utvecklingen om de behandlas med en helhetssyn än om de behandlas som separata resurser. Upplevelseturism i olika for- mer tenderar att öka. Exempelvis tillhör några av de skyddade områdena de mest besökta attraktionerna i landet. I flera nationalparker och reservat Prop. 2004/05:56 finns bra exempel på lokala turistentreprenörer som bedriver en turism som går hand i hand med förvaltningen av det skyddade området. Våra vattenområden ger mycket goda möjligheter till att ytterligare utveckla sportfisketurismen och annan vattenrelaterad turism. I ovan nämnda skrivelse framhöll regeringen att den offentligt ägda marken utgör en tillgång som ger särskilda möjligheter att utveckla na- turturism hand i hand med naturvård. De statliga markförvaltarna har därmed en roll i att fortsätta utveckla naturturismen på den statliga mar- ken. Målsättningen när turism utvecklas på det statliga markinnehavet är att den bör bidra till den lokala ekonomin, dvs. den lokala ut- vecklingen. Så långt som möjligt bör, i linje med viljeinriktningen i skri- velsen, de statliga markförvaltarna uppmuntra och underlätta för lokala entreprenörer att driva turism. Detta i syfte att bidra till att mål även inom regional utvecklingspolitik kan uppnås. Sveaskog AB:s uppdrag har vidgats till att också omfatta naturturism i syfte att nyttja statens mark bättre och för att skapa arbetstillfällen i gles- bygd. Detta kommer bl.a. att ske genom att delar av Sveaskog AB:s markinnehav ställs till förfogande för privata entreprenörer och i förläng- ningen för olika turistprodukter. har en viktig roll i att samverka med såväl andra statliga markförvaltare som aktörer inom tu- ristnäringen, inte minst företagare, i syfte att utveckla verksamheten inom naturturism och upplevelser. Ett ökat kommersiellt nyttjande av naturområden kan medföra en risk för ökade konflikter, mellan naturturism å ena sidan och markägare, annan markanvändning och naturvård å den andra. En genomtänkt plane- ring är en viktig pusselbit när det gäller att förebygga så att bevarande och ett nyttjande genom naturturism och friluftsliv kan förenas. Vidare har turistarrangörer ett ansvar att kontakta och ha samråd med markägare i samband med att aktiviteter planeras. En relevant fråga är hur mycket turistaktiviteter ett område kan tåla utan att bevarandemål riskeras och utan att kvaliteten på upplevelserna urholkas.