prop · GS0335 · 2004-12-03 00:00:00 — Regeringens proposition 2004/05:35 Herrelösa fastigheter samt ansvar för Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen behandlas frågor om fastigheter som ägs av upplösta juridiska personer, så kallade herrelösa fastigheter. Syftet med de förslag som lämnas är dels att skapa regler för hantering av herrelösa fastigheter, dels att motverka uppkomsten av dem. Propositionen innehåller ett förslag om att god man skall kunna utses för upplösta juridiska personer i mål och ärenden om expropriation. Genom förslaget blir det möjligt att expropriera herrelösa fastigheter. Motsvarande ordning kommer även att gälla för inlösen enligt . Det innebär att det blir möjligt att definitivt ta hand om fastigheter som blivit herrelösa. Det föreslås också en regel som innebär att konkursförvaltare, som lägger ut av egna medel för att försöka sälja fastigheter, i sista hand skall få sina utlägg ersatta av staten. Förslaget avser att motverka att konkursförvaltare avstår från att försöka sälja fast egendom på grund av risken att inte ersättas för utlägg. I propositionen behandlas också frågan om ansvar för konkurskostna- der när en konkurs upphävs av högre rätt. Det föreslås att den borgenär som ansökt om konkurs i vissa fall skall svara för konkurskostnaderna när konkursen upphävs av högre rätt. Detta skall gälla när konkurs- beslutet inte kan anses bero på omständigheter gäldenären svarar för. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i expropriationslagen (1972:719) ........................................................................... Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672) Ärendet .............................................................och dess beredning Herrelösa fastigheter ägs av upplösta Vissa fastigheter går inte att sälja Upplösning av juridiska personer Upplösta juridiska personer som Det allmännas ansvar för herrelösa Särskild företrädare för upplösta juridiska personer 4.3Ersättning till konkursförvaltare för kostnader för att sälja fast egendom............................................................. 4.4Särbehandling i konkurs av kostnader för åtgärder på 4.5Personligt ansvar för personer med inflytande över den verksamhet som den upplösta sammanslutningen Ansvaret för konkurskostnader när högre rätt upphäver ett beslut om konkurs............................................................................ Ikraftträdande och övergångsbestämmelser .................................... Förslaget till lag om ändring i expropriationslagen (1972:719)......................................................................... 8.2Förslaget till lag om ändring i konkurslagen (1987:672)......................................................................... Bilaga 1 Sammanfattning av departementspromemorian Herrelösa fastigheter samt ansvar för konkurskostnader (Ds 2003:64).......................................................................... Promemorians (Ds 2003:64) lagförslag................................. Förteckning över remissinstanserna ...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...58 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i expropriationslagen (1972:719), 2.lag om ändring i konkurslagen (1987:672). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i expropriationslagen (1972:719) Härigenom föreskrivs i fråga om expropriationslagen (1972:719) dels att 6 kap. 2 och 18 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 3 kap. 2 a § och 5 kap. 5 a §, av följande lydelse. Om ansökan om expropriations- tillstånd avser en fastighet som ägs av ett upplöst bolag eller en annan upplöst sammanslutning, får överförmyndaren förordna god man som avses i 11 kap. föräldra- balken att företräda sammanslut- ningen i frågor som rör expropria- tionen. Om en god man behöver för- ordnas enligt första stycket, skall regeringen eller den myndighet som avses i 1 § andra stycket an- mäla detta hos överförmyndaren. Om talan avser en fastighet som ägs av ett upplöst bolag eller en annan upplöst sammanslutning, får överförmyndaren förordna god man som avses i 11 kap. föräldra- balken att företräda sammanslut- ningen i frågor som rör expro- priationen. Om en god man behöver för- ordnas enligt första stycket, skall domstolen anmäla detta hos över- förmyndaren. Nedsättning enligt 1 § första stycket skall ej ske, om fastigheten icke svarar för beviljad eller sökt inteckning eller om de borgenärer som har panträtt i fastigheten med- givit att ersättningen utbetalas till den ersättningsberättigade. Besvä- ras fastigheten av gemensam in- teckning, gäller vad som sagts nu endast om dessutom de medgivan- den från fastighetsägare och ford- ringshavare som i 22 kap. 11 § jordabalken föreskrives för relaxa- tion föreligger. Medgivande ford- ras dock ej av den för vars rätt ex- propriationen är väsentligen utan betydelse. Nedsättning enligt 1 § första stycket skall inte ske, om fastig- heten inte svarar för beviljad eller sökt inteckning eller om de borge- närer som har panträtt i fastigheten medgett att ersättningen utbetalas till den ersättningsberättigade. Om fastigheten besväras av gemensam inteckning, gäller vad som sagts nu endast om dessutom de med- givanden från fastighetsägare och fordringshavare som i 22 kap. 11 § jordabalken föreskrivs för relaxa- tion föreligger. Medgivande ford- ras dock inte av den för vars rätt expropriationen är väsentligen utan betydelse. Nedsättning skall alltid ske om god man enligt 11 kap. föräldra- balken förordnats att företräda en upplöst sammanslutning i frågor som rör expropriationen. Nedsatta eller uttagna medel skall jämte upplupen ränta utbetalas av till den som är berättigad till medlen. Vid utbetalning av medel som Vid utbetalning av medel som skall nedsättas äger, med de av- skall nedsättas skall, med de av- vikelser som anges i tredje och vikelser som anges i tredjefemte styckena, bestämmelserna om för- om fördelning av köpeskilling för delning av köpeskilling för fast fast egendom som sålts på exeku- egendom som sålts på exekutiv tiv auktion motsvarande tillämp- Om rätt för innehavare av innehavare av pantbrev att avstå pantbrev att avstå från sin rätt till från sin rätt till betalning och betalning och verkan därav finns Är fastigheten, förutom av inteckning, besvärad av särskild rätt som minskar fastighetens värde och har sämre rätt än inteckningen, skall borgenär som har panträtt på grundval av inteckningen erhålla betalning som om fastigheten icke besvärades av rättigheten, i den mån det krävs för att han skall få full betalning för sin fordran. Ersättningen för rättigheten skall minskas i motsvarande mån. Har löseskilling eller intrångsersättning av domstolen bestämts till högre belopp än fastighetens ägare har yrkat och uppstår efter betalning av de fordringar som skall utgå ur ersättningen överskott som ej faller inom det yrkade beloppet, skall överskottet återställas till den exproprierande. Om en god man förordnats för Prop. 2004/05:35 en upplöst sammanslutning, skall dennes ersättning betalas med nedsatta medel före andra ford- ringar. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i konkurslagen Härigenom föreskrivs att 14 kap. 2, 8, 10 och 14 §§ samt 17 kap. 3 § konkurslagen (1987:672) skall ha följande lydelse. Konkurskostnaderna skall utgå ur konkursboet framför andra skulder som boet har ådragit sig. I den mån konkurskostnaderna inte kan tas ut ur boet, skall de betalas av staten, om inte något annat följer av 3 §. Om förvaltaren har haft kostna- der för försäljning av fast egen- dom och de inte kan tas ut ur egendomens avkastning och köpe- skilling eller annars ur boet, skall de betalas av staten. I andra fall än de som avses i 9 § I andra fall än de som avses i 9 § tredje stycket och 10 § skall rätten, tredje stycket och 10 § skall rätten, vas, inhämta yttrande i arvodesfrå- vas, inhämta yttrande i arvodesfrå- gan av tillsynsmyndigheten samt ge gäldenären och de borgenärer ge gäldenären och de borgenärer som hos rätten har begärt det som hos rätten har begärt det tillfälle att yttra sig över framställ- tillfälle att yttra sig över framställ- ningen , minst två och ningen , minst två och I fall som sägs i I fall som sägs i 6 § tredje stycket skall varje känd 6 § tredje stycket skall varje känd borgenär som har särskild för- borgenär som har särskild för- månsrätt i egendomen ges tillfälle månsrätt i egendomen ges tillfälle att yttra sig över framställningen. att yttra sig över framställningen. skall den borgenär vars ansökan lagts till grund för beslutet ges tillfälle att yttra sig över fram- Rätten får hålla förhandling i Rätten får hålla förhandling i arvodesfrågan, om den finner skäl arvodesfrågan, om den finner skäl som har begärt att få yttra sig över som har begärt att få yttra sig över fall som avses i 6 § tredje stycket fall som avses i 6 § tredje stycket skall varje känd borgenär som har skall varje känd borgenär som har särskild förmånsrätt i egendomen särskild förmånsrätt i egendomen Prop. Om ett konkursbeslut upp- hävts, skall den borgenär vars ansökan lagts till grund för Om konkursen avskrivs eller läggs ned eller om konkursbeslutet upphävs eller om efterutdelning enligt 11 kap. 21 § äger rum, skall rätten höra tillsynsmyndigheten innan arvode till förvaltaren bestäms. Avskrivs konkursen enligt 10 kap. 1 §, skall rätten bestämma kostnadsersättningen till förvalta- ren som arvodet be- stäms. skall höras också över begäran om er- sättning för kostnader. Om konkursen avskrivs eller läggs ned eller om efterutdelning enligt 11 kap. 21 § äger rum, skall rätten höra tillsynsmyndigheten innan arvode till förvaltaren bestäms. Avskrivs konkursen enligt 10 kap. 1 §, skall rätten bestämma kostnadsersättningen och ersätt- ningen enligt 2 § andra stycket till förvaltaren som arvodet bestäms. skall höras också över begäran om ersättning för kostnader. Om en borgenärs konkursansökan inte bifalls och om borgenären när han gav in sin ansökan saknade skälig anledning att anta att gäldenären var på obestånd, skall borgenären ersätta gäldenären den skada som skäligen kan anses ha orsakats denne genom ansökningen och dess handläggning. Talan om skadestånd enligt första stycket skall väckas vid den tingsrätt där ärendet om gälde- Om ett beslut om konkurs upp- hävs, skall den borgenär vars an- sökan lagts till grund för konkurs- beslutet ersätta gäldenären för konkurskostnader som utgått ur konkursboet. Detta gäller dock inte om konkursen upphävs på grund av att gäldenären har åbe- ropat en ny omständighet eller ett nytt bevis. Borgenären svarar inte heller för kostnader i konkursen som gäldenären har orsakat av vårdslöshet. Om flera borgenärer är ersättningsskyldiga, svarar de solidariskt för ersättningen. Talan om skadestånd enligt första eller ersättning enligt andra stycket skall väckas vid den tings- närens försättande i konkurs är eller har varit anhängigt. I detta ärende får sådan talan väckas utan stämning. rätt där ärendet om gäldenärens Prop. 2004/05:35 försättande i konkurs är eller har I detta ärende får sådan talan väckas utan stämning. Denna lag träder i kraft . Om beslut om konkurs har fattats före ikraftträdandet, gäller 14 kap. 8 och 10 §§ samt 17 kap. 3 § i paragrafernas äldre lydelse. Ärendet och dess beredning anmodade regeringen att i lämpligt sammanhang föranstalta om erforderligt utredningsarbete för att få problemen med övergiven (herrelös) egendom i samband med konkurs allmänt belysta och behovet av lagstiftning klargjort (rskr. 1997/98:157, bet. 1997/98:LU14). I hölls ett möte med konkursförvaltare och representanter för myndigheter och orga- nisationer där frågan om herrelös egendom, särskilt herrelösa fastigheter, uppmärksammades. Syftet med mötet var att få kännedom om hur vanligt det är att fastigheter eller annan egendom blir herrelös, vilka problem som då uppstår och hur man skulle kunna komma till rätta med problemen. Efter mötet bildades en arbetsgrupp med företrädare för Justitie-, Finans- och Miljödepartementen. I gruppen har övervägts de frågor och förslag som behandlades vid mötet. Resultatet av arbets- gruppens överväganden presenterades i promemorian Herrelösa fastig- heter samt ansvar för konkurskostnader (Ds 2003:64). I promemorian behandlades ytterligare en fråga, nämligen hur ansvaret för konkurs- kostnader skall fördelas när ett konkursbeslut upphävs av högre rätt. Promemorian har remissbehandlats. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2 och en förteckning över remissinstanserna i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju 2004/152/L2). Denna proposition bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har delvis följt Lagrådets förslag men har i något avseende gjort en annan bedömning eller valt en annan lösning. Lagrådets synpunkter behandlas under övervägandena i avsnitt 4.2, 4.3 och 5 samt i författningskommentaren. 4.1.1Herrelösa fastigheter ägs av upplösta juridiska personer Alla fastigheter finns antecknade i fastighetsregistret, där det också finns uppgifter om vem som äger fastigheten. Det fastighetsrättsliga systemet förutsätter att alla fastigheter ägs av någon. En fastighet kan inte kastas bort som en lös sak och en ägare anses inte kunna ensidigt avsäga sig äganderätten till fastigheten. För att någon skall upphöra att vara fastig- hetsägare måste det alltså finnas någon annan som tar över äganderätten till fastigheten. Vanligtvis representerar en fastighet betydande värden och övergår till en ny ägare genom köp. Den kan emellertid även övergå i annans ägo på annat sätt, t.ex. genom gåva eller bodelning. Rättsordningen innehåller ett flertal regler om att juridiska personer i olika situationer är skyldiga att upplösas. Åtskilliga juridiska personer upplöses dessutom på grund av att ägarna eller medlemmarna inte önskar fortsätta med den bedrivna verksamheten. När juridiska personer skall upplösas finns regler för hur det skall förfaras med deras egendom. Regleringen är i viss mån komplicerad och kan ge upphov till tillämp- ningssvårigheter. I avsnitt 4.1.3 redogörs närmare för hur upplösningen av juridiska personer går till. Gemensamt för reglerna är att de syftar till att den juridiska personens egendom skall avyttras och att de medel som flyter in fördelas mellan dem som har fordringar på den juridiska personen eller dess ägare eller medlemmar. När en juridisk person upp- löses och en fastighet som ägs av denna, av orsaker som närmare skall redogöras för nedan, inte går att avyttra anses den upplösta juridiska personen kvarstå som fastighetens ägare. Fastigheter som ägs av upplösta juridiska personer har kommit att kallas herrelösa fastigheter. I propositionen används det begreppet för att beteckna denna företeelse. 4.1.2Vissa fastigheter går inte att sälja Att en fastighet inte går att sälja i samband med upplösningen av en juridisk person beror på att fastigheten saknar värde eller att ägandet av den innebär en belastning. Orsakerna till detta kan variera. Vid det möte som hölls på uppmärksammades flera olika situationer. Den vanligaste orsaken anses vara att fastigheten är miljöskadad eller i vart fall belastad på något sätt. En köpare blir därmed tvungen att sanera fastigheten eller vidta någon annan åtgärd för att försätta fastigheten i godtagbart skick. Inte sällan grundas sådana skyldigheter på offent- ligrättsliga bestämmelser om miljö- och personskydd. Kostnaderna för att vidta nödvändiga åtgärder kan överstiga värdet av fastigheten i åtgärdat skick. Det är då givetvis svårt att finna någon köpare som utifrån en rent ekonomisk bedömning är beredd att ta på sig det ansvar som följer av att vara ägare till fastigheten. Det s.k. efterbehandlingsansvaret i kan sålunda bidra till att miljöskadade fastigheter inte går att sälja. Efterbehandlingsansvaret innebär att en förvärvare av en fastighet normalt måste räkna med att få betala för sådana åtgärder som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att skada eller olägenhet uppstår för människors hälsa eller för miljön. I korthet ser ansvaret ut på följande sätt. Det primära ansvaret för efterbehandling av mark eller byggnader, som är så förorenade att de kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön, åvilar den som bedriver eller bedrivit verksamheten. Det sekundära ansvaret för efterbehandling åvilar var och en som förvärvat fastigheten och känt till eller borde ha känt till föroreningen. Det görs inte någon skillnad mellan olika typer av förvärv. För egna- hemsägare gäller dock ett krav på faktisk kännedom om föroreningen. Syftet med ansvaret är att motivera förvärvare att undersöka framför allt gamla industrifastigheter. Undantagna från det sekundära ansvaret är banker som förvärvar fastigheter för att skydda en fordran enligt bestämmelserna i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Om de som är ansvariga enligt ovan inte kan betala nödvändiga saneringsåtgärder, finns en saneringsförsäkring som är avsedd att täcka saneringskostnader som verksamhetsutövaren eller fastighetsägaren skulle ha bekostat. för denna försäkring erläggs av dem som bedriver miljöfarlig verksamhet som fordrar tillstånd eller anmälan enligt . Försäkringen täcker inte alla efterbehandlings- åtgärder utan endast sådana som är av brådskande art och som måste genomföras för att undanröja risk för skador på människor, egendom eller miljö. En ytterligare begränsning ligger i att försäkringen inte omfattar föroreningar som huvudsakligen kan hänföras till tiden före . Svårigheter att avyttra fastigheter förekommer även när förelägganden om rivning eller andra åtgärder har utfärdats enligt (1987:10). Säljs en fastighet som omfattas av ett sådant föreläggande, blir den nye ägaren ansvarig för att åtgärderna vidtas. Ytterligare en orsak till att en fastighet inte kan säljas kan vara att det inte finns någon marknad för försäljning av vissa fastigheter. Det kan bero på att det råder lågkonjunktur eller på strukturell regional avfolk- ning. Vid mötet på berördes också en särskild omständighet som antas kunna bidra till att fastigheter lämnas osålda efter konkursförfaranden. Det hävdades att det förhållandet att konkurs- förvaltare inte alltid ersätts för utlägg i samband med försök att sälja fastigheter kan motverka försäljningsförsök av svårsålda fastigheter (se vidare avsnitt 4.3). Några helt säkra uppgifter om hur ofta det förekommer att fastigheter blir herrelösa finns inte. Uppgifter som lämnades vid mötet tyder på att det endast rör sig om ett fåtal fall . har efter jämförelser mellan fastighetsregistret och organisationsregister lämnat uppgifter varav det framgår att ägdes sammanlagt 345 fastigheter av bolag och andra sammanslutningar som upplösts efter konkurs och 20 fastigheter av sammanslutningar som upplösts efter likvidation. Det framgår också att ett fåtal upplösta sammanslutningar står för en stor andel av fastighets- innehavet. 4.1.3Upplösning av juridiska personer En förutsättning för att en fastighet skall bli herrelös är alltså att dess ägare är en juridisk person som upplöses. Upplösning av juridiska personer kan i huvudsak ske inom ramen för två olika förfaranden: konkurs, om den juridiska personen är på obestånd, eller likvidation. De problem som orsakas av herrelösa fastigheter har huvudsakligen uppmärksammats i samband med att aktiebolag upplösts efter konkurs. Den fortsatta redogörelsen kommer därför att fokusera på den situa- Eftersom fastigheter kan tänkas bli herrelösa även i samband med upplösning av andra typer av bolag, föreningar och stiftelser och även vid upplösning av juridiska personer genom likvidation, skall även sådana förfaranden beröras. Upplösning av aktiebolag genom konkurs Genom konkurs tas ett aktiebolags samtliga tillgångar i anspråk för betalning av borgenärernas fordringar. som en konkurs pågår har konkursboet hand om all den egendom som tillhörde bolaget när konkursbeslutet meddelades. För förvaltningen av konkursboet utses en konkursförvaltare. Dennes uppgift är att vidta alla åtgärder som främjar en snabb och förmånlig avveckling av boet. Boets egendom skall säljas så snart det lämpligen kan ske. Konkursförvaltaren får dock under vissa omständigheter avstå från att sälja fast egendom. Detta gäller antingen om det hållits en exekutiv auktion utan att försäljning kommit till stånd eller om det finns anledning att anta att en exekutiv auktion inte kommer att leda till någon försäljning (se 8 kap. 6 § konkurslagen [1987:672]). Konkursen avslutas genom att influtna medel delas ut till borgenärerna eller, om boets tillgångar inte räcker till betalning av konkurskost- naderna, rätten beslutar om avskrivning. Om konkursen avslutas utan överskott, är bolaget därefter upplöst. Skulle det efter konkursens avslutande finnas tillgångar som inte omfattas av konkursen, skall rätten på ansökan av den som berörs besluta om likvidation (se 13 kap. 49 § aktiebolagslagen [1975:1385]). Till- gångar som inte omfattas av konkursen kan vara utmätningsfria rättig- heter eller sådant som tillfallit bolaget genom framgång i en domstols- process som konkursboet avstått från att överta. För att egendom i aktiebolagslagens mening skall anses utgöra en tillgång har i praktiken fordrats att den har ett förmögenhetsvärde. Den aktuella regeln om likvidation efter konkurs har alltså inte ansetts kunna tillämpas när egendomen saknar värde. En omfattande rättspraxis föreligger beträffande möjligheten för aktie- bolag som upplösts efter konkurs att rättshandla utan att det beslutats om likvidation. Praxis får sägas vara mycket restriktiv, och upplösta bolag har bara i speciella situationer tillerkänts möjlighet att företrädda av styrelsen uppträda som part i rättegång. Upplösning av aktiebolag genom likvidation Vid likvidation av aktiebolag utses en likvidator vars uppdrag består i att förvandla bolagets egendom till pengar, betala bolagets utestående skulder och skifta kvarvarande tillgångar bland ägarna. Om likvidatorn finner att bolaget är på obestånd och inte kan betala likvidationskostnaderna, skall han ansöka om att bolaget försätts i konkurs. Genom skiftet blir den som får egendom skiftad till sig egendomens ägare. Den som inte från skiftet anmält att han vill lyfta det som han fått vid skiftet förlorar sin rätt till andel i de skiftade till- gångarna. De kvarvarande tillgångarna skall då skiftas mellan bolagets övriga aktieägare eller, om värdet är obetydligt, enligt rättens beslut tillfalla Allmänna arvsfonden. När uppdraget som likvidator fullgjorts, skall likvidatorn lämna slut- redovisning. Sedan slutredovisningen framlagts är bolaget upplöst. Om det därefter framkommer någon tillgång för bolaget, eller om talan väcks mot bolaget eller om det av andra skäl uppkommer behov av en likvida- tionsåtgärd, skall likvidationen fortsätta. Om den tillgång som fram- kommer är av obetydligt värde, kan rätten i stället besluta att den skall tillfalla Allmänna arvsfonden. Upplösning av andra juridiska personer Ekonomiska föreningar kan upplösas på i huvudsak samma sätt som aktiebolag. Vad som sagts om aktiebolags ägare gäller därvid för medlemmar i föreningen. Ideella föreningar kan upplösas genom konkurs eller efter beslut av medlemmarna. Det saknas regleringar beträffande skifte av föreningens egendom. Handelsbolag kännetecknas av att bolagsmännen solidariskt svarar för bolagets förpliktelser. Handelsbolag kan upplösas genom konkurs eller likvidation. Under likvidation tillvaratas bolagets intressen antingen av bolagsmännen i förening eller av en utsedd likvidator.