prop · GR03150d2 · 2004-06-10 00:00:00 — (Jfr 18 kap. 2 § tredje meningen promemorian och 9 kap. 2 § PFL.) Paragrafen föreskriver att vissa av bestämmelserna om gruppersonförsäkring inte skall gälla i en del fall. Undantaget gäller när försäkringen är avgränsad i tiden. Paragrafen har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 2 §. Den har ingen motsvarighet vid kollektivavtalsgrundad skadeförsäkring eller vid individuell skadeförsäkring. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Det hänvisas till kommentaren till 17 kap. 2 §. 3 § Avtal om frivillig gruppersonförsäkring anses ingånget mellan försäkringsbolaget och gruppmedlemmen på grundval av gruppavtalet. Ett sådant avtal kan ingås också genom att gruppmedlemmen låter bli att avböja försäkringen , om detta föreskrivs i gruppavtalet. Avtal om obligatorisk gruppersonförsäkring anses ingånget mellan försäkrings- bolaget och företrädare för gruppen genom gruppavtalet. Genom ett sådant avtal uppkommer ingen betalningsskyldighet för gruppmedlemmen mot försäkrings- Den som enligt första eller andra stycket anses ingå avtal om grupperson- försäkring med försäkringsbolaget är försäkringstagare. Vid tillämpning av 14 och 15 kap. och i fråga om rätten till försäkringsersättning i övrigt anses dock varje försäkrad som försäkringstagare, om försäkringen gäller på hans liv eller hälsa till förmån för honom själv eller hans rättsinnehavare. Om en gruppmedlem är försäk- ringstagare utan att själv vara försäkrad, gäller för honom det som sägs om (Jfr 18 kap. 3 § promemorian och 9 kap. 3 § PFL.) Paragrafen ger vissa regler om vilka som skall anses vara avtalsparter vid gruppersonförsäkring, vilka frånsett tredje stycket andra och tredje meningarna stämmer överens med vad som föreskrivs om gruppskade- försäkring i 17 kap. 3 §. Den har ingen direkt motsvarighet vid kollektiv- avtalsgrundad personförsäkring (jfr dock 20 kap. 2 §) eller vid indivi- Övervägandena finns i avsnitt 10.2. Huvudregeln är att den som anses ingå gruppavtalet är försäkringstagare vid tillämpningen av lagen. I vissa avseenden förfogande över försäk- ringen, förhållandet till borgenärerna och rätt till försäkringsersättning i övrigt anses dock varje försäkrad enligt tredje stycket som försäk- ringstagare såvitt försäkringen gäller på den försäkrades liv eller hälsa till förmån för honom själv eller hans rättsinnehavare. medförsäkrade, vilka alltså kan exempelvis göra sitt eget förmånstagar- Däremot behandlas den försäkrade inte i denna egenskap som försäkringstagare vid tillämpning av reglerna om begränsning av försäkringsbolagets ansvar, vilket får betydelse bl.a. för upplysnings- plikten, eller om premiebetalningen. En särskild bestämmelse tar sikte på det fallet att försäkringsavtalet ingås av en gruppmedlem som inte själv är försäkrad. Det som sägs i kapitlet om försäkrad gruppmedlem gäller också för en sådan grupp- Vissa frivilliga gruppersonförsäkringar bl.a. s.k. kompanjon- försäkring och affärsgruppförsäkring avser nämligen att tillgodose den egentlige försäkringstagarens behov av kapital i händelse av den försäk- rades död eller varaktiga oförmåga, och då passar inte lagens bestämmel- ser om att den försäkrade skall behandlas som försäkringstagare. att förfoga över försäkringen bör i princip tillkomma den som tecknat Eftersom försäkringstagaren i detta fall visserligen är gruppmedlem men inte försäkrad, kan inte kapitlets regler om försäkrade grupp- medlemmar utan vidare tillämpas på försäkringstagaren. sägs sist i tredje stycket att en sådan försäkringstagare är likställd med försäkrad gruppmedlem, något som också får betydelse när det gäller meddelanden som skall riktas till denna kategori. I övrigt hänvisas till kommentaren till 17 kap. 3 §. 4 § Om försäkringsbolaget ger en företrädare för gruppen i uppdrag att fullgöra en skyldighet mot gruppmedlemmarna som föreskrivs i detta kapitel, ansvarar bolaget mot dem för företrädarens utförande av uppdraget, där inte annat särskilt anges i kapitlet. (Paragrafen saknar motsvarighet i promemorian och PFL.) En bestämmelse med samma innehåll finns i 17 kap. 4 §. Paragrafen ger en allmän regel om försäkringsbolagets ansvar när den lägger sådana uppgifter på gruppföreträdaren som bolaget är skyldigt att ombesörja enligt lagen. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Som framgår gäller inte regeln om uppdragets verkan när annat anges i kapitlet. Exempel ger mottagande av anmälan enligt 9 § andra stycket, mottagande av avstående från obligatorisk försäkring (12 § andra stycket), identifikation enligt 19 § andra meningen och förmedling av premien (22 § andra stycket) I övrigt hänvisas till kommentaren till 17 kap. 4 §. 5 § Innan ett gruppavtal ingås skall försäkringsbolaget lämna gruppen information som är utformad så att den underlättar bedömningen av gruppmedlemmarnas försäkringsbehov och valet av försäkring. Informationen skall på ett enkelt sätt återge det huvudsakliga innehållet i de försäkringsvillkor som gruppen behöver ha kännedom om för att kunna bedöma kostnaden för och omfattningen av försäkringen. Viktiga begränsningar av försäkringsskyddet skall tydligt framgå. Detsamma gäller om försäkringsbolagets ansvar inträder först när premien betalas. Innan ett avtal om frivillig gruppersonförsäkring ingås skall försäkringsbolaget också på ett ändamålsenligt sätt ge gruppmedlemmarna information för bedömning av frågan om de bör ansluta sig till försäkringen. Innebär ett gruppavtal om frivillig gruppersonförsäkring att gruppmedlemmarna kan bli anslutna genom att inte avböja försäkringen, skall försäkringsbolaget sända ett meddelande till dem om detta förhållande och om deras möjlighet att enligt 12 § säga upp försäkringen för upphörande. 2003/04:150 19 kap. (Jfr 18 kap. 4 § första stycket promemorian och 9 kap. 4 § PFL.) Paragrafen, som utformats efter Lagrådets förslag, handlar om den grundläggande information som försäkringsbolaget skall lämna innan ett gruppavtal om gruppersonförsäkring ingås. Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 5 § och beträffande kollektivavtalsgrundad personförsäkring viss motsvarighet i 20 kap. 3 §. Vid individuell personförsäkring finns motsvarande bestämmelse i 10 kap. 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.3. Det hänvisas till kommentaren till 17 kap. 5 § och 10 kap. 2 §. Förhållandena vid gruppförsäkring motiverar dock att man tar fasta på delvis andra moment än vid individuell försäkring. Villkoren vid gruppersonförsäkring kan också kräva en mera ingående belysning än vid gruppskadeförsäkring. 6 § När en försäkring har meddelats skall försäkringsbolaget på ett ändamålsenligt sätt avsända försäkringsbesked för de försäkrades kännedom. Beskeden skall innehålla upplysningar om de väsentliga rättigheter och skyldigheter som följer av försäkringen samt om viktiga begränsningar av försäkringsskyddet. Detsamma gäller när försäkringen har ändrats eller förnyats, om de nya försäkringsvillkoren innebär en begränsning av försäkringsskyddet eller en väsentlig ändring av försäkringen. Om en uppgift i ett försäkringsbesked avviker från försäkringsavtalet och avvikelsen inte är till nackdel för den som beskedet är riktat till, gäller uppgiften i försäkringsbeskedet. Uppgiften kan dock inte åberopas om den som försäkringsbeskedet är riktat till har insett eller bort inse att uppgiften är oriktig eller är giltig. (Jfr 18 kap. 5 § promemorian och 9 kap. 5 § PFL.) Paragrafen handlar om att försäkringsbolaget efter att en försäkring har meddelats skall lämna s.k. efterköpsinformation i form av försäkringsbesked, liksom om beskedets innehåll och civilrättsliga verkningar enligt lagen. Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 6 §. Den har vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring en motsvarighet i 20 kap. 4 §. Vid individuell personförsäkring finns motsvarande bestämmelser i 10 kap. 4 § (jfr också 10 kap. 9 §). Övervägandena finns i avsnitt 10.3. Kraven på information enligt första stycket skall anpassas till vad som är viktigt för gruppersonförsäkringens del, och det bör då observeras att skilda omständigheter kan ha betydelse beroende på gruppförsäkringens art. Framför allt bör beskedet upplysa om sådana förhållanden som skall särskilt framhållas i den bekräftelse som föreskrivs för individuella personförsäkringar i 10 kap. 4 §, i den mån de får aktualitet vid försäk- Även upplysningar av annat slag kan behöva ges vid grupp- försäkring, t.ex. om den försäkrades rättigheter om gruppmedlemmen frivilligt eller ofrivilligt får lämna gruppen. Andra stycket får större praktisk betydelse vid personförsäkring, där gruppen kan preciseras på sätt som saknar motsvarighet på skadeförsäk- Här kan t.ex. en åldersgräns som den försäkrade inte känner till gälla för en viss kategori av arbetstagare eller förutsättningen för försäkringsskydd vara att den försäkrade är arbetsför. har rätt att uppbära ersättning från försäkringen i egenskap av förmåns- tagare råkar känna till att försäkringsbeskedet var oriktigt, har detta inte någon betydelse för försäkringsbolagets skyldigheter enligt paragrafen. Det avgörande är vad den som beskedet är riktat till insett eller bort inse. I övrigt hänvisas till kommentaren till 17 kap. 6 §. 7 § och i samband med att försäkringen förnyas skall försäkringsbolaget i skälig omfattning informera de försäkrade om sådana för- hållanden rörande försäkringen som det är av betydelse för dem att känna till. ett försäkringsfall gäller informationsskyldigheten också mot andra som har anspråk mot försäkringsbolaget. Det som sägs i 10 kap. 7 § andra och tredje styckena om information vid försäkringsfall och i 10 kap. 8 § om möjligheter till överprövning m.m. tillämpas också vid gruppersonförsäkring. (Jfr 18 kap. 4 § andra och tredje stycket promemorian och 9 kap. 4 § andra stycket och 5 § tredje stycket PFL.) Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, handlar om försäkringsbolagets generella skyldighet att informera de försäkrade och i samband med förnyelse av försäkringen, liksom mera specifikt vid försäkringsfall. Paragrafen har för grupp- skadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 7 § och vid kollektivavtals- grundad personförsäkring en motsvarighet i 20 kap. 5 §. personförsäkring finns motsvarande bestämmelser i 10 kap. 5, 7 och Övervägandena finns i avsnitt 10.3. Det hänvisas till kommen- taren till 10 kap. 5, 7 och 8 §§ samt 17 kap. 7 §. 8 § Om ett försäkringsbolag inte lämnar information enligt 57 §§, tillämpas 10 kap. 1012 §§. Paragrafen, som vid gruppskadeförsäkring har sin motsvarighet i 17 kap. 8 §, reglerar påföljderna vid brott mot informationsplikten. dena finns i avsnitt 10.3. Här hänvisas till vad som gäller vid indivi- duell personförsäkring (de marknadsrättsliga påföljderna i 10 kap. 10 12 §§). Tiden för försäkringsbolagets ansvar m.m. 9 § När ett gruppavtal om frivillig gruppersonförsäkring har ingåtts, räknas tiden för försäkringsbolagets ansvar från den tidpunkt som anges i gruppavtalet. ret omfattar alla gruppmedlemmar som då uppfyller anslutningskraven enligt avtalet och som har anslutit sig till försäkringen samt dem som har anslutits som medförsäkrade till en gruppmedlem. Ansluter sig en gruppmedlem senare, räknas ansvaret från och med dagen för anslutningen, om inte annat anges i gruppavtalet. Anslutning enligt första stycket anses ske när medlemmen gör anmälan till försäkringsbolaget eller till någon som tar emot anmälningar för dess räkning. medlemmen ansluter sig genom att inte avböja försäkringen, anses anslutning ske när tiden för avböjande går ut. Om ingen annan tidpunkt har avtalats, räknas vid obligatorisk gruppersonförsäkring tiden för försäkringsbolagets ansvar mot medlemmarna från och med dagen efter den då gruppavtalet ingicks eller, om någon inträder i gruppen senare, från och med dagen efter inträdet. 2003/04:150 19 kap. (Jfr 18 kap. 6 § promemorian och 9 kap. 6 § PFL.) Paragrafen, som utformats efter Lagrådets förslag, reglerar tiden när försäkringsbolagets ansvar inträder. Bestämmelserna stämmer helt överens med reglerna om gruppskadeförsäkring i 17 kap. 9 §. Vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring finns motsvarande bestämmelse i 20 kap. 7 § och vid individuell personförsäkring i 11 kap. 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. Det hänvisas till kommentaren till 17 kap. 9 §. 10 § Om ett försäkringsfall inträffar efter det att försäkringsbolagets ansvar har inträtt men innan avtal har träffats enligt 1 § tredje stycket om utformningen av en gruppmedlems försäkringsskydd, bestäms ansvaret efter vad som är skäligt med hänsyn till medlemmens förhållanden och de villkor som gäller för gruppen i övrigt. (Paragrafen saknar motsvarighet i promemorian eller PFL.) Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, avser den speciella situationen att skyddet för den enskilde gruppmedlemmen skall bestämmas genom en individuell överenskommelse, som dock ännu inte träffats vid försäkringsfallet. En motsvarande regel finns i 17 kap. 10 §. Här kan hänvisas till kommentaren till den paragrafen. Övervägandena finns i avsnitt 10.10. Förnyelse av försäkringen och uppsägning till försäkringstidens utgång 11 § Ett avtal om gruppersonförsäkring förnyas för av , om det inte har sagts upp för att upphöra vid försäkringstidens slut. I 6 och 7 §§ finns bestämmelser om information i samband med förnyelse. Om försäkringsbolaget säger upp försäkringen till försäkringstidens utgång, skall det skriftligt meddela den som har ingått gruppavtalet och berörda gruppmedlemmar om uppsägningen. Uppsägningen får verkan efter det att meddelandena avsändes. Om de försäkrade har rätt till fortsättningsförsäkring enligt 15 §, skall detta anges i meddelandet till gruppmedlemmen. Saknas denna uppgift, får uppsägningen ingen verkan. Första stycket första meningen gäller inte om annat framgår av avtalet eller av omständigheterna i övrigt. (Jfr 18 kap. 10 § promemorian och 9 kap. 10 § PFL.) Paragrafen handlar om förnyelse av en försäkring och om uppsägning av den till försäkringstidens utgång. Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 11 §. För gruppersonförsäkringens del föreskrivs dessutom att, när det finns rätt till fortsättningsförsäkring, uppsägnings- meddelandet till gruppmedlemmen skall innehålla upplysning om detta och att uppsägningen annars inte gäller. finns viss motsvarighet i 11 kap. 4 §. Paragrafen har ingen motsvarighet vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring. Det hänvisas till kommentaren till 17 kap. 11 §. En gruppmedlems rätt att säga upp eller avstå från försäkringen 12 § Vid frivillig försäkring har en försäkrad gruppmedlem rätt att när som helst säga upp försäkringen att genast upphöra. Vid obligatorisk försäkring kan en medlem i gruppen när som helst genom anmälan förklara sig avstå från försäkringen. Sådan anmälan kan även ske hos (Jfr 18 kap. 8 § andra stycket promemorian och 9 kap. 8 § andra stycket Paragrafen, som utformats väsentligen enligt Lagrådets förslag, behand- lar en gruppmedlems rätt att säga upp eller avstå från en grupperson- Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 12 § och vid individuell personförsäkring i 11 kap. 5 § första stycket Paragrafen har ingen motsvarighet vid kollektivavtals- Övervägandena finns i avsnitt 10.5. hänvisas till kommentaren till 17 kap. 12 §. Verkan av att en medlem lämnar gruppen 13 § Om en försäkrad gruppmedlem utträder ur gruppen av någon annan anledning än att han uppnår en viss ålder, upphör försäkringsbolagets ansvar mot honom och hans medförsäkrade efter utträdet (efterskydd). Om en make är medförsäkrad och äktenskapet upplöses, upphör ansvaret mot den medförsäkrade efter äktenskapets upplösning. Ansvaret mot en medförsäkrad sambo upphör efter det att samboförhållandet har upphört. (Jfr 18 kap. 9 § promemorian och 9 kap. 9 § PFL.) Paragrafen, som utformats delvis efter Lagrådets förslag, behandlar verkan av att den försäkrade lämnar gruppen eller inte längre hör till den kategori som enligt avtalet kan medförsäkras. Den har för gruppskade- försäkring sin motsvarighet i 17 kap. 13 §. Paragrafen har viss motsvarig- het vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring i 20 kap. 10 §. vägandena finns i avsnitt 10.5. Efterskyddet gäller från utträdet ur gruppen. efterskydd när gruppmedlemmen utträder på den grund att medlemmen uppnått viss ålder och därför på förhand vet om att försäkringsskyddet Enligt vad som närmare framgår av 16 § är vidare efterskyddet uteslutet i vissa fall då den försäkrade inte kan anses vara i behov av skyddet; genom förbehåll kan också skyddet undantas när försäkringen varit gällande under mindre än eller om ett sådant undantag motiveras av försäkringens art. En särskild fråga är om en grupp kan bestämmas så att en grupp- medlem får anses ha utträtt ur den om medlemmen inte uppfyller en viss skyldighet enligt försäkringsavtalet, t.ex. när enligt villkoren för en gruppförsäkring för bankkunder en förutsättning för medlemskap är att premierna betalas genom s.k. autogiro en betydande förenkling från försäkringsbolagets synpunkt jämfört med andra betalningsformer. sådan klausul får inte tillämpas så att man kringgår de tvingande reglerna till de försäkrades skydd, här gäller de allmänna reglerna om premie- dröjsmål (2023 §§). Om premierna visserligen betalas men på annat vis än genom autogiro, blir alltså förevarande paragraf inte tillämplig: medlemmen anses inte ha lämnat gruppen. Om däremot en sådan klausul bygger på att gruppen består av kontohavare i en viss bank och grupp- medlemmen slutar spara där, får medlemmen anses ha utträtt ur gruppen på det sätt som paragrafen anger. Särskilt vid gruppersonförsäkring kan frågan uppkomma när medlem- skap i en ekonomigrupp (en grupp som består av personer som i egen- skap av sparare eller låntagare är kunder i ett kreditinstitut) har upphört. Den väsentliga tidpunkten är här när avtalet med företrädaren för ekono- migruppen upphör att gälla, exempelvis när ett banklån är slutbetalt. det fråga om en gruppförsäkring för studerande, bör man räkna tre- månadsfristen från slutdagen för den sista termin gruppmedlemmen Samma efterskydd ges när makar skiljer sig eller sambor separerar. Med make likställs registrerad partner (se 3 kap. 1 § lagen [1994:1117] om registrerat partnerskap). Med sambo avses två personer som stadig- varande bor tillsammans i ett parförhållande och har gemensamt hushåll (se 1 § sambolagen [2003:376]). I övrigt hänvisas till kommentaren till 17 kap. 13 §. Verkan av att gruppavtalet upphör på grund av uppsägning från gruppens sida 14 § Om gruppavtalet upphör på grund av uppsägning från gruppens sida, upphör försäkringen för samtliga försäkrade som anges i uppsägningen, dock tidigast efter det att uppsägningen kom till försäkringsbolaget. När försäkringsbolaget har tagit emot en uppsägning, skall det genast sända ett meddelande om denna till de försäkrade gruppmedlemmarna. I meddelandet skall det anges om de försäkrade har rätt till fortsättningsförsäkring enligt 15 §. (Jfr 18 kap. 8 § första stycket promemorian och 9 kap. 8 § PFL.) Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlar uppsägning av försäkringen från gruppens sida. Den har för gruppskadeförsäkring sin motsvarighet i 17 kap. 14 §. Vid gruppersonförsäkring skall också informeras om rätten till fortsättningsförsäkring. Paragrafen har ingen uttrycklig motsvarighet vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring eller vid individuell personförsäkring. Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Det hänvisas till kommentaren till 17 kap. 14 §. Rätten till fortsättningsförsäkring m.m. och till försäkringens värde 15 § Upphör försäkringsbolagets ansvar enligt 11 § andra stycket eller 14 §, har varje försäkrad rätt att utan hälsoprövning få ett likvärdigt skydd genom fort- sättningsförsäkring, som tecknas hos försäkringsbolaget eller ett annat försäkringsbolag som bolaget anvisar. Ansökan om fortsättningsförsäkring skall göras från det att försäkringen upphörde. Om efter uppsägning enligt 11 § andra stycket eller 14 § ett nytt gruppavtal träffas om samma typ av försäkring för väsentligen samma grupp, har varje gruppmedlem som har skyddats av den uppsagda försäkringen rätt till försäkring på grund av det nya gruppavtalet enligt samma villkor som gäller för gruppen i övrigt. När en försäkring upphör att gälla, skall försäkringsbolaget ställa försäkringens värde till försäkringstagarens förfogande enligt vad som anges i försäkringsvillkoren. 2003/04:150 19 kap. (Jfr 18 kap. 11 § promemorian och 9 kap. 11 § PFL.) Paragrafens första stycke behandlar det kompletterande skydd som fortsättningsförsäkring utgör. Andra stycket ger regler om rätt till ny gruppförsäkring i en speciell situation. Tredje stycket rör behandlingen av sparmoment ingående i en försäkring som upphör. Paragrafen har ingen motsvarighet vid gruppskadeförsäkring. I fråga om kollektivavtalsgrundad personförsäkring, se 20 kap. 10 §, och i fråga om individuell personförsäkring, se 11 kap. 6 och 11 §§. Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Första stycket innehåller den grundläggande regeln om den försäkrades rätt vid både frivillig och obligatorisk gruppersonförsäkring att utan hälsoprövning få fortsättningsförsäkring när försäkringen sagts upp av försäkringsbolaget eller gruppen. En förutsättning är dock att den försäk- rade ansöker om skydd från det att försäkringen Både muntlig och skriftlig ansökan är möjlig. lagtexten är det avgörande vid skriftlig ansökan om den avsänds inom fristen, inte när den kommit fram. Vad angår formen för fortsättningsförsäkringen har försäkringsbolaget frihet att ordna försäkringsskyddet på det sätt som är bäst från försäk- ringsteknisk synpunkt, genom individuell försäkring av något slag eller möjligen genom annan gruppförsäkring än den tidigare. ringsbolaget också hänvisa till ett annat försäkringsbolag som är berett att meddela försäkring av den avsedda typen. Under alla förhållanden krävs att skyddet är likvärdigt. skall ha samma förmåner som enligt den tidigare gruppförsäkringen, frånsett de olikheter som kan ligga i försäkringstypen. fortsättningsförsäkring får den försäkrade sålunda finna sig i att sköta Mera fördelaktiga villkor än tidigare kan inte Det innebär att det inte finns någon rätt till fortsättningsförsäk- ring om den försäkrade numera överskridit den åldersgräns som gällde för den tidigare försäkringen. I kravet på likvärdighet ligger inte heller att skyddet skall vara lika billigt som enligt den tidigare försäkringen. Tvärtom är det normala vid fortsättningsförsäkring att denna, i varje fall som individuell försäkring, är dyrare än den gruppförsäkring som upphör I fråga om premien för en individuell fortsättningsförsäkring skall försäkringsbolaget emellertid följa gängse tariff. alltså godta att betala den premie som någon vid god hälsa i samma ålder Av regeln att hälsoprövning inte skall ske framgår att försäkringsbolaget inte får ta hänsyn till eventuella försämringar i den försäkrades hälsa utan skall behandla honom som en normalrisk. Inte heller får försäkringsbolaget inskränka sig till att erbjuda en dyr försäkring, om en billigare typ ger ett acceptabelt skydd. I kravet på likvärdigt skydd ligger på detta vis också att skyddet inte skall vara dyrare än som är nödvändigt av försäkringstekniska skäl. Sedan en fortsättningsförsäkring av det ena eller andra slaget har meddelats, gäller i princip de allmänna reglerna om individuell personförsäkring eller gruppersonförsäkring för försäkringen. Situationen att en gruppförsäkring i förekommande fall ersätts av en individuell fortsättningsförsäkring får emellertid anses så likartad med en förnyelse av försäkringen att bestämmelserna om sådan bör gälla om det skulle bli aktuellt med tillämpning av självmordsregeln i 12 kap. 8 § andra stycket.