prop · GS035 · 2004-09-24 00:00:00 — Det bör ske genom att så stor del som möjligt av de soldater och sjömän som efter mönstring grundutbildas skall utgöras av frivilliga och för uppgiften lämpliga kvinnor och män. En högre grad av frivillighet bör både höja motivationen hos den enskilde och öka förutsättningarna för att fler väljer att delta i internationella insatser. Skälen för regeringens bedömning: För att säkerställa vår förmåga att i framtiden kunna möta väpnade angrepp bör grunden för personal- försörjningen även fortsättningsvis ytterst vara totalförsvarsplikten. anledning av det för gynnsamma omvärldsläget kommer behovet av att kalla in personer till värnplikts- och repetitionsutbildning under överskådlig tid vara begränsat. Regeringen anser därför att genomförande av värnpliktstjänstgöring i största möjliga utsträckning skall ske under En högre grad av frivillighet bör förhöja motivationen hos den enskilde och öka förutsättningarna till att fler väljer att delta i Med ett bevarat pliktsystem som grund vidmakt- hålls dess viktigaste fördelar, nämligen att Försvarsmakten förses med personal som representerar vitt skilda yrkeskategorier, en kunskapsbredd och stor allmän erfarenhet. Enligt regeringen har totalförsvarsplikten också en viktig betydelse för totalförsvarets förankring i samhället. Regeringens förslag i denna proposition om en förändrad grund- organisation innebär nedläggning av flera av de organisationsenheter som bedriver utbildning av totalförsvarspliktiga. den pliktpersonal som utbildas /2005 i största möjliga utsträckning skall slutföra sin utbildning. däremot att ingen utbildning av pliktpersonal skall bedrivas 2005/2006 vid de organisationsenheter som enligt regeringens förslag skall läggas Det är en uppgift för berörda myndigheter att fatta nödvändiga beslut med anledning av detta. Regeringen konstaterar att dagens värnplikts- och förbandsutbildnings- system är anpassat till invasionsförsvaret och inte är kostnadseffektivt. För att kunna producera kvalificerade insatsförband för såväl nationella som internationella uppgifter och för beredskap bör värnplikts- och för- bandsutbildningssystemet ges en annan utformning. Det bör ske en tyngdpunktsförskjutning av principerna för grundutbildning och beman- ning, från uttagning och placering genom plikt till rekrytering av frivilliga och för uppgiften lämpliga kvinnor och män. plikt bör användas som komplement för de befattningar som inte be- mannas genom frivillighet. Rekrytering, mönstring, antagningsprövning och uttagning av personal måste utvecklas. Försvarsmakten föreslår i sitt budgetunderlag att ett nytt värnplikts- och förbandsutbildningssystem bör utvecklas och införas. Försvarsmakten anför att strävan är att skapa förmågor som är ända- målsenliga internationellt, men som också skall kunna utnyttjas i det En allmän mönstringsplikt och uttagning baserad på lämplighet, frivillighet och vilja till internationell tjänstgöring samt tidsbegränsad anställning i anslutning till grundutbildning utgör grunderna till det föreslagna reformerade pliktsystemet. redovisar vidare ett system där frivilliga till internationella insatser före eller tidigt under grundutbildning placeras i de förband som är avsedda för såväl nationella som internationella uppgifter. Strävan är att efter genomförd grundutbildning kunna kontraktera huvuddelen av personalen i dessa förband. Försvarsmaktens förslag till nytt värnplikts- och förbandsutbildnings- system baseras på en grundutbildning för alla, som omfattar två terminer på sammanlagt (ca ). föreslås anpassas efter de civila utbildningssystemen. grundutbildning ges möjlighet att genomföra en frivillig tredje termin om Under denna termin föreslås att de totalförsvarspliktiga bör få höjda värnpliktsförmåner. Terminen syftar bland annat till att certifiera förband för internationell beredskap, t.ex. inom EU:s snabbinsatsstyrka. Det nya förbandsutbildningssystemet ger möjlighet till försvarsmakts- Prop. gemensamma övningar eftersom värnpliktspersonalen inom samtliga stridskrafter har gemensam in- och utryckning. systemet löses även problemet med bristande samordning mellan Försvarsmaktens grundutbildningsperioder och civila skolterminer. har både skapat problem och förorsakat perioder av arbetslöshet för den enskilde före inryckning och efter utryckning. föreslagna systemet innebär, enligt Försvarsmakten, därför inte bara en samhällsekonomisk vinst, utan även en möjlighet att genomföra värn- pliktsutbildning utan att det i allt för stor utsträckning påverkar den enskildes möjligheter till civil utbildning. utbildningstiden () ändras inte, utan de kortaste och de längsta grundutbildningsbefattningarna avskaffas. Försvarsmakten föreslår att tre nya värnpliktskategorier, befälselever, specialister och meniga, bör införas. vara densamma för alla tre värnpliktskategorierna. kräver längre grundutbildningstid, t.ex. plutonschefer bör fortsätt- ningsvis bemannas av yrkes- eller reservofficerare. bemannas samtliga plutonschefsbefattningar med yrkes- eller Det innebär att nationella och internationella befatt- ningar genom detta förslag kommer att bemannas ur samma personal- Efter utbildningsfasen bör Försvarsmakten kunna upprätthålla bered- skap inom tre nivåer för insats, , eller 90 Det nya förbandsutbildningssystemet bedöms, enligt Försvars- makten, kunna tillämpas och bör ge en hög effekt för möjligheterna att ställa nödvändiga personella resurser till förfogande för Detta kräver dock, enligt Försvarsmakten, att ett antal lagändringar genomförs. Försvarsmakten föreslår att ändringar i 5 kap. 3 § lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt genomförs så att grundutbildningsförband skall kunna öva utomlands inför internationella uppgifter och inte som endast mot nationell krigsuppgift. föreslår Försvarsmakten att det bör bli möjligt att direktutbilda total- försvarspliktiga mot internationella insatser samt att allmän mönstrings- plikt införs även för kvinnor. För att få en ökad rekrytering till internationella registerförband före- slår Försvarsmakten att de totalförsvarspliktiga som redan i samband med mönstring visar intresse för internationell tjänst och som uppfyller befattningskraven och anses vara lämpliga tas ut för utbildning till befattningar i bl.a. de förband som regeringen avser anmäla till inter- För att få så många frivilliga som möjligt krävs att ett omfattande informationsarbete genomförs före och under mönstring, exempelvis i skolorna. Försvarsberedningen delar i många avseenden Försvarsmaktens upp- fattning och anför i rapporten för en ny tid (Ds 2004:30) att Försvarsmakten och i samråd bör förbättra mönstrings- och rekryteringsförfarandena. I detta ingår en betydligt större grad av frivillighet till tjänstgöring, men även att metoderna för- enklas och att kostnaderna minskas. detta för att klara Försvarsmaktens målsättning att av soldaterna efter grundutbildning skall rekryteras för att delta i inter- För att nå detta mål måste även andelen avgångar minskas drastiskt (). Dessutom måste incitamenten för att delta i internationella insatser öka. Försvarsberedningen menar att Försvarsmakten bör samordna utbildning och rekrytering bättre på samt- liga grundutbildningsförband för att uppnå detta. Annars är risken att internationella åtaganden inte kan uppfyllas fullt ut. Försvarsbered- ningen anser vidare att möjligheterna till att under grundutbildningen genomföra sådan utbildning som både behövs för krigsuppgiften och som är till nytta för internationell tjänstgöring skall tillvaratas fullt ut och att pliktlagstiftningen gör detta möjligt. Regeringen delar i stort Försvarsberedningens uppfattning i denna del. Försvarsberedningen anför vidare i rapporten för en ny tid (Ds 2004:30) att stora delar av Försvarsmaktens förslag är positiva. Som exempel kan nämnas möjligheterna att skapa förband för internationella insatser och förbättrade möjligheter till samövning mellan förband ur olika stridskrafter. Däremot anser beredningen att ett framtida utbild- ningssystem även behöver innehålla flexibilitet, bl.a. en möjlighet till en kortare utbildning för den som efter en termin vill avsluta sin grundutbildning. På samma sätt anser beredningen att det kan finnas skäl att för vissa befattningar ges en längre utbildning. Försvarsmaktens förslag baseras på förhållandevis låga värnplikts- kullar under överskådlig framtid (ca 8 000 10 000 totalförsvarspliktiga ) och bygger på att alla uttagna till värnpliktsutbildning måste utbildas . Regeringen stödjer de principer för ett nytt för- bandsutbildningssystem som Försvarsmakten har ställt upp. Regeringen delar emellertid Försvarsberedningens uppfattning att systemet bör göras flexibelt när det gäller grundutbildningstid. Försvarsmakten skall dock, med utgångspunkt i de krav som ställs på insatsorganisationen och i enlighet med gällande författningar, själv avgöra utbildningstidens längd. Regeringen ser det som positivt att den terminsindelning som det föreslagna förbandsutbildningssystemet bygger på gör det möjligt för att delta i utvecklingen av . Efter grund- utbildning bör de soldater och sjömän som skall ingå i förbandsenheter med internationella uppgifter ges kompletterande frivillig utbildning under en tredje termin. 2001/02:11 Bättre villkor för totalförsvarspliktiga anförde regeringen att utbildning för fredsfrämjande verksamhet kan ingå i grund- och repetitionsutbildning under förutsättning att den ger eller vid- makthåller och utvecklar sådana kunskaper och färdigheter som krigsuppgiften kräver. De nuvarande reglerna ger, enligt regeringen, en mycket stor handlingsfrihet vad gäller utbildningens innehåll. Detta innebär bl.a. att utbildningsmoment som ingår i förberedelserna för en eventuell internationell tjänstgöring får genomföras under grund- och repetitionsutbildning om de också stärker den totalförsvarspliktiges för- måga att fullgöra de uppgifter som kan komma att krävas under tjänst- i krig. Övningar för fredsfrämjande verksamhet kan även genomföras utom- lands utan att samtycke krävs från de totalförsvarspliktiga om detta vid- makthåller eller utvecklar sådana färdigheter och kunskaper som krigs- uppgiften kräver. Utbildning enbart mot internationella insatser kan inte ske, men dagens lagstiftning tillåter utbildning för sådana uppgifter så länge de är till nytta för krigsuppgiften. Enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt innebär inte total- försvarsplikten någon skyldighet att tjänstgöra i internationell freds- Uppgiften att tjänstgöra internationellt bygger på ett frivilligt åtagande från den enskilde. Regeringen betonar därför vikten av att rekrytering till utlandsstyrkan även fortsatt skall ske med frivilligheten som grund. Försvarsmakten framhåller att de föreslagna förändringarna kräver fortsatt utveckling, bl.a. med anledning av de inom EU föreslagna snabb- Regeringen delar denna uppfattning och anser att Försvarsmakten fortlöpande bör redovisa hur förbandsutbildnings- Regeringen delar också Försvarsberedningens och Försvarsmaktens uppfattning att det krävs bättre rekryterings- och urvalsprocesser för att kunna upprätthålla värnpliktssystemet samt att förbandsutbildningssystemets effektivitet förbättras. ser dock regeringen inget behov av. Den handlingsfrihet som nuvarande regelverk ger anses vara tillräcklig. Det behov av insatsinriktad utbild- ning som inte faller inom ramen för vad som är tillåtet enligt pliktlag- stiftningen får genomföras under den frivilliga tredje terminen som ingår i det föreslagna systemet. Regeringen avser att ge Försvarsmakten i uppdrag att redovisa hur arbetet med befattningskraven för grundutbildningen skall fortgå. Regeringen har vid ett flertal tillfällen tydligt uttalat att det är av stor vikt att kvinnor i större utsträckning engageras i totalförsvaret. ske inom ramen för totalförsvarsplikten och frivilligverksamhet på olika Det har ett stort värde att kvinnor frivilligt genomgår antagnings- prövning och fullgör värnplikt. har uttalat (bet. 2001/02:FöU7) att antalet kvinnor i Försvarsmakten borde öka, men de förordade inte en könsneutral I rapporten för en ny tid (Ds 2004:30) anför Försvarsberedningen att Försvarsmaktens förslag om en allmän mönst- ringsplikt har flera juridiska implikationer. Detsamma gäller även en allmän värnplikt för kvinnor. vore det mer följdriktigt att ha ett könsneutralt pliktsystem fullt ut. Eftersom behovet av totalförsvarspliktiga är lågt skulle emellertid en utökning med könsneutral plikt kunna medföra legitimitetsproblem. Försvarsberedningen vill därför särskilt understryka betydelsen av rekrytering på frivillig basis både för män och kvinnor. tionssatsningar bör kunna bidra till att öka andelen kvinnliga total- försvarspliktiga samt andelen yrkes- och reservofficerare. Försvarsberedningen anser att det är positivt att andelen kvinnor som genomför värnpliktsutbildning har ökat. Försvarsmakten och har genomfört de senaste åren verkar ha haft en god genomslagskraft. prövades fler kvinnor än någonsin (drygt 1 000). Av dessa bedömdes de flesta () som lämpliga för att genomföra grundutbildning. Av dessa valde dock endast hälften att medge inskrivning då många inte fyllde kraven till de önskade grundutbildningsbefattningarna. Det är positivt att avgångarna bland kvinnor har minskat, men det är fortfarande en allt för stor andel av de totalförsvarspliktiga kvinnorna som inte slutför grundutbildningen. bedömer att en allmän mönstringsplikt innebär en årlig kostnadsökning med ca med dagens system för mönstring. Myndigheten anser även att en mönstringsplikt utan tjänstgöringsplikt är orimlig. Minskade behov av värnpliktiga tillsammans med fördubblad mönstringsvolym riskerar att leda till att färre antal kvinnor tas in, då särbehandlingen av kvinnor avskaffas och de fysiska prestationskraven står kvar. planerar att genomföra olika försök för att öka andelen kvinnor som gör värnplikt, bl.a. genom en personlig inbjudan till mönstring. Ett sådant försök kan genomföras på vissa orter och sedan utvärderas. Detta initiativ anser regeringen är lovvärt. Regeringen konstaterar inledningsvis att rätten till rörelsefrihet är en grundlagsfäst rättighet. Enligt 2 kap. 8 § regeringsformen är varje med- borgare gentemot det allmänna skyddad mot frihetsberövande. Han är även i övrigt tillförsäkrad frihet att flytta sig inom riket och att lämna detta. Denna rättighet får begränsas genom lag. En sådan begränsning får endast göras för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demo- kratiskt samhället. Begränsningen får dock aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. Totalförsvarsplikten är en sådan begränsning av rörelsefriheten. En utökad inskränkning av rörelsefriheten förutsätter därför att de krav som ställs upp i grundlagen är uppfyllda. Innan det överhuvudtaget kan bli aktuellt att gå vidare och pröva om så är fallet, måste det först kunna konstateras att de alternativa vägar som finns att tillgå för att uppnå målet, t.ex. värvningskampanjer, information, förbättrade arbetsvillkor och anställningsvillkor m.m., inte är tillräckliga för att uppnå målet. Enligt regeringens åsikt kan det inte anses vara fallet . Försvars- maktens förslag om införande av endast en kvinnlig mönstringsplikt som inte är kopplad till en tjänstgöringsplikt anser regeringen strider mot grundtanken i systemet. Regeringen ser inte heller ett införande av en könsneutral plikt som en lämplig väg. Regeringen håller med Försvarsberedningen om att det i första hand är nödvändigt att fortsätta arbetet med att på frivillig väg skapa ett intresse för både kvinnor och män att tjänstgöra i det svenska försvaret. Därutöver konstaterar regeringen att Försvarsmaktens förslag innebär att ungefär 55 000 60 000 kvinnor under plikt skulle mönstra för att, tillsammans med lika många män, utgöra rekryteringsunderlag för ungefär 8 000 10 000 grundutbildningsplatser . Det skulle inte vara kostnadseffektivt att mönstra samtliga 18-åringar för att endast ta ut ca 7 av dem till tjänstgöring. Förutom de konstitutionella skäl som anförts ovan anser regeringen även att det, utifrån det gynnsamma omvärldsläge som råder, vore motsägelsefullt att nu föra en diskussion om det skulle kunna vara ett alternativ att införa mönstrings- eller värnplikt för kvinnor då det för att klara det bedömda personalförsörjningsbehovet endast behöver utbildas upp till ca 10 000 totalförsvarspliktiga . Regeringen kan konstatera att andelen totalförsvarspliktiga som inte slut- för grundutbildningen är fortsatt allt för hög. svarsbeslutsperiod har av i genomsnitt ca 15 000 inryckande totalförsvarspliktiga endast fullföljt grundutbildningen. Inom vissa förband har avgångarna varit ännu högre. 8 000 10 000 totalförsvarspliktiga kallas in till värnpliktstjänstgöring. Av dessa bör vara villiga att teckna avtal för tjänstgöring i utlandsstyrkan. För att kunna upprätthålla en fullgod kompetens och även få ett tillräckligt rekryteringsunderlag till internationella insatser måste Försvarsmakten intensifiera sina ansträngningar att se till att andelen totalförsvarspliktiga som inte slutför sin grundutbildning minskar. Försvarsmakten har reviderat sina säkerhets- instruktioner. På ett mer grundligt sätt följs alla allvarligare incidenter upp och ansträngningar har gjorts för att öka säkerhetsmedvetandet hos den anställda personalen samt bland de totalförsvarspliktiga och de frivilliga. Det sker även en internationell samverkan för att förebygga olycksfall och skador. Olycksfallsfrekvensen med personskador bland totalförsvarspliktiga har minskat och arbetet för att förbättra arbetsmiljön har prioriterats ytterligare, bl.a. avseende trafiksäkerhet och handhavande av vapen och ammunition. Även rutinerna för krishantering har förbättrats. Regeringen kommer att fortsatt verka för sådana förutsättningar som gör att unga män och kvinnor kan genomföra sin värnpliktsutbildning på ett så säkert sätt som möjligt. Än större vikt behöver läggas vid före- byggande verksamhet, som t.ex. utbildning. Regeringen behandlar frågor om Försvarsmaktens säkerhetsinspektion också i avsnitt 7.7.1. Det är viktigt att den som tas ut till plikttjänstgöring vid sidan av vitsord och betyg om möjligt kan få ut något, utöver själva tjänstgöringen, som personen kan ha nytta av efter avslutad tjänstgöring. genomfört olika åtgärder för att förbättra de totalförsvarspliktigas Bl.a. har dagersättningen höjts som en utbildnings- Även stora förbättringar i personskadeskyddet har införts. Att höja den ekonomiska ersättningen är ett sätt att öka attraktionskraften i att genomföra en pliktutbildning. Ett annat sätt är att öka det civila meritvärdet av att ha genomfört en totalförsvarsutbildning. Civilt meritvärde är sådana kunskaper som den totalförsvarspliktige får under sin tjänstgöring och utbildning och som han eller hon kan ha nytta av även i arbetslivet och vid studier efter plikttjänstgöringen. viktigt att utbildningsmålen inte eftersätts eller att utbildningen förlängs för att ge ett civilt meritvärde. Det är behovet av den militära befatt- ningen och de krav som ställs på befattningen som bör avgöra utbild- ningens längd och innehåll. Arbetet med att lyfta fram och ta till vara Prop. 2004/05:5 civil- och värnpliktsutbildningens civila meritvärde har pågått under flera år och är en del i arbetet med att förbättra situationen för pliktiga efter genomförd grundutbildning. Inom Försvarsdepartementet tillsattes 2003 en arbetsgrupp med representanter från bl.a. Försvarsdepartementet och Försvarsmakten. Arbetsgruppen hade till uppgift att ta fram ett underlag för Försvarsdepartementets samlade syn på civilt meritvärde vilket redovisades i promemorian En samlad syn på civilt meritvärde (Fö2004/386/MIL). Resultatet från arbetsgruppens arbete presenterades också för . uppdrog rege- ringen åt Försvarsmakten att utreda och lämna förslag på åtgärder för att utveckla det civila meritvärdet av värnpliktsutbildningen (Fö2004/378/MIL). Försvarsmakten redovisade sitt uppdrag . I sin redovisning skriver Försvarsmakten bl.a. att myndigheten skall hålla en årlig konferens om civilt meritvärde och att det vid varje förband skall finnas en verksamhetsansvarig för arbetet med civilt meritvärde. Vidare föreslår myndigheten att försvarsmaktsgemensamma certifieringar införs på ett antal områden. Dessutom påbörjar Försvarsmakten ett arbete med att se över betygen i syfte att göra dem mer relevanta för framtida arbets- givare såväl som för studier. Regeringen har för avsikt att fortlöpande följa utvecklingen inom området och hålla informerad. Ekonomiska förmåner för totalförsvarspliktiga Reglerna för ersättning till totalförsvarspliktiga som fullgör grundutbild- ning anges i förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvars- pliktiga. Regeringen konstaterar att de ekonomiska förmånerna för total- försvarspliktiga inte har ändrats . Regeringen över- väger att pröva en princip med årlig omräkning för de totalförsvars- pliktigas ersättningar. Det är regeringens avsikt att återkomma till riks- dagen i denna fråga. Regeringens målsättning är att de totalförsvarspliktiga som fullgör värn- plikt bör ges en ändamålsenlig och effektiv grundutbildning vid förband, staber eller centra väl avpassad efter insatsförsvarets behov. Ett stort antal totalförsvarspliktiga fullgör grundutbildning som bevak- ningssoldater. I många fall inleds grundutbildningen med en kort allmän militär utbildning följt av att resterande värnpliktstid fullgörs i form av vakttjänst t.ex. inom kasernvakt. som de totalförsvars- pliktiga tjänstgör som vakter ges i många fall endast sporadisk utbildning. Detta förhållande har kritiserats av bl.a. . Regeringen har gett Försvarsmakten i uppgift att redovisa vilket behov av bevakningssoldater myndigheten ser. Försvarsmakten har redovisat att ett behov av ca 1 800 totalförsvarspliktiga bevakningssoldater kommer att finnas minst intill 2007. Dock anger Försvarsmakten att endast ca 1 100 av dessa fyller behov i insatsorganisationen. 700 personer , utbildas således enbart för att lösa uppgifter i Försvarsmakten menar att de totalförsvarspliktiga Prop. 2004/05:5 under sin tjänstgöring genomför bevakningsverksamhet som inte utan betydande kostnadsökningar kan ersättas av civila vaktbolag, anställd personal eller polis. Myndigheten anger också att bevakningsvärnpliktiga utgör rekryteringsgrund för internationella insatser. Regeringen delar Försvarsmaktens uppfattning att ett fortsatt behov finns av bevakningsvärnpliktiga och detta mot bakgrund av att de fyller en viktig uppgift i händelse av krig. Dock bör dimensioneringen av volymen utgå från insatsorganisationens behov. Totalförsvarspliktiga bör inte utbildas mot produktionsbehov i grundorganisationen. Regeringen vill i detta sammanhang framhålla att kostnadsskäl inte i sig är grund för att ha bevakningsvärnpliktiga. Dessa soldater och sjömän måste erhålla ändamålsenlig och motiverad utbildning för att kunna lösa en eventuell framtida krigsuppgift. Därmed kan de också utgöra rekryteringsgrund för internationella insatser. Regeringens bedömning: Yrkesofficerare bör företrädesvis placeras i befattningar som kräver det yrkeskunnande som är unikt för militär personal. Alternativa karriärvägar bör skapas och militära befattningar bör i ökande omfattning tillsättas med stöd av ett ansökningsförfarande. De åtgärder som vidtas för att minska antalet anställda bör bidra till att frigjord kompetens kommer andra arbetsgivare tillgodo. Personalavveck- lingen bör genomföras på ett mer kostnadseffektivt sätt än 2004. Myndighetens bemanningsarbete bör styras på ett sådant sätt att befälsbrist undviks i de delar av verksamheten som inte avvecklas. Skälen för regeringens bedömning Försvarsmaktens underlag års försvarsbeslut Av den fortlöpande återrapportering som Försvarsmakten lämnat och av underlaget inför denna proposition framgår att myndigheten i allt väsentligt står bakom den inriktning som tidigare beslutats för yrkesofficerarna.