prop · GR03124 · 2004-04-02 00:00:00 — kommersiell valjakt på samma sätt som övriga parter. har tydligt framfört till . och har alltså olika uppfattningar om vad som rättsligt gäller mellan länderna vid tillämpningen av konventionen. Efter besluten vid mötet , som innebar att kvar- stod i IWC med en reservation mot moratoriet gällande , blev miljöministern anmäld till . sattes om det svenska agerandet att rösta för isländskt medlemskap i överensstämde med regeringens vilja och om det hade brustit i förberedelserna och i den interna kommunikationen. I svaret till utskottet angavs att så inte varit fallet. var medlem i kommissionen redan vid mötets början och omröstningarna handlade enbart om på vilket sätt frågan skulle hanteras. Vidare anfördes att agerade helt enligt instruktionen och täta kontakter förekom mellan delegationen och departementet under hela den aktuella perioden. 7 En hållbar svensk politik i fråga om valar Regeringens förslag: Svensk valpolitik skall baseras på -principerna om bevarande av biologisk mångfald och hållbart nytt- jande -ekosystemansatsen och försiktighetsprincipen utifrån bästa till- gängliga vetenskapliga bedömningar -högt ställda jaktetiska principer och -internationell samverkan. om traktaträtt, artikel 21.3. om traktaträtt, artikel 19 (c). Skälen för regeringens förslag: Världens valbestånd utgör en upp- märksammad och omistlig del av världens biologiska mångfald. utgjort, och utgör till viss del fortfarande, en väsentlig del av de ekosystemens rovdjur av stor vikt för ekosystemens struktur och funk- I främst nordliga områden är valar en viktig födokälla med kulturell betydelse för många ursprungsbefolkningar och lokalsamhällen med Flerhundraårigt överutnyttjande av valbestånden skapade under 1900- talet en situation där många arter var allvarligt hotade och mängden valar reducerade till några procent av de ursprungliga bestånden. Principen om bevarande av biologisk mångfald och hållbart nyttjande har varit central i den process som styrt utvecklingen av frågor rörande nyttjandet av levande biologiska resurser. Detta har manifesterats såväl 1987, , ikraftträdandet av konventionen om bio- logisk mångfald och senast i . inträdet i IWC 1979 att de däggdjuren är en del av världens Jakt kan bara accepteras om det finns vetenskapligt underlag, som är genererat från allmänt accepterade under- sökningar eller väl kalibrerade modeller. Efter ett minst 10-årigt mora- torium sade sig vara berett att diskutera ett återupptagande av valjakten, om den baseras på vetenskapligt underlag. Detta skall fortfarande vara grundinställning. Valar vistas huvudsakligen på internationellt vatten och kan företa mycket långa vandringar. Många bestånd är beroende av parnings- och uppväxtområden i skilda delar av världen. Bevarandet av valar är därför i högsta grad en internationell angelägenhet, som kräver särskild uppmärk- I första hand bör valar nyttjas på ett icke dödligt sätt genom exempel- vis ekoturism och valskådning. I den mån valjakt äger rum måste den utgå från ekosystemansatsen och bedrivas utifrån försiktighetsprincipen tolkad enligt bästa tillgängliga vetenskapliga bedömningar. ningen av valar bör ske genom internationell samverkan. All jakt bör ske i överensstämmelse med högt ställda jaktetiska principer på sådant sätt att djurens lidande minimeras. Regeringen anser att svensk valpolitik skall baseras på bredast möjliga bör därför organisatoriskt prioritera det internationella arbetet inom IWC, CITES och ASCOBANS. ringen bör även prioritera valfrågan inom andra organisationer som UNCLOS, CBD och HELCOM samt inom Bern- och Bonn- 7.2 Bevarande av valar Regeringens bedömning: Målet för den svenska valpolitiken är att alla valbestånd skall ha sådan storlek att de uppnår gynnsam bevarandestatus och återtar sin naturliga roll i ekosystem. Skälen för regeringens bedömning: Valarna utgjorde tidigare en stor och mycket betydande del av de ekosystemen. fanns hundratusentals individer av stora valar som blåval och knölval. Längs världens kuster förekom små valar som tumlare och delfiner i många miljoner exemplar. Flera av överutnyttjande har reducerat de stora bardvalarna till en bråkdel av deras tidigare antal. De mindre tandvalarna har också reducerats av jakt, men framförallt av bifångster inom fisket och av olika former av miljöstörningar. Flera bestånd har utrotats och vissa arter befinner sig mycket nära denna gräns. Tumlaren i riskerar att försvinna om inte åtgärder vidtas . Den svenska valpolitiken bidrar genom åtgärder såväl nationellt som internationellt till att valarna i enlighet med ekosystemansatsen återfår en sådan storlek att deras roll i systemet återskapas. Härigenom får de också möjlighet att sprida sig till de områden där de naturligt kan förekomma. I den mån olika former av aktiviteter förhindrar detta måste åtgärder vidtas för att minimera dessa problem. Regeringen bedömer att den över- gripande riktlinjen för den svenska valpolitiken är att verka för att alla valbestånd skall uppnå gynnsam bevarandestatus och återta sin naturliga roll i dagens ekosystem Regeringens bedömning: bör stödja internationella initiativ för att på vetenskapliga grunder inrätta skyddade områden för valar. Skälen för regeringens bedömning: Skyddade områden behövs både för att förhindra störningar vid parning och för att skapa tillräckligt goda uppväxtområden för ungar och vuxna individer. Därmed skapas goda förutsättningar för beståndens tillväxt, varigenom skyddade områden kan utgöra ett viktigt komplement till bevarandeåtgärder. skall därför inom internationella organisationer som IWC, Bonnkonventionen, , ASCOBANS, HELCOM, OSPAR, IMO och EU aktivt verka för att dessa behov kan tillgodoses på ett bra sätt för arter och bestånd av valar. Skapandet av skyddade områden för valar är en viktig del av IWC:s arbete med att skydda hotade arter och bestånd av valar. Redan innan moratoriet för valjakt infördes skapades ett skyddsområde för valar i . Detta har senare omprövats och består . Ytterligare ett skyddsområde skapades runt 1994 och detta ansluter direkt till området i . Det skyddade Antarktis- området skall omprövas 2004. har nya skyddsområden föreslagits i såväl södra som i Sydatlanten, vilket har stött, men några nya områden har inte beslutats. Det är sannolikt att dessa förslag kommer att föras fram på nytt, vilket då bör fortsätta att stödja. Så länge moratoriet varar är kommersiell valjakt förbjuden på alla hav. Om en ny förvaltningsplan antas med kvalificerad majoritet är avsikten att möjliggöra för IWC att, ifall vetenskapliga kommitténs bedömning enligt RMP så medger, tillåta jakt enbart på enstaka bestånd inom definierade geografiska områden. All övrig kommersiell jakt kommer även fortsättningsvis vara förbjuden. Utsläpp av giftiga och övergödande ämnen samt klimatpåverkande växthusgaser bör minska så att även valbeståndens restaurering möjliggörs. Fartygs- och båttrafik i för valar känsliga områden bör identifieras och regleras. Ljudstörningar som är skadliga för valar bör undvikas i områden som är viktiga för valar. Oljeprospektering i för valar känsliga områden bör undvikas. Information om för valar negativa miljöförändringar bör spridas. Skälen för regeringens bedömning: Valbeståndens kraftiga minsk- ning har till allra största delen berott på legal och illegal valjakt. utgör dessa aktiviteter ett mindre problem, vad gäller de stora valarna. Däremot förekommer fortfarande ett utbrett överutnyttjande av mindre valar i främst och . Ett globalt problem, som kommer att utgöra ett verkligt allvarligt hot mot världens valar, är effekterna av utsläpp av växthusgaser. De stora valarna utnyttjar i hög grad polarnära vatten under sin livscykel och ekosystemförändringar i dessa områden kan få stora negativa effekter på valbestånden. Förmodade minskande bestånd av exempelvis vikval runt kan bero på klimateffekter. bör därför också av detta skäl fortsatt aktivt verka för att minska utsläppen av växthusgaser. Också andra miljöhot kan bli ett växande bekymmer. Övergödningen av havs- och kustområden kan inledningsvis gynna havens produktions- förmåga och valarnas tillväxt. När emellertid övergödningen resulterar i ekosystemförändringar, som fallet är i och längs svenska Väst- kusten, kan detta leda till skador på valbestånden. Det är därför av största vikt också för valarna att det svenska miljökvalitetsmålet Ingen över- gödning uppfylls. Gifthalterna i främst har varit mycket höga och orsakat allvarliga störningar på reproduktionen hos djur som säl och havsörn. Direkta skador på tumlare har inte säkert konstaterats, men det är med tanke på uppmätta gifthalter sannolikt att så varit fallet. Utsläppen av många giftiga ämnen har minskat kraftigt, men är halterna av dessa ämnen starkt förhöjda i ekosystem. Dessutom har en del nya ämnen som bromerade flamskyddsmedel och hormonliknande substanser tillkommit. Det är därför viktigt också för valarna att såväl nationellt som internationellt verkar för att miljömålet Giftfri Miljö uppnås och internationella avtal inom området följs. Sjöfarten utgör ett växande problem för valar både globalt och i våra egna vatten. Höghastighetsfartyg riskerar att kollidera med och döda valar och även småbåtar och vattenskotrar kan utgöra en fara för exempelvis tumlare. Ljudkommunikation är nödvändig för valar både för orientering, kommunikation och för födosök. Det är väl känt att ljud från exempelvis höghastighetsfartyg och från sonar och ekolod och då speciellt kraftiga, lågfrekventa ljud kan skada och störa valar på olika sätt. Även vid byggnadsarbeten i områden (t.ex. pålning) kan starkt störande ljud uppkomma och tungt trafikerade broar kan möjligen utgöra ett problem vid valars vandringar. Oljeutsläpp från fartyg kan självklart också få negativa effekter. Regeringen avser därför att ge Naturvårds- verket i uppdrag att i samråd med berörda myndigheter utreda vilka verksamheter i svenska vatten som kan vara skadliga för valar. Rege- ringen avser även att uppmärksamma denna fråga inom (). Överexploatering av fiskbestånd har stört ekosystemen så allvarligt att negativa effekter på valar kan tänkas ha skett. Det är därför viktigt för valbeståndens återhämtning att ett hållbart fiske skapas utifrån eko- systemansatsens principer. Regeringen avser också att uppdra åt att i samarbete med förstärka informationsinsatserna vad gäller miljö- effekter på svenska tumlare och möjligheten att begränsa dessa effekter. avser att inom IWC:s nya bevarandekommitté aktualisera frågor rörande olika typer av miljöhot vad gäller valar. 7.2.3Bifångster av valar i fiske bör verka i internationella forum för att minska bifångster av valar inom fisket. bör vidare inom ramen för EU:s gemensamma fiskepolitik verka för att bifångster av valar minimeras genom en fortsatt utveckling av bl.a. selektiva fiskredskap och hållbara fisken samt där så behövs genom skapandet av stängda områden och intensi- fierad övervakning. I enlighet med ministerrådets beslut för att minska bifångsterna av småvalar efter en successiv utfasning bör förbjuda fiske med drivgarn i , införa ljudskrämmor i vissa fisken längs sydsvenska och skapa system för över- vakning av bifångster i såväl som . I övrigt bör i enlighet med ekosystemansatsen fullfölja och åtgärdsplan för tumlare, så att målet om att bifångsterna skall reduceras till högst av bestånden uppnås . Skälen för regeringens bedömning: Bifångster av valar inom fisket är ett hot mot många arter och bestånd av valar. Antalet på detta sätt dödade, främst mindre, valar uppskattas till minst 300 000 . För vissa speciellt hotade bestånd kan detta medföra utrotning. Eftersom valars reproduktionshastighet är mycket låg är de generellt känsliga även för mindre ökningar av dödligheten. Bland de stora valarna är Nordkaparen i nordvästra och grå- valen i västra speciellt hotade. Bland småvalar är särskilt be- stånden av Vaquita i Kaliforniska bukten, Bajii i , i och tumlaren i allvarligt hotade genom bl.a. bifångster i fisket. avser att fortsatt verka inom IWC och andra organ för att bifångster av valar minimeras. IWC organiserade en arbetsgrupp som samman- fattade problemen vad gäller bifångster ur ett globalt perspektiv. Resultaten rapporterades till UNCED och bidrog till det globala förbudet mot långa drivnät som infördes . Detta förbud genomfördes inte i , men som ovan nämnts blir detta fallet Det kommersiella fisket inom EU regleras genom den gemensamma fiskeripolitik (GFP). Med hänvisning till subsidiaritetsprincipen har dock bestämts att fisket inom eget territorialvatten tills vidare hanteras utifrån nationell lagstiftning. Det kommerisella fisket efter kvoterade arter, vilket är det fiske som främst påverkar valar, baseras i GFP:n på principen, att fastställda kvoter och regler inte ensidigt kan ändras av enskilda nationer. Beslut rörande bifångster inom dessa fisken måste därför antas gemensamt av . Enligt EU:s miljöpolitik som den uttrycks i Art- och habitatdirektivet (2) är och andra EU-länder skyldiga att restaurera bestånden av tumlare. Genom beslut i ASCOBANS har förbundit sig att uppnå av beståndens naturliga storlek. Genom ett miljökvalitetsdelmål inom Hav i balans och levande kust och skärgård är fastlagt att de totala bifångsterna av tumlare får uppgå till högst av bestånden. EU:s fiskeministrar har beslutat om åtgärder för att minska bifångster i fisket av småvalar (se Kap. 5.2.10). Rege- ringen välkomnar detta initiativ, och kommer att utvärdera om ytterligare åtgärder kan vara nödvändiga för att uppnå målet om att bifångsterna skall uppgå till högst av bestånden. Beslutade åtgärders förväntade effekt skall därför analyseras, varefter regeringen återkommer i denna fråga. medverkade aktivt i ASCOBANS med att utveckla en åtgärds- plan för tumlaren i , den s.k. Jastarniaplanen, vilken regeringen anser bör genomföras nationellt inom ramen för och åtgärdsprogram för tumlare. Svenskt fiske orsakar bifångster av framförallt tumlare genom ca tio olika typer av redskap. Största antalet bifångster förekommer på Väst- kusten där tumlarbeståndet är störst. Det största problemet finns emeller- tid i eftersom beståndet nu uppgår till endast 100200 in- divider. uppgick de rapporterade bifångsterna till omkring 15 tumlare för att sjunka till knappt fem . har inga bifångster av tumlare rapporterats via yrkesfiskarnas loggböcker i fisket i , medan har fått in i tretton tumlare från . Av regeringens skrivelse Ansvarsfullt fiske (Skr. 2001/02:152) fram- går att utvecklingen av selektiva redskap bör fortsätta liksom införandet av tekniska regleringar för att minimera oönskade bifångster. Om det är vetenskapligt motiverat kan regeringen överväga att stänga vissa för tumlaren känsliga områden för fiske. och beslöt om en åtgärds- plan för tumlare. Där konstateras att 2006 skall de totala bifångsterna av tumlare i i svensk ekonomisk zon understiga av den svenska delen av beståndet. Bland åtgärderna märks en ny heltäckande inventering av bestånden, regelbunden uppsamling av spökgarn (bort- tappade garn), utformning av alternativa torskfiskredskap, utveckling av ljudskrämmare, studier av bifångster genom intervjuer och observatörer, inrättande av en nationell bifångstgrupp och en utökad informations- verksamhet. Av planen framgår att ljudskrämmare föreslås bli obliga- toriskt på bl.a. de fisken i som fångar flest tumlare om bi- fångsterna inom området överstiger av den svenska delen av bestånden. Alla dessa åtgärder skall genomföras i nära samarbete med fiskarna. Regeringen bedömer det som viktigt att den upprättade åt- gärdsplanen genomförs som planerat om inte ministerrådets beslut i dessa frågor säger något annat. På kort sikt är vid sidan av begränsningar i fisket ljudskrämmor det effektivaste sättet att minska bifångsterna inom fisket. I ett längre per- spektiv kan ett omfattande användande av ljudskrämmor innebära vissa negativa effekter. Det är därför viktigt att metoden utvecklas genom bl.a. interaktiva funktioner. 7.2.4Bevarande av tumlare den svenska valen bör verka i ASCOBANS och EU för att arbetet med att bevara tumlaren stärks. Områden på svenskt vatten som är särskilt viktiga för tumlaren bör identifieras och vid behov skyddas. Ett inventerings- och informationsprogram för småvalar, sam- ordnade med övervakningsprogram, bör skapas som en del av miljöövervakningen. Möjligheterna att se tumlare i bör underlättas. Skälen för regeringens bedömning: Tumlaren är den enda val som reproducerar sig på svenskt vatten och som regelbundet kan ses på . Beståndet i detta område uppskattas till ca 9 000 djur och betecknas som sårbart. I bestämdes tumlarbeståndet 2002 till omkring 100 individer eller grupper. Då tumlarna i inte alltid förekommer individuellt ligger det sannolika värdet för antalet tumlare mellan 100 och 200 individer. Arten var under förrförra seklet vanlig också i och en om- fattande traditionell jakt bedrevs vid beståndens vandringar mellan de danska öarna. Miljöförsämringar, bifångster inom fisket och andra former av störningar har väsentligt minskat bestånden. I har troligen också förekomsten av permanent is under vissa år bidragit till denna utveckling. En ytterligare stark nedgång i Östersjöbeståndet ägde rum , troligen beroende på bi- fångster inom fisket och eventuella miljögifter. Enligt 2 i EU:s art- och habitatdirektiv skall skyddade områden skapas för bl.a. tumlare. Dessa områden skall väljas med hänsyn till an- delen av tumlare inom svenskt vatten, förekomsten av för arten viktiga miljöfaktorer och värdet i förhållande till beståndets totala utbredning. I 1 till direktivet finns även krav på skapandet av områdesskydd för sådana sandbankar, som alltid är täckta av vatten. Detta är ett habitat, som kan vara av betydelse för tumlare. Det är också viktigt att forskningen rörande tumlare utvecklas så att eventuella särskilt känsliga områden kan identifieras. När så skett och om behov finns bör dessa områden skyddas från störningar. i ett något längre perspektiv är det väsentligt att inom ramen för miljöövervakningen och i samarbete med och och andra relevanta institutioner, upp- rättar ett långsiktigt övervaknings- och miljögiftsprogram för tumlare. Detta bör baseras på existerande övervakningssystem förstärkta med t.ex. ny ljudavlyssningsutrustning och inventeringsmetodik i övrigt. vakningsprogram för tumlare bör också kombineras med informations- insatser i enlighet med det system som byggts upp i samarbete samhet bör fortsätta och i anslutning härtill bör åtgärder som kan under- lätta allmänhetens möjligheter att se tumlare stimuleras. Det är av stor vikt att kvantitativa förvaltningsmodeller används för att följa populationsutvecklingen i relation till målsättningarna. modeller skall tillämpa försiktighetsprincipen och ta hänsyn till osäker- heter i data, kunskapsbrist och olika former av tänkbar påverkan på be- Regeringens bedömning: Förvaltningen av världens valbestånd bör regleras internationellt av IWC och utgå från ekosystemansatsen samt målet om bevarandet av biologisk mångfald. Den bör baseras på prin- cipen om hållbart nyttjande med hänsyn tagen till försiktighets- principen tillämpad enligt bästa tillgängliga vetenskapliga bedömning Skälen för regeringens bedömning: Principerna om bevarande av biologisk mångfald och hållbart nyttjande har som tidigare nämnts varit centrala i de processer som styrt utvecklingen av nyttjandet av biologiska resurser. Vid inträde i IWC 1979 förklarades att de däggdjuren är en del av världens gemensamma egendom. Jakt kan bara accepteras om det finns vetenskapligt underlag genererat från allmänt accepterade undersökningar eller väl kalibrerade modeller. Efter ett minst 10-årigt moratorium är berett att diskutera återupptagandet av valjakten baserat på vetenskapligt underlag. inställning i denna fråga ligger fast. Valar vistas huvudsakligen på internationellt vatten och vissa bestånd företar mycket långa vandringar. Många bestånd är beroende av parnings- och uppväxtområden i skilda delar av världen. Bevarandet av valar är därför i högsta grad en internationell angelägenhet, som kräver särskilt skydd. I första hand bör valar nyttjas på ett icke dödande sätt. I den mån valjakt äger rum måste denna ske i enlighet med principerna för hållbart nyttjande utifrån ekosystemansatsen och baserat på försik- tighetsprincipen enligt bästa tillgängliga vetenskapliga bedömningar. Senast vid fastslogs att förvaltningen av världens valar bör ske inom IWC. Detta har länge varit linje. Uttolk- ningen av ekosystemansatsen och försiktighetsprincipen bör ske inom IWC och utifrån bedömningar. acceptera valjakt som bedrivs utan stöd av IWC eller i strid med IWC:s Även mindre valar anser vara IWC:s ansvar, men när så är ändamålsenligt bör förvaltning kunna delegeras till regionala organisationer i samarbete med IWC. Nyttjandet av levande resurser kan ske med olika omfattning. exempelvis fisket tillämpas ofta även under beaktande av ekosystem- ansatsen en högre grad av nyttjande än vad som kan vara lämpligt för exempelvis djur som också nyttjas inom ekoturism. därför att kommersiell jakt på valar bör ske i sådan omfattning att också annat nyttjande kan vara möjligt. Regeringens bedömning: bör verka för att marin ekoturism i form av t.ex. valskådning bedriven på ett ansvarsfullt sätt stöds och att speciella program för marin ekoturism med valskådning stimuleras i utvecklingssamarbetet med andra länder. Skälen för regeringens bedömning: Valar har genom sin storlek och sitt beteende alltid fascinerat människan. Även i har detta varit fallet, vilket exempelvis framgår av om de nordiska folken, där valar intar en framträdande plats i beskrivningen av Valbeståndens kollaps innebar en vändpunkt i synen Genom att ha varit skyddade från jakt har flera valbestånd ökat och möjligen har valarna också blivit mer orädda. vägen för en snabbt växande marin ekoturism, där valskådning utgör ett av de största inslagen. 10 miljoner deltagare i 87 länder eller territorier. Det är sannolikt att valskådning även rent eko- nomisk ger större än vad en möjlig valjakt hade gett. Valskådning utgör en viktig inkomstkälla också i valjaktsländer som Det är önskvärt att valskådning som inkomstkälla i kustområden utvecklas än mer. Det är också viktigt vid olika beslut rörande valjakt, att hänsyn tas till valskådningens intressen. valskådningens lönsamhet om den sker inom samma geografiska område genom att minska sannolikheten för observationer. Enligt regeringen bör därför arbeta inom IWC för att valskåd- ningens intressen prioriteras när konflikter föreligger geografiskt. Eventuell valjakt bör ske inom områden där andra länders övriga in- tressen inte berörs. Valskådning måste dock bedrivas utifrån IWC:s riktlinjer på ett sådant sätt att valarna inte skadas och så att störningarna Som nämnts tidigare anser regeringen att de praktiska förut- sättningarna för att i se tumlare bör underlättas. Nyttjandet av resurser utgör en stor inkomstkälla för många utvecklingsländer i olika delar av världen. Precis som i sker detta nyttjande ofta på ett icke hållbart sätt och ibland med stöd från europeiska länder och EU. avser att i större utsträckning verka för att en ansvarsfull marin ekoturism och valskådning blir en ökande del av det resursutnyttjandet där så är möjligt. genom SIDA stimulera denna utveckling. Regeringens bedömning: bör fortsatt verka inom ramen för för att tillgodose ursprungsbefolkningars traditionella beroende av sådana förnybara resurser som är livsviktiga för deras kulturella, ekonomiska och fysiska välbefinnande. Skälen för regeringens bedömning: Många ursprungsbefolkningar och då speciellt grupper runt som inuiter på och i samt folkgrupper i nordöstra har för sitt uppehälle varit beroende av valkött och andra produkter från valar. För vissa andra grupper som indianer i och maorier i har valar och valkött utgjort viktiga delar av deras religiösa eller sociala liv. Endast undantagsvis har dessa grupper haft egen legal rätt att själva kontrollera valjakt.