prop · GR03131 · 2004-04-21 00:00:00 — När det gäller adoptivbarn måste dess- utom beaktas att dessa kan vara särskilt sårbara på grund av sin bak- grund. Psykologiska aspekter kan därför i dessa fall tala mot äktenskap. En grundförutsättning för att tillstånd skall ges är givetvis att det klart framgår att det är den sökandes egen önskan att ingå äktenskap och att ansökan inte är framtvingad. Av 15 kap. 1 § första stycket i dess lydelse enligt SFS 2004:142 framgår vilken länsstyrelse som är behörig att pröva en ansökan om dispens. skyldighet enligt andra stycket i den paragrafen att inhämta yttrande från tar sikte på biolo- giska halvsyskon och gäller alltså inte dem som till följd av 2 kap. 3 § tredje stycket är att anse som hel- eller halvsyskon. beslut om tillstånd får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol (15 kap. 4 §). Den omständigheten att ett adoptivförhållande jämställs med biolo- giskt släktskap påverkar inte de äktenskapshinder som gäller mot äkten- skap mellan ett adoptivbarn och barnets biologiska släktingar. Två biolo- giska syskon som adopterats av samma eller av två olika adoptanter kan alltså inte ingå äktenskap med varandra, vilket framgår av första stycket. Lagändringen träder i kraft . För hindersprövning har det för tydlighetens skull föreskrivits att en begäran om hindersprövning som har gjorts före ikraftträdandet skall prövas enligt de regler som då gällde. Eftersom ett intyg om hindersprövning kan användas för vigsel och registrering av partnerskap inom av , kommer det Prop. 2003/04:131 alltså i vissa fall att kunna ingås ett äktenskap eller registreras ett partnerskap efter tidpunkten för ikraftträdandet som det hade funnits hinder mot om hindersprövningen begärts efter den tidpunkten. 15.2Förslaget till lag om ändring i Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11. Verkningarna av en adoption upp- hör genom en ny adoption, dvs. genom att adoptivbarnet adopteras av annan än adoptantens make. Regeln om att verkningarna upphör också om adoptanten ingår äktenskap med adoptivbarnet har tagits bort. Änd- ringen är en följd av att ett adoptivbarn vid prövningen av om det finns hinder mot äktenskapet nu jämställs med ett biologiskt barn (se 2 kap. 3 § och 1 kap. 3 § lagen om registrerat partnerskap). Lagändringen träder i kraft . För hindersprövning är i övergångsbestämmelsen till ändringen i och lagen om registrerat partnerskap föreskrivet att begäran om hindersprövning som gjorts före ikraftträdandet prövas enligt de regler som då gällde. Ett intyg om hindersprövning kan användas för vigsel eller registrering av partner- skap inom av (se 4 kap. 5 § och 1 kap. 9 § lagen om registrerat partnerskap). Det kommer därmed i vissa fall att kunna ingås ett äktenskap eller registreras ett partnerskap efter tidpunkten för ikraftträdandet som det hade funnits hinder mot om pröv- ningen begärts efter den tidpunkten. Ett sådant äktenskap eller registrerat partnerskap mellan adoptanten och adoptivbarnet innebär att adoptiv- barnets ställning till adoptanten och dessa släktingar upphör (punkt 2). 15.3Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Paragrafen behandlas i avsnitt 6.4.3. Ändringarna i första stycket första meningen är en konsekvens av att får nytt namn. Tillägget i första stycket är nödvändigt för att de handlingar som sammanslutningarna överlämnat till Myndigheten för internationella adoptionsfrågor, , för förvaring, skall omfattas av myndighetens sekretess. Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1463) om Prop. bidrag vid adoption av utländska barn Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12. Andra stycket är nytt och innebär att bidrag enligt lagen endast lämnas när adoptionen förmedlats av en sammanslutning som är auktoriserad enligt lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling. Den nya bestämmelsen innebär att adoptionskostnadsbidrag inte utgår vid s.k. enskild adoption. Av övergångsbestämmelsen följer dock att föreskriften enbart gäller i fråga om barn som kommit i adoptiv- föräldrarnas vård här i landet efter utgången av . Det innebär att adoptionskostnadsbidrag kan utgå i fråga om barn som adopterats genom enskild adoption om barnet kommit i adoptiv- föräldrarnas vård här i landet före ikraftträdandet, dvs. 15.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11. I paragrafen anges hinder mot regi- strering av partnerskap. Genom ett nytt femte stycke jämställs adoptiv- förhållande med släktskap vid tillämpningen av första och andra styckena. När dispensprövningen gäller personer som är att anse som syskon på grund av ett adoptivförhållande torde samma överväganden få göras som vid en motsvarande prövning för ingående av äktenskap. 15.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner Ändringarna är endast en konsekvens av att får nytt namn. Övergångsbestämmelsen innebär att intyg som utfärdats av enligt 2 § har fortsatt giltighet. 15.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling 4 och 5 §§ Ändringarna är endast en konsekvens av att får nytt namn. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2 Förutsättningarna att överhuvudtaget fungera som förmedlande organ för internationella adoptioner skall prövas i samband med att en sammanslutning ansöker om auktorisation första gången och därefter med vissa intervall, som bestämmer. Vid denna prövning är förhållanden som t.ex. sammanslutningens bemanning och verksamhetsinriktning sådant som är viktigt att bedöma. Om sam- manslutningen uppfyller de krav som finns i 6 §, skall sammanslutningen ges auktorisation att förmedla internationella adoptioner i . Första meningen innebär ingen förändring jämfört med nu gällande lagstiftning. Kravet på huvudsakligt syfte torde normalt inte utgöra något större problem. Det måste stå klart att sammanslutningen i första hand arbetar med att förmedla internationella adoptioner och detta bör framgå av sammanslutningens stadgar. Andra meningen är helt ny. Annan verksamhet som sammanslutningen eventuellt bedriver får inte vara av den karaktären att den äventyrar för- troendet för adoptionsverksamheten. Bestämmelsen har i denna del delvis utformats i enlighet med vad Lagrådet förslagit. Exempel på annan verksamhet är biståndsverksamhet, rehabiliteringsverksamhet, allmänt hjälparbete, kyrklig verksamhet och missionärsverksamhet. Riskerna med att en sammanslutning arbetar med både adoptionsförmedling och biståndsverksamhet tas upp i avsnitt 6.2. Det får inte finnas någon sådan koppling mellan adoptionsverksamheten och annan sammanslutningens verksamhet, att en situation uppstår där verksamheterna sammanblandas. För att kunna bedöma om en annan verksamhet äventyrar förtroendet för adoptionsverksamheten måste adoptionsmyndigheten ha kännedom om vilken annan verksamhet en sammanslutning bedriver och vem som handlägger den i och utomlands. Tredje meningen motsvarar andra meningen i nu gällande lydelse av 6 §. Fjärde meningen innebär endast ett tillägg till nu gällande 6 § tredje meningen. Tillägget innebär att stadgarna inte får hindra någon grupp av personer att bli medlemmar eller att anlita sammanslutningen. Stadgarna skall även vara utformade så att den som är medlem i sammanslutningen eller som anlitar sammanslutningen för adoptionsförmedling skall ha insyn i sammanslutningens verksamhet. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafen innebär att skall ta hänsyn till förhållandena i utlandet i samband med auktorisation och tillsyn. Första stycket punkt 1 innebär att endast länder som har en adoptions- lagstiftning eller annan tillförlitlig reglering av internationell adoption, som utgår från de principer gällande internationell adoption som uttrycks i konvention om barnets rättigheter och om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, kan komma ifråga för adoptionssamarbete. Lagstiftningen eller regleringen skall bl.a. säkerställa att en prövning av om barnet har möjlighet att växa upp under goda livsvillkor i sitt ursprungsland görs innan barnet blir tillgängligt för internationell adoption. Punkt 2 anger att landet skall ha en fungerande administration kring internationell adoptionsverksamhet. Det skall vara säkerställt att barnets situation utreds på ett adekvat sätt innan beslut fattas om att barnet är tillgängligt för adoption och får adopteras utomlands. Det måste även stå klart vem (ofta en myndighet) som skall fatta detta beslut. Det måste också finnas en stabilitet i administrationen. Punkt 3 innebär att sammanslutningen skall redovisa kostnaderna i utlandet och hur de fördelar sig. Redovisningen skall vara så pass detaljerad att adoptionsmyndigheten kan utläsa vilka kostnader som är faktiska kostnader för adoptionen och vilka kostnader som avser annat. kan med stöd av 7 § uppställa villkor samt anvisningar för hur och i vilken omfattning redovisning skall ske. Punkt 4 anger att det med hänsyn till kostnadsbilden skall bedömas som lämpligt att sammanslutningen inleder eller fortsätter ett adoptions- samarbete med det andra landet, för att auktorisation skall ges. Adop- tionsmyndigheten skall i varje enskilt fall göra en bedömning av kost- nadsbilden, dvs. den totala kostnaden och hur avgifterna används av den utländska förmedlingskontakten. Det får t.ex. inte finnas risk för att internationell adoptionsverksamhet ger så stora fördelar att ett beroende av inkomster från sådan verksamhet skapas. Vid lämplighetsbedöm- ningen är det angeläget att en jämförelse görs med kostnadsläget i allmänhet i det land som ansökan avser. Utvecklingen bör gå mot att den del av kostnaden som avser annat än faktiska kostnader för adoptionen successivt minskar. I det fall sammanslutningen inte kan lämna en till- räckligt relevant och utförlig redovisning får ange hur redo- visningen skall förbättras. Om sammanslutningen av olika skäl inte kan följa MIA:s anvisningar, kan detta innebära att ifrågavarande förmed- lingskontakt kommer att anses som olämplig att samarbeta med. Vid auktorisation skall även balansen mellan de svenska sammanslut- ningarna beaktas. bör vid beslut om auktorisation eftersträva en balans mellan de svenska sammanslutningarna. I detta ligger att myndigheten bör underlätta för de mindre sammanslutningarna att växa, om de önskar det. För att uppnå en bättre balans mellan de svenska sammanslutningarna bör adoptionsmyndigheten, om flera sam- manslutningar ansöker om auktorisation för samma land, kunna ge en mindre sammanslutning prioritet, om de i övrigt är kvalitetsmässigt likvärdiga. Ett adoptionssamarbete skall också vara lämpligt med hänsyn till om- ständigheterna i övrigt. Adoptionsverksamheten i utlandet skall bedrivas seriöst och utan vinstintresse. Korruption, som kan påverka adoptions- processen, får självfallet inte förekomma i landet. Givetvis inte heller handel med barn. Ett land med stora inre oroligheter, som kan påverka rättssäkerheten för barnen, bör inte heller komma i fråga för adoptions- samarbete. Ursprungslandet skall aktivt arbeta med målsättningen att barnen i första hand skall få växa upp under goda villkor i landet. I denna bedömning ska vidare vägas in om skadlig konkurrens om barnen kan uppstå. Auktorisation får endast lämnas om det inte uppstår skadlig konkurrens om barnen mellan svenska sammanslutningar i landet i fråga. Om en sådan situation riskerar att uppstå i ett land eller i en viss del av ett land eller hos en viss utlandskontakt, bör antalet svenska sam- manslutningar som tillåts verka i landet begränsas. Enligt andra stycket skall en svensk sammanslutning, som beviljats auktorisation för att arbeta med internationell adoptionsförmedling i ett annat land, få verka i det landet endast om behörig myndighet i det andra landet har gett tillstånd till det, eller har förklarat att den är beredd att acceptera sammanslutningens verksamhet i landet i fråga. Kravet, som överensstämmer med vad som gäller för adoptionssamarbete mellan län- der anslutna till (artikel 12), skall gälla allt adoptions- samarbete och måste därför föras in även i lagen om internationell adop- tionsförmedling. I tredje stycket säkerställs att adoptionsmyndigheten får tillgång till objektiv information om förhållandena i ett ursprungsland. Myndigheten skall i ärenden om auktorisation vara skyldig att samråda med den svenska utlandsmyndigheten i det andra landet, om det inte är uppenbart obehövligt. Uppenbart obehövligt kan i det här sammanhanget vara att myndigheten haft kontakt med den svenska utlandsmyndigheten i det andra landet i ett annat auktorisationsärende och därigenom har fått en tillförlitlig och aktuell information. Bestämmelsen har i denna del utformats enligt Lagrådets förslag. Vid behov skall adoptionsmyndigheten kontakta barnrättsorganisa- tioner som verkar i ursprungslandet. En sådan kontakt kan ge en bredare bild av barns situation i landet. Eftersom barnrättsorganisationerna arbe- tar på fältet kan de snabbt fånga upp eventuella rykten om handel med barn i adoptionssammanhang. Sådana rykten skall föranleda vidare utredning av . Paragrafen behandlas i avsnitt 6.1. Auktorisation skall alltjämt vara tids- begränsad. får möjlighet att ge en stabil sammanslutning auktorisa- tion att arbeta med internationell adoptionsförmedling i för högst . En ny sammanslutning bör få auktorisation betydligt . Auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling i ett annat land bör dock liksom ges för högst . För det fall ansö- kan om auktorisation ges in innan tidigare tillstånd löpt ut gäller tidigare meddelad auktorisation och verksamheten får fortsätta behandlar ansökan. Har ansökan om auktorisation inte inkommit innan tidigare auktorisation förfallit eller har auktorisationen återkallats enligt 10 § får verksamheten inte bedrivas. Av sista meningen följer att får förena auktorisationen med vill- kor som har betydelse för bedrivande av verksamheten, såsom vad som skall gälla om inbetalning av avgifter och redovisning. Exempel på andra villkor kan vara anvisningar och riktlinjer om hur dokumentation skall ske och hur handlingar skall vara ordnade. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.4.1. Den innebär att en aukto- riserad sammanslutning är skyldig att förmedla sökandens ansökan till en utländsk förmedlingskontakt. Förmedlingsplikten gäller endast gentemot den som har medgivande enligt 6 kap. 12 § socialtjänstlagen att ta emot ett utländskt barn för adoption. Denna skyldighet föreligger i praktiken , dock utan att vara reglerad. I det fall sammanslutningen inte har någon utländsk förmedlingskon- takt, som kan förmedla barn till sökanden, är sammanslutningen inte heller skyldig att bistå sökanden med adoptionsförmedling. Om sökanden misskött sina ekonomiska eller andra avtalade förpliktelser gentemot sammanslutningen finns inte heller någon förmedlingsplikt för samman- slutningen. För att kunna vägra adoptionsförmedling ankommer det på sammanslutningen att visa att en förmedlingskontakt saknas eller att sökanden brustit i sina åtaganden. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.4.2. Den innebär att samman- slutningarna får en upplysningsskyldighet. Alla förändringar som kan ha betydelse för förmedlingsverksamheten skall meddelas . Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.4.3. Första stycket innebär att sammanslutningarna får en dokumentationsskyldighet för hela förmed- lingsverksamheten. Skyldigheten gäller såväl i enskilda förmedlings- ärenden som i förmedlingsverksamheten i stort. Syftet med dokumenta- tionsskyldigheten är att säkerställa att viktig information om verksam- heten sparas för framtiden, så att i första hand den som förmedlats för adoption i skall kunna få tillgång till så mycket material som möjligt vid sökandet av sitt ursprung. Alla beslut och åtgärder i ärenden samt faktiska omständigheter och händelser av betydelse för förmed- lingsverksamheten skall dokumenteras. Dokumentationen skall bevaras så länge den kan antas ha betydelse för den som förmedlats för adoption genom sammanslutningen, eller för honom eller henne närstående perso- ner. Dokumentationen kommer att behöva bevaras . meddelar närmare riktlinjer om hur dokumentation skall ske och hur handlingar skall vara ordnade. Skyldigheten att dokumentera för- medlingsverksamheten följer av denna bestämmelse men kan även med stöd av 7 § uppställa som villkor för auktorisation att sammanslut- ningen skall följa MIA:s riktlinjer om dokumentation. Andra stycket reglerar sammanslutningarnas skyldighet att skicka handlingar i ett visst adoptionsärende till den socialnämnd som har upp- följningsansvar enligt 6 kap. 15 § socialtjänstlagen (2001:453). Mot- svarande skyldighet regleras i NIA:s allmänna villkor för adop- tionsförmedling. I första hand skall handlingarna skickas till den social- nämnd som lämnat medgivande enligt 6 kap. 12 § att ta emot barnet. Har sökanden efter det att medgivandet lämnades flyttat till en annan kommun skall handlingarna lämnas till socialnämnden i den nya hem- kommunen. Tredje stycket avser den situationen att en sammanslutning upphör med sin förmedlingsverksamhet. Samtliga handlingar som avser förmed- lingsverksamheten skall i sådant fall överlämnas till för förvaring. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.4.3. Paragrafen skall gälla även för handlingar som finns hos en sammanslutning före den nya be- stämmelsens ikraftträdande. Första stycket behandlar rätten att få ta del av sammanslutningarnas handlingar som rör förmedlingsverksamheten. Det är endast den som handlingarna rör som har rätt att få ta del av dem. I första hand avses adopterade själva, men även t.ex. adoptivföräldrar eller den adopterades barn kan komma ifråga. En handling eller en uppgift i en handling får endast lämnas ut under förutsättning att det inte kan antas att en annan enskild person lider men. Presumtionen är dock att handlingar skall läm- nas ut till den de rör. Andra stycket reglerar förfarandet. Den lagtekniska lösningen är vald med 7 kap. 4 § socialtjänstlagen och 16 § patientjournallagen (1985:562) som förebilder. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.4.4. Bestämmelsen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter. Syftet med bestämmelsen är att skydda medel som sökande som står i kö för adoptionsprocessen har betalat in till sammanslutningen. Av bestämmelsen framgår att en auktoriserad sammanslutning skall kunna betala tillbaka medel som sammanslutningen mottagit från en sökande och som inte svarar mot ersättning för intjänat arvode, uppkomna kostnader eller gjorda utlägg. Ett arvode för sammanslutningens arbete kan enligt avtalet vara beroende av ett eller flera villkor, exempelvis att en adoption slutförs. I det fallet får arvodet inte anses intjänat förrän samtliga villkor är uppfyllda. Vidare framgår av bestämmelsen att parterna genom avtal kan frångå den och föreskriva att sammanslutningen skall ha rätt att tillgodogöra sig medel, exempelvis som förskott av ett ännu inte intjänat arvode. En sådan föreskrift kan vara uttryckt i det enskilda avtalet. Är det fråga om en sammanslutning som sökanden är medlem i kan det vara så att föreskriften framgår av sammanslutningens stadgar och en hänvisning till dessa. I bestämmelsen föreskrivs också att de medel som skall kunna återbetalas skall hållas skilda från egna medel. Föreskriften att medlen skall kunna återbetalas innebär att medlen har tagits emot med redovisningsskyldighet. Den redovisningsskyldige kan göra sig skyldig till brott, exempelvis förskingring eller olovligt förfogande, om denne tillgodogör sig avskilda medel utan rätt, t.ex. genom att sammanblanda redovisningsmedel med egna medel. Ett sådant ansvar uppstår oberoende av om pliktförsummelsen inträder i samband med avveckling av verksamheten eller annars. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.4.4. Enligt bestämmelsen skall sammanslutningen ha egna ekonomiska medel för avveckling av sammanslutningen. Bestämmelsen syftar inte på de återbetalningspliktiga medlen som avses i 8 d §. Sammanslutningen får bedöma vilka kostnader som kan uppkomma vid en eventuell avveckling av verksamheten och utifrån denna bedömning sätta av tillräckliga ekonomiska medel. får i sin tillsynsverksamhet bedöma om sammanslutningarna uppfyller kravet. Om anser att kravet inte är uppfyllt får förelägga sammanslutningen att avhjälpa bristen. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.5 och den ger fler tillsynsverktyg. ges tillträdesrätt till sammanslutningarnas verksamhetslokaler och får rätt att inhämta de upplysningar och de handlingar som behövs i till- synen. Sammanslutningarna är skyldiga att bistå i samband med en inspektion. Av 10 § följer att auktorisation kan återkallas om samman- slutningen inte tillhandahåller begärda upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.5. ges rätt att förelägga en auktoriserad sammanslutning att avhjälpa brister i förmedlingsverk- samheten. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.1 och 6.5.1 och innehåller några nyheter. Första stycket avser auktorisation att arbeta med internationell adop- tionsförmedling i . Auktorisationen skall återkallas om förutsätt- ningarna för att bevilja auktorisation enligt 6 § inte längre föreligger eller om sammanslutningen inte tillhandahåller begärda upplysningar eller handlingar. Därutöver skall auktorisationen återkallas om samman- slutningen inte följer MIA:s lagakraftvunna föreläggande eller om sam- manslutningen inte förmedlat något barn . Om sammanslutningen kan visa att det föreligger särskilda skäl för att få behålla auktorisationen, trots att den inte förmedlat något barn , bör detta dock kunna beaktas. Särskilda skäl kan i detta sammanhang t.ex. vara att det uppstått problem i utlandet men att dessa är på väg att lösas . Andra stycket avser auktorisation att arbeta med internationell adop- tionsförmedling i ett annat land. Om förutsättningarna enligt 6 a § inte längre föreligger skall auktorisationen för det aktuella landet återkallas. Det skall inte vara möjligt för en sammanslutning att enbart ha auktori- sation enligt 6 a §, varför en 6 a §-auktorisation också skall återkallas om det brister i förutsättningarna enligt 6 §. Tredje stycket innebär att en auktorisation skall återkallas om samman- slutningen inte längre uppfyller de villkor som ställts i samband med auktorisationen. Bestämmelsen avser båda slagen av auktorisation och får prövas mot varje enskilt auktorisationsbeslut. Ändringen är endast en konsekvens av att får nytt namn. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.5 och 6.4.3. Även ett beslut om föreläg- gande och ett auktorisationsbeslut enligt 6 a § skall kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. MIA:s beslut om att viss dokumentation i en sammanslutnings förmedlingsverksamhet inte skall lämnas ut till den som begär det, överklagas hos kammarrätten enligt 15 kap. 7 § sekre- tesslagen (1980:100). Övriga ändringar är endast en konsekvens av att får nytt namn. Lagen uppställer flera nya krav på sammanslutningar som har auktorisa- tion att arbeta med internationell adoptionsförmedling. De nya bestäm- melserna innehåller bland annat en förmedlingsplikt, dokumentations- skyldighet, krav på tillhandahållande av handlingar samt möjlighet att i vissa fall kunna betala tillbaka inbetalda adoptionsavgifter. Även reglerna om återkallelse av auktorisation är i viss utsträckning nya. Det finns därför anledning att låta tidigare bestämmelser ha fortsatt tillämplighet. För auktorisation som har beviljats före föreslås att äldre föreskrifter skall tillämpas, dock längst till dess auktorisationen återkallats eller tiden för dess giltighet löpt ut. Bestämmelsen i 8 c § om tillhandahållande av handlingar skall dock tillämpas från ikraftträdandet av denna lag. Som Lagrådet påpekat skall även 5 § av vilken följer att det är och inte som enligt bestämmelsens tidigare lydelse som avgör frågor om auktorisation, inbegripet bl.a. återkallelsefrågor tillämpas från ikraftträdandet av lagen.