prop · GS037 · 2004-09-17 00:00:00 — Enligt artikel 136.1 i förordningen får dock medlemsstaterna medge tullfrihet bl.a. till militär personal som i enlighet med internatio- nella överenskommelser är stationerad inom en medlemsstats territorium men inte lyder under dess befäl. Stöd i EU-lagstiftningen att införa de bestämmelser om tullfrihet som föreslås finns således. I lagen om tull- frihet m.m. finns bestämmelser om tullfrihet där gemenskapsrätt inte hindrar att tullfrihet i vissa fall regleras av nationella bestämmelser. innehåller en särskild bestämmelse om tillfällig införsel och återutförsel av tjänstefordon. Enligt avtalet skall militär eller civil personal i en styrka, vid uppvisande av särskilt formulär, få göra detta tullfritt. Samma sak gäller för fordon som skall användas för eget eller för anhörigas eget bruk. Som sagts ovan tar bestämmelsen i praktiken endast sikte på de part- nerländer som inte är EU-medlemmar, då tull och andra avgifter inte be- talas när varor förs mellan EU:s medlemsstater. Införsel av fordon av person som omfattas av och som inte är EU-medborgare, bedöms komma att ske i ytterst begränsad om- fattning. För att möjliggöra en vidgad tillämpning av skall lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m., som har en bestämmelse som enbart hänvisar till samarbetet Partnerskap för fred, ändras. 8.2.5Rätt att bära vapen Regeringens förslag: Bestämmelsen i 11 kap. 3 § vapenlagen (1996:67) om regeringens möjlighet att besluta om undantag från vapen- lagens bestämmelser om bl.a. införsel av skjutvapen och ammunition skall förtydligas till att avse tillfällen när en främmande stats militära styrka befinner sig på svenskt territorium inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Någon särskild synpunkt har inte lämnats på för- slaget i denna del. Utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer i huvudsak med förslaget. Remissinstanser har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt Nato har en medlem av en styrka rätt att inneha och bära vapen på den mottagande statens terri- torium. Enligt EU har en person, militär eller civil, som ingår i krishanteringen rätt att bära vapen efter godkännande av den mottagande staten. Av 2 kap. 1 § vapenlagen (1996:67) framgår att tillstånd krävs för att bl.a. föra in skjutvapen och ammunition till . I 2 kap. 2 § samma lag anges att det är polisen som prövar frågor om tillstånd. Endast i vissa undantagsfall får skjutvapen eller ammunition föras in i utan sär- skilt tillstånd, jfr 2 kap. 13 § samma lag. Av 11 kap. 3 § vapenlagen framgår att regeringen har rätt att besluta att lagen inte skall gälla skjut- vapen och ammunition som innehas av en främmande stats militära styr- ka vid besök i inom ramen för internationellt samarbete. Bak- grunden är att det vid internationellt samarbete av förevarande slag är önskvärt att all materiel, inklusive skjutvapen och ammunition, utan krav på tullhantering och tillstånd kan föras mellan de länder som deltar i samarbetet. Nato ger en person rätt att bära vapen, medan EU stipu- lerar krav på godkännande av den mottagande staten. Av ges således ingen direkt rätt att bära vapen. Även vid det hittillsvarande bru- ket av Nato har regeringsbeslut om undantag från vapenlagen meddelats. Lokutionen vid besök i är mindre lämplig eftersom den kan medföra tolkningsproblem. Det finns t.ex. risk för att formuleringen kan komma att förstås så att det endast är en kortare tids vistelse som omfat- tas av lagen medan däremot längre tids vistelser i faller utanför lagens tillämpningsområde. För att undvika att missförstånd om lagbe- stämmelsens tillämplighet uppkommer bör lagtexten ändras. Bestämmel- sens tillämplighet bör vidare förtydligas så att det framgår att den är till- lämplig när en främmande stats militära styrka befinner sig på svenskt territorium inom ramen för internationellt militärt samarbete eller inter- nationell krishantering. Detta innebär inte någon skillnad mot vad den nuvarande lagbestämmelsen omfattar, men den föreslagna formuleringen tydliggör bestämmelsens tillämpningsområde. Innehållet i EU om rätten att bära vapen kräver ingen ändring i vapenlagen. Enligt 11 kap. 1 § f vapenlagen får regeringen föreskriva att lagen inte skall gälla i fråga om vapen och ammunition som en företräda- re för en annan myndighet medför vid tillfällig tjänstgöring i . Sådant undantag har föreskrivits om bl.a. poliser och tulltjänstemän som tillfälligt tjänstgör i i vissa sammanhang (se 4 kap. 4 § vapenför- ordningen (1996:70)). Det finns således möjlighet för regeringen att före- skriva om undantag från vapenlagen även för sådan civil personal som omfattas av EU . 8.2.6Immunitet för viss personal samt för vissa arkiv och do- kument Regeringens förslag: Den personal som, inom ramen för EU:s krishan- tering, har utstationerats vid EU:s institutioner, skall ha immunitet för uttalanden och handlingar som sker i tjänsten. Arkiv och dokument som tillhör ett högkvarter skall vara okränkbara i den utsträckning som anges i EU . En bestämmelse med detta innehåll skall införas i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Utredningen har inte lämnat något förslag i dessa delar, då den för- slagna ramlagen skulle garantera immunitet enligt avtalsbestämmelserna. Remissinstanserna har inte yttrat sig i dessa delar. Utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer i huvudsak med förslaget. Remissinstanserna har inte lämnat något särskilt yttrande i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 8 i EU skall den militära och civila personal som av en medlemsstat placerats vid en av EU:s institutioner åtnjuta immunitet mot varje slag av rättsligt agerande när det gäller i tjänsten gjorda uttalanden eller handlingar. Immuniteten skall kvarstå även när tjänstgöringen är avslutad. Immuniteten som avser både civil- och straffrättsliga förfaranden gäller dock endast de handling- ar som skett i tjänsten för tjänstgöringen vid EU-institutionen i fråga och kan under vissa förhållanden hävas. Bestämmelsen är till- lämpbar även på svenska tjänstemän i , både när de tjänstgör vid en EU-institution inom ramen för EU:s krishantering, men även när de har avslutat sin tjänstgöring vid en sådan institution. Exempel på berörda institutioner är kommissionen och rådet med sek- retariat. De tjänstemän som kan komma i fråga är alltså militär och civil personal som utstationerats vid en EU-institution särskilt för att delta i förberedandet eller genomförandet av en militär eller civil krishantering, liksom vid krishanteringsövningar. Bestämmelsen, som har sin motsva- righet i bl.a. immunitets- och privilegieprotokoll för EG, är van- ligt förekommande för internationella organisationer. Dess syfte är att tjänstemän på ett från värdlandet oberoende sätt skall kunna fullgöra de uppgifter staterna har lämnat organisationen eller organet i fråga. 2004/05:7 niteten innebär att en talan inför domstol eller en ansökan om verkstäl- lighet skall avvisas. Frågor om immunitet och privilegier för internatio- nella organisationer och personer med anknytning till sådana organisa- tioner regleras i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. För att uppfylla artikelns innehåll föreslås ett tillägg i denna lag. Artikel 15 anger att ett högkvarters arkiv och andra officiella doku- ment skall vara okränkbara, såvida inte högkvarteret hävt immuniteten. Bestämmelsen kan bli tillämpbar även om ett högkvarter inte fysiskt finns på svenskt territorium. Dokumentens immunitet gäller nämligen även när en tjänsteman, som är godkänd av ett högkvarter, har officiella dokument med sig vid vistelse i . Ett högkvarter kan vara beläget i en av EU:s medlemsstater, upprättat av en eller flera medlemsstater el- ler av en internationell organisation. Bestämmelsen kan likställas med motsvarande internationella avtals- bestämmelser som finns angående officiella dokument som finns hos eller skickas till eller från en utländsk beskickning. Även denna bestäm- melse föreslås uppfyllas genom ett tillägg i lagen (1976:661) om immu- nitet och privilegier i vissa fall. 8.3Avtalsinnehåll som inte kräver ändring av svensk lag Regeringens bedömning: , SHIRBRIG SOFA:s och EU om pass och visum kräver inte ändring av svensk lag. Utredningens förslag: I utlänningsförordningen (1989:547) skall i be- stämmelserna för pass och visering göras en hänvisning till den nya ram- lagen. Remissinstanserna: har inget att erinra mot den av utredningen föreslagna ändringen i utlänningsförordningen. Utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 2 i EU gäll- er vid gränspassage. Bestämmelsen kräver således inga författningsåtgärder. Nato anger att pass- och viseringsfrihet skall råda. gäller detta för det absoluta flertalet av parterna i PFF-samarbetet, då det till största del är fråga om länder som är EU-medlemmar. För vissa län- der innebär emellertid avtalets bestämmelser att dess personal som befin- ner sig i inom ramen för ett militärt samarbete skall undantas från kraven på pass och visum. I enlighet med avtalet finns krav på id- kort och individuell eller kollektiv förflyttningsorder. Vidare föregås en vistelse i landet alltid av en inbjudan. Det är således endast fråga om en mycket begränsad krets av individer som, utöver vad gällande regelverk ger utrymme för, kan komma i åtnjutande av avtalets rättigheter i denna finns det en bestämmelse i utlänningsförordningen (1989:547) Prop. 2004/05:7 som anknyter till samarbetet Partnerskap för fred. För att möjliggöra en vidgad tillämpning av bestämmelser samt införlivandet av SHIRBRIG bör utlänningsförordningen justeras. Regeringens bedömning: Avtalsbestämmelserna om körkort i PFF- avtalet, SHIRBRIG och EU kräver inte ändring av svensk lag. Utredningen har inte lämnat någon särskild bedömning i denna del. Remissinstanserna: tillstyrker förslagen i betänkandet som i uttalar viss tveksamhet till för- hållandet att ingen som helst prövning av giltighet eller äkthet av körkort skall ske enligt Nato . Utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Enligt skall körkort som utfärdats i den sändande staten erkännas i den mottagande staten. Alternativt skall den mottagande staten utan att kräva förarprov själv ut- färda körtillstånd eller körkort till medlem av styrka eller civil kompo- nent som innehar motsvarande körtillstånd eller körkort utfärdat av den sändande staten. Enligt EU skall körkort som utfärdats av de mili- tära myndigheterna i den sändande staten erkännas på den mottagande statens territorium för jämförbara militärfordon i medlemsstaterna. Enligt 6 kap. körkortslagen (1998:488) får en utländsk medborgare här i landet framföra det fordon som hans giltiga nationella körkort berättigar honom till i hemlandet. Körkortet gäller i utom vad gäller körkort utfärdade inom EES-område, som gäller lika som ett svenskt körkort. Ett utländskt körkort utanför EES kan inte bytas mot ett svenskt. Om någon med ett EES-lands körkort vill byta sitt nationella körkort sker alltid en giltighets- och äkthetskontroll. Bestämmelserna i anger inget om prövning av äkthet eller giltighet vid utfärdande av svenskt körtillstånd eller körkort, utan anger endast att något förarprov inte skall krävas. I detta hänseende innebär avtalet alltså inte någon annorlunda tillämpning av befintliga regler. Endast för det fall någon icke EES-medborgare skulle komma att be- finna sig i landet längre än , skulle körkortslagens bestämmelse om ettårsgräns komma att påverkas av Nato SOFA:s innehåll. Enligt 10 kap. 1 § körkortslagen får regeringen meddela föreskrifter om undantag från körkortslagen. För att följa avtalets bestämmelser fullt ut bör körkortsförordningen (1998:980) kompletteras med en bestämmelse som ger de rättigheter som avtalet ger uttryck för i denna del. Regeringens bedömning: , SHIRBRIG SOFA:s och EU om rätten att bära uniform tillgodoses genom gäl- lande svensk rätt. Svensk lag behöver inte ändras. Utredningen har inte uttalat sig särskilt i denna del. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. Utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: och EU ger personalen rätt att bära uniform i enlighet med den sändande statens reg- lementen. EU ger även civil personal rätt att bära uniform. Enligt 11 § förordningen (1982:756) om Försvarsmaktens ingripanden vid kränkningar av territorium under fred och neutralitet, m.m. (IKFN-förordningen) får inte utländsk militär personal bära uniform inom landområde utan tillstånd av Försvarsmakten. Ett uttryck för staters suveränitet är det allmänna förbudet för militära styrkor från ett land att i ett annat land bära sin nations uniform. Vid mi- litärt internationellt samarbete är det dock regelmässigt så att besökande staters förband tillåts uppträda i uniform. Detta framgår vanligen av en överenskommelse mellan länderna. EU möjliggör bärande av uniform även för civil personal. Det finns inga regler som, på sätt som för militär personal, kräver särskilt tillstånd för bärande av civil uniform. Det är således möjligt för t.ex. ut- ländsk polis att i landet bära uniform utan särskilt tillstånd. Trots bestämmelserna i 11 § IKFN-förordningen om att Försvarsmak- ten har rätt att tillåta utländsk militär att bära uniform i kan detta även beslutas av regeringen. Behov av författningsändring för att uppfylla avtalens krav på rätt att bära uniform föreligger således inte. Regeringens bedömning: , SHIRBRIG SOFA:s och EU om tillgång till sjuk- och tandvård påverkar inte gällande svensk lag på området. Utredningen har inte lämnat någon särskild bedömning i denna del. Remissinstanserna: anser att bestämmel- ser om tillgång till sjuk- och tandvård fått en klargörande lösning och har inget att erinra mot förslaget till författning. kon- staterar att såväl Socialförsäkringslagen (1999:799) som EG-förord- ningen 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom ge- menskapen undantar annan stats statsanställda från bosättningslandets socialförsäkringstillhörighet. Utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Enligt skall den främmande styrkans personal erbjudas sjuk- och tandvård på samma vill- kor som mottagarlandets personal om sådan vård inte på ett tillfredsstäl- lande sätt kan erbjudas inom styrkan. Den gästande personalen skall en- ligt EU erhålla omedelbar vård på samma villkor som jämförbar personal i den mottagande staten. EU-medborgare som omfattas av EG-förordningen 1408/71 om till- lämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen skall erbjudas hälso- och sjukvård på samma villkor som personer bosatta i . gäller olika sjukvårdskonventioner mellan och några länder. har dessutom ingått överenskommelser om sjukvård med vissa länder. Det innebär att personer som omfattas av dessa konventio- ner eller överenskommelser skall erbjudas akut vård samt akut tandvård vid tillfällig vistelse i på samma avgiftsvillkor som personer bo- satta i . De patienter som är utländska medborgare och som är bosatta i länder med vilka saknar konventioner eller överens- kommelser erbjuds inte någon subventionerad vård av landstingen. Det betyder att dessa patienter själva får betala den verkliga kostnaden för såväl akut som planerad vård. Regeringens bedömning: Bestämmelserna om inkomstbeskattning i , SHIRBRIG och EU kräver inte ändring av gällande svensk lag. Utredningen har bedömt att den föreslagna ramlagen skulle leda till att uppfyller innehåll såvitt avser inkomstbeskatt- ning. Remissinstanserna: har inga erinringar mot förslaget om en ramlag. Utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Artikel X i Nato och arti- kel 16 i EU anger bl.a. att de perioder under vilka personal befin- ner sig i ett annat land inom ramen för avtalens tillämpning inte skall räknas som sådan bosättningsperiod som orsakar beskattning i mottagar- staten. De personalkategorier som omfattas av avtalsbestämmelserna är militär eller civil personal anställd vid ett lands försvarsmakt eller annan offentliganställd civil personal som verkar inom ramen för EU:s krishan- tering, t.ex. räddningstjänstpersonal och poliser. Lön och annan ersätt- ning som utbetalas från den sändande staten i dess egenskap av arbetsgi- vare skall inte beskattas av den mottagande staten. Syftet med dessa be- stämmelser är att undvika att dubbelbeskattning sker. Skatteregleringen ändrades inte i samband med införlivandet av i svensk rätt. Skälet för detta var att PFF-övningarna endast skulle komma att äga rum i under en högst begränsad tidsperiod. Den svenska regleringen Prop. 2004/05:7 bedömdes därför inte vara i behov av att ändras. En person som är begränsat skattskyldig i beskattas enligt nu- varande regler i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK) i för inkomst i form av lön etc. som han eller hon förvärvat genom verksamhet här. När, som i nu aktuella fall, arbetsgiva- ren är hemmahörande i utlandet beskattas sådan förvärvsinkomst enbart om arbetstagaren vistas här som sammanlagt översti- ger . Detta innebär således att personer som vistas i inte blir beskattade här för sina löneinkomster. De skatteavtal som träffats mellan och andra stater utgör en in- tegrerad del av den svenska skattelagstiftningen. Skatteavtalen är i hu- vudsak baserade på de principer som följer av det s.k. modellavtal som (och utveckling) tar fram. huvudregel vad gäller löneinkomster är att dessa endast skall beskattas i hemviststaten. Lön som förvärvas genom arbete som utförs i den andra avtalsslutande staten får dock beskattas i arbets- staten. När arbetsgivaren inte är hemmahörande eller har ett fast driftstäl- le i den stat där arbetet utförs, beskattas emellertid sådan förvärvsinkomst i arbetsstaten endast om arbetstagaren vistats där som sammanlagt överstiger . Dessa regler överensstämmer med vad som gäller enligt SINK. Undantag görs för personer i offentlig tjänst, vilket det är fråga om i de nu aktuella fal- len. Lön och liknande som betalas av en avtalsslutande stat till en fysisk person på grund av arbete som utförs i dess tjänst, beskattas endast i den- na stat, dvs. hemviststaten i de nu aktuella fallen. Även om det saknas skatteavtal finns det normalt en ordning för de sällsynta fall då dubbelbeskattning, trots reglerna i de interna lagstift- ningarna, uppstår. Det är i sådana fall internationell praxis att hemviststa- ten medger avräkning för den utländska skatt som erlagts på löneinkoms- ter förvärvade utomlands. Det absoluta flertalet av tillfällen när , SHIRBRIG eller EU blir tillämpliga för en enskild person kommer även inte att överstiga en sammanlagd tidsperiod . Vid de få tillfällen det kan bli fråga om en längre tids vistelse löses detta genom befintliga avtal eller principer som angetts ovan. Detta innebär således att det rimligtvis aldrig kan bli fråga om någon dubbelbeskattning av löneinkomster för de personer som om- fattas av , SHIRBRIG och EU , när dessa arbe- tar tillfälligt i . Således uppfyller vi avtalens syfte och någon lag- stiftning krävs inte såvitt gäller frågan om inkomstbeskattning. Bestäm- melserna om inkomstbeskattning i artikel X i Nato och i artikel 16 i EU behöver således inte införlivas i svensk rätt. 8.3.6Tillhandahållande av drivmedel, oljor och smörjmedel m.m. Regeringens bedömning: Den nuvarande ordningen enligt vilken För- svarsmakten skattefritt tillhandahåller drivmedel, oljor och smörjmedel till andra länder är inte oförenlig med den svenska mervärdesskattelag- stiftningen. EU om en främmande styrkas rätt till samma lättnader som den mottagande statens försvarsmakt avseende post, tele- kommunikationer och transporter kräver inte ändring av svensk lag. Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med reger- ingens. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. Utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Som framgår i avsnitt 5.3.2 ålägger Nato den mottagande staten att skattefritt tillhandahålla drivmedel, oljor och smörjmedel till den sändande statens tjänstefordon, luftfartyg och fartyg. Någon motsvarande bestämmelse finns inte i EU . Huvudregeln i mervärdesskattelagen är att all omsättning av varor och tjänster är skattepliktig, om inte annat stadgas. Flygbensin och flygfoto- gen är undantagna från skatteplikt. Lagen innehåller vidare bestämmelser om rätt till återbetalning för vissa grupper som inte är skattskyldiga. Så- dan rätt till återbetalning tillkommer bl.a. utländska beskickningar och sådana internationella organisationer som avses i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Enligt skattebetalningslagen (1997:483) får en skattskyldig helt eller delvis befrias från skyldigheten att betala mervärdesskatt om det finns synnerliga skäl. Alltsedan PFF- avtalets införande i har bestämmelsen i avtalet lösts på så sätt att Försvarsmakten skattefritt tillhandahåller drivmedel, oljor och smörjme- del till de gästande styrkorna. På samma sätt som uttrycktes i prop. 1995/96:37 s. 46 ff. kan frågan om Försvarsmaktens tillhandahållande av fartygsbränsle och drivmedel för fordon komma att omfattas av beskattning eftersom mervärdesskatte- lagen endast undantar omsättning av flygbränsle. Regeringen anser dock alltjämt att frågan kan lösas genom att bestämmelsen om skattebefrielse tillämpas och att på så sätt uppfyller krav på tillhan- dahållande av skattefritt drivmedel. Eftersom den svenska mervärdesskattelagstiftningen tillåter återbetal- ning av skatt till icke skattskyldiga och att skattskyldiga under vissa för- utsättningar helt eller delvis får befrias från skyldigheten att betala skatt kan inte den nuvarande ordningen enligt vilken Försvarsmakten tillhan- dahåller drivmedel till andra länder utan att påföra mervärdesskatt anses oförenlig med svensk lagstiftning. Försvarsmaktens kostnader för att tillhandahålla skattefria drivmedel, oljor och smörjmedel förväntas inte öka i sådan utsträckning att det inte kan omfattas av myndighetens ordinarie anslag. Post och telekommunikationer m.m. Enligt artikel 14 i EU har ett högkvarter eller en utländsk styrka rätt till samma lättnader i fråga om bl.a. post, telekommunikationer och transporter, dvs. resor, som styrkorna i den mottagande staten. Försvars- makten har inga särskilda lättnader beträffande posthantering, telekom- munikationer eller resor som kräver lagändring för att skall kun- na uppfylla avtalet i denna del. Regeringens förslag: Lagändringarna som rör , SHIRBRIG och EU skall träda i kraft . Regeringens bedömning: Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Har inte lämnat några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Vid undertecknan- det av EU uttalade medlemsstaterna att de skulle göra sitt yttersta för att uppfylla kraven enligt sina egna konstitutio- nella förfaranden så att avtalet kan träda i kraft. För att skall kunna ratificera avtalet behöver de föreslagna lagändringarna ha trätt i kraft.