prop · GR03102 · 2004-05-06 00:00:00 — Personaltätheten i fritidshemmen halverades nästan . var antalet barn per årsarbetare 18,2 vilket är något färre än året innan då antalet var 18,4. Spridningen i gruppstorlekar, personaltäthet och personalens utbildnings- nivå är dock så stor mellan landets olika fritidshem att innehållet och kvalitén i verksamheterna inte är jämförbara. Behovet av personal i förskolan kommer enligt bedömning att öka. Andelen av personalen i den kommunala förskolan med pedagogisk högskoleutbildning har sjunkit till ett genomsnitt på 2003. För förskola i enskild regi har minskningen varit relativt större till ett genomsnitt på 2003. Så gott som samtliga kommuner har i samband med tillsyn uppgivit att de har problem att rekrytera utbildade förskollärare. Personal med pedagogisk högskoleutbildning anses viktig för att aktiviteterna inom förskolan skall bli mer planerade, målstyrda och differentierade. I fritidshemmen har andelen högskoleutbildad personal minskat till 2003. Skillnaderna mellan kommuner är dock stor med en variation på mellan högskoleutbildad personal. Statsbidraget till personalförstärkningar i skola och skolbarnsomsorg som kommuner kan söka har inte kommit fritidshemmen till gagn i någon större utsträckning. Inte heller statsbidraget till kvalitetssäkrande åtgärder som ges till kommuner som infört maxtaxa i barnomsorgen har tilldelats fritidshemmen i samma utsträckning som i förskolan. Andel årsarbetare med pedagogisk utbildning Nationell utvärdering av förskolan har gjort den första nationella utvärderingen av förskolan efter läroplanens införande i rapporten i brytningstid Nationell utvärdering av förskolan (rapport nr 238). Förskolans läroplan har funnits relativt kort men utvärderingen ger en lägesbeskrivning och väcker frågor kring olika utvecklingstendenser inom förskolan. utvärdering pekar på att läroplanen har fått ett positivt mottagande bland förvaltningsledning, förskolechefer och avdelningspersonal. Läroplanen har höjt förskolans status och givit stöd åt personalens pedagogiska arbete. Den har dock i liten omfattning bidragit till att påverka kommunala beslut om resurser. Utvärderingen visar att intentionerna med en närmare koppling mellan förskola och skola har fått ett stort genomslag för verksamheternas organisation och ledning. I en majoritet av landets kommuner tillhör förskola och skola samma nämnd/förvaltning. Det är inte heller ovanligt att förskolan leds av en rektor som också har ansvar för skolan. Förskolans strukturella villkor har studerats genom att belysa olika faktorer. Det finns stora skillnader mellan kommuner men framför allt mellan förskolor inom samma kommun, i barngruppernas storlek. Det finns en tendens till större grupper i storstadsområden och större städer. I ca en tredjedel av landets kommuner finns politiska beslut om normer för gruppstorlek, men grupperna är inte mindre i dessa kommuner än i de som saknar normer. Taken har troligen satts så högt att de i praktiken inte får några större konsekvenser för antalet barn per grupp. Tillgången på utbildad personal är också en faktor som utgör en viktig förutsättning för läroplanens genomförande. Förskolor i glesbygd och i lågresursområden i storstäder har svårare att rekrytera utbildad personal. För att genomföra läroplanens intentioner krävs det att personalen har tid och möjligheter att tillsammans planera, utvärdera, dokumentera och reflektera över verksamheten. Genomförandet kräver också en kontinuerlig kompetensutveckling. Enligt utvärdering har en viss utvecklingsprocess påbörjats inom dessa områden, men det finns också relativt stora skillnader mellan olika kommuner och förskolor vad gäller tid och förutsättningar att föra ett professionellt samtal kring verksamheten. En orsak kan vara att ledningsansvariga och förskolechefer i olika grad lyckas skapa nödvändiga förutsättningar och Skr. 2003/04:102 tid för personalen att utveckla arbetet. har vidare kunnat se att barn i behov av särskilt stöd har ökat i många kommuner, framför allt i storstadsområdena. En anledning kan vara att förutsättningarna för en generellt god kvalitet har försämrats, främst i form av större barngrupper och färre personal. I läroplanen anges mål och riktlinjer för förskolans verksamhet inom fem olika områden; värdegrunden, utveckling och lärande, barns inflytande, förskola och hem samt samverkan med förskoleklass, fritidshem och skola. Utvärderingen tyder på att läroplanen fått starkare genomslag på områden som är förankrade i förskolans tradition. När personalen bedömt den egna verksamheten är arbetet med förskolans värdegrund det område man anser sig kommit längst inom. Däremot har läroplanen fått mindre effekt på områden som inte betonats så starkt i förskolan som t.ex. barns inflytande och jämställdhetsfrågor. ser också att barns lärande tillmäts allt större betydelse i förskolan. En sådan utveckling ligger i linje med intentionerna att förstärka förskolans pedagogiska uppdrag. anser emellertid att en alltför stark betoning på tidigt formellt lärande strider mot läroplanens intentioner. Det är därför angeläget med en fördjupad diskussion kring begreppet barns utveckling och lärande. Denna kan bidra till att stimulera förskolans pedagogiska utveckling. Slutligen visar utvärderingen att förutsättningarna för reformens genomslag varierar. Förskolereformen och de ökade kraven på förskolorna har inte påverkat de strukturella faktorerna i någon större omfattning. Förskolor i resurssvaga områden tycks drabbas av bristande stöd då det gäller resursfördelning och förskolornas ledning och har därmed svårare att fullgöra sitt uppdrag på ett tillfredsställande sätt. Andelen inskrivna barn har ökat successivt . En stor del av ökningen kan förklaras av att barn till föräldralediga nu har rätt till en plats i förskolan. Tabell 5.2 Andel barn inskrivna i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i respektive åldersgrupp Antalet barn inom skolbarnsomsorgen ökade till att omfatta ca 342 000 barn. Orsakerna till ökningen är sannolikt flera. Många kommuner har ändrat sina regler och låtit skolbarn ha kvar sin plats inom skolbarnsomsorgen även om en förälder är föräldraledig, Skr. 2003/04:102 vilket inte är en lagstadgad rätt. Vidare antar att sänkningen av avgifterna som en följd av maxtaxereformen har ökat efterfrågan. En ökad integration mellan fritidshem, förskoleklass och kan vara ytterligare en orsak, som inneburit att allt fler skolor erbjuder alla barn verksamhet under en samlad del av dagen. Den totala kostnaden för förskolan uppgick till . Personalkostnadens andel av den totala kostnaden i den kommunala förskolan har ökat från 2002. Avgiftsfinansieringen var i genomsnitt . Den totala kostnaden för fritidshem 2002 var . För fritidshemmen har personalkostnaden endast ökat från till . Avgiftsfinansieringen var i genomsnitt . fick kommunerna i statsbidrag som ersättning för avgiftsintäktsförlust samt för kvalitetssäkring i förskolan och skolbarnsomsorgen. Ett inskrivet barn i förskolan 2002 kostade i genomsnitt , vilket är en ökning jämfört med året innan. Motsvarande siffra för barn i familjedaghem är . Ett inskrivet barn i fritidshem 2002 kostade i genomsnitt , vilket i fasta priser är en minskning jämfört med året innan. 5.2Det offentliga skolväsendet för barn och ungdomar Förskoleklassen är en frivillig skolform inom det offentliga skolväsendet och verksamheten skall betraktas som undervisning i samma mening som i övriga skolformer. Förskoleklassen ersatte den tidigare sexårsverksamheten 1998. En intention med förskoleklassreformen och integrationen mellan förskola, skola och fritidshem var att implementera förskolans pedagogiska tradition i skolan, där lek, skapande och barnens eget utforskande ges större utrymme. utvärdering av reformen 2001 visar dock att sexåringarna har fått en mer kunskapsorienterad och ämnesindelad verksamhet än vad det var tänkt. Förskoleklassen ger inte tillräcklig plats för lek och skapande och är inte anpassad till barnens rörelsebehov. konstaterar att kunskapen om reformens intentioner och den reviderade läroplanens innehåll är bristfällig på förvaltnings-, verksamhets- och brukarnivå. anser det angeläget att finna andra former för att länka samman och utveckla de pedagogiska traditionerna i förskola och grundskola. i reformens riktning pågår dock och det förekommer på många håll ett En positiv utvecklingstendens noteras Skr. 2003/04:102 framför allt i stabila arbetslag med kunnig ledning. Höstterminen det år ett barn fyller skall kommunen erbjuda alla en plats i förskoleklass så nära barnets eget hem som möjligt. Förskoleklassen skall omfatta minst och vara avgiftsfri för sexåringar till den del verksamheten inte överstiger eller . har förskoleklassen och en ny och gemensam läroplan (Lpo 94). Där anges värdegrund tillsammans med grundläggande mål och riktlinjer. Läroplanen skall stödja integrationen av förskoleklassen, den obligatoriska skolan och fritidshemmet. Enligt skollagen (1985:1100) skall utbildningen i förskoleklassen stimulera varje barns utveckling och lärande samt ligga till grund för fortsatt skolgång. Många kommuner har valt att integrera förskoleklassen med . Enligt en kommunenkät kommer av alla kommuner att integrera förskoleklasser med under terminen. En dryg tredjedel av kommunerna svarade att förskoleklassen kommer att arbeta integrerat med under terminen. Kvaliteten på undervisningen i förskoleklassen är delvis kopplad till personalens utbildningsgrad. Personal med pedagogisk högskoleutbildning är viktig för att aktiviteterna inom förskoleklassen skall bli mer planerade, målstyrda och differentierade. Andelen pedagogiskt högskoleutbildad personal i förskoleklassen ligger fortfarande på en relativt hög nivå. För /04 är andelen personal med pedagogisk högskoleutbildning /04 går 89 514 barn i förskoleklass, vilket är drygt 4 000 färre elever än föregående läsår. Av det totala antalet barn gick 93 procent i förskoleklass och i förskoleklass med /2000 har andelen barn som går i förskoleklass med annan huvudman än kommunen ökat med tre Antalet femåringar i förskoleklass är oförändrat sedan ett par läsår tillbaka och utgör ungefär en procent av det totala antalet. Den genomsnittliga personaltätheten i förskoleklassen är i stort sett oförändrad i jämförelse med föregående läsår och uppgår /04 till 7,9 årsarbetare per 100 barn. Kostnaden för förskoleklass uppgick år 2002 till , vilket motsvarar av skolväsendets totala kostnader. Resurserna för förskoleklass har minskat från föregående år. Kostnaden per elev i förskoleklass Verksamhet med huvudman svarar för av den totala kostnaden. Den genomsnittliga kostnaden per elev var där . Skillnaden i kommunernas kostnad per elev är dock mycket stor. Åtta av tio kommuner har en kostnad per elev i Skr. 2003/04:102 intervallet . Kostnaden för elever i fristående förskoleklass var per elev. De fristående skolorna redovisar ett bidrag från kommunerna på i genomsnitt på 39 700 per elev. Enligt skollagen är barn mellan som är bosatta i skolpliktiga, vilket motsvaras av en rätt till utbildning. Som ett komplement till detta fick föräldrar 1991 rätt att begära att deras barn skulle få börja skolan . Denna rätt utvidgades från så att kommuner är skyldiga att bereda sexåringar plats i om vårdnadshavarna så önskar. I internationella undersökningar står sig de svenska eleverna ofta bra. Enligt en undersökning som presenterades har svenska fjärdeklassare den bästa läsförmågan jämfört med fjärdeklassare i andra länder. PIRLS (Progress in International Reading Literacy Study) är den mest omfattande undersökningen någonsin i av barns förmåga att läsa. Totalt deltog 35 länder i undersökningen. För mer information se den svenska rapporten i och i världen på . Svenska ungdomars kunskaper i ämnet engelska ligger också i topp, visar en ny undersökning där åtta europeiska länder deltagit. I studien prövas elevernas kunskaper inom följande fyra områden; hörförståelse, språklig korrekthet, läsförståelse och skriftlig produktion. De svenska ungdomarnas resultat visar att flickor och pojkar presterar i stort sett lika bra. Eleverna med utländsk bakgrund presterar ett något sämre resultat men hävdar sig väl i den internationella jämförelsen. Studien är genomförd av tillsammans med skolmyndigheterna i sju europeiska länder. För mer information se den svenska rapporten here and there and everywhere på . I är det fortfarande allt för stora skillnader i resultat mellan elever med utländsk bakgrund (barn födda utomlands eller vars båda föräldrar är födda utomlands) och elever med svensk bakgrund. Många får stöd och hjälp men skolor har svårt att hitta fungerande arbetssätt och arbetsformer som tar hänsyn till varje elevs förutsättningar och behov. Utbildningen i skall enligt skollagen (1985:1100) syfta till att ge eleverna de kunskaper och färdigheter och den utbildning i övrigt som de behöver för att delta i samhällslivet. utgör också basen för fortsatt utbildning i gymnasieskolan. Kommunen har en skyldighet att anordna utbildning i för alla elever som har skolplikt och som inte skall gå i särskolan eller specialskolan. En elev har dock rätt att fullfölja sin skolplikt vid en fristående skola som godkänts för ändamålet. De mål som styr finns fastställda i skollagen, läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och Skr. 2003/04:102 fritidshemmet (Lpo 94) och i kursplanerna för . framgår att man i utbildningen skall ta hänsyn till elever i behov av särskilt stöd. I läroplanen finns skolans värdegrund och uppdrag samt mål och inriktning på en rad olika områden, t.ex. kunskaper samt normer och värden. Målen är av två olika slag, dels de mål som skolan skall sträva mot, dels de mål som skolan ansvarar för att alla elever ges möjlighet att uppnå. Det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet tillämpar en tregradig betygsskala; Godkänd, Väl godkänd och Mycket väl godkänd. Betyget Godkänd motsvaras för varje ämne av de mål som formuleras i kursplanerna. Elever som inte uppnår målen ges inte slutbetyg. För att vara behörig att söka till ett nationellt gymnasieprogram krävs minst betyget Godkänd i ämnena svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik. Resultat visar att slutbetygen i blir allt bättre. Av dem som lämnade var behöriga till gymnasieskolan, vilket är en liten ökning jämfört med året innan. når var fjärde elev inte målen i alla ämnen och det är stora betygsskillnader mellan flickor och pojkar. Variationerna är även stora mellan kommunerna. Diagram 5.1 Genomsnittligt meritvärde 1997/98 2002/03 Källa: PM Slutbetyg från . var det genomsnittliga meritvärdet 205,4 för elever som gick ut skolår nio, vilket är en ökning från föregående läsår. genomsnittliga meritvärdet har därmed stigit , dvs. sedan det nya betygssystemet infördes. som summan av betygsvärdena för de 16 bästa betygen i elevens Det möjliga maxvärdet är 320 poäng. läsår gäller dock endast kommunala skolor. skolor sjönk istället till en nivå på 223,2 vilket ändå är betydligt högre än i kommunala skolor. Pojkarna har ökat sitt meritvärde något mer än Skr. 2003/04:102 flickorna som dock fortfarande har betydligt högre meritvärde än pojkar 216,0 jämfört med 195,0. Diagram 5.2 Andel elever totalt samt pojkar respektive flickor med utländsk bakgrund som är behöriga till gymnasieskolan Källa: PM Slutbetyg från , 2004. Betygsstatistiken visar att elever med utländsk bakgrund hade bättre resultat från än motsvarande grupp . Meritvärdet för elever med utländsk bakgrund var 188,8 för de elever som avslutade skolår nio vilket är en liten ökning jämfört med . Andelen behöriga till gymnasieskolan bland elever med utländsk bakgrund ökade från till . Ökningen står pojkarna för. De ökade sin behörighetsgrad från medan flickornas andel är oförändrad med 80,7. Andel elever med utländsk bakgrund som avslutade utan att ha nått kunskapsmålen i ett eller flera av ämnen var , det vill säga samma andel som . Av pojkarna med utländsk bakgrund var det som inte nått målen i ett eller flera ämnen och av flickorna 33,8. På () finns mer uppgifter om betygsresultat både på skol-, kommun- och riksnivå. I databas () finns uppgifter om skolors resultat. beslutade regeringen om direktiv för Delegationen för försöksverksamhet med utbildning utan timplan i (Timplanedelegationen). Delegationens uppdrag är att leda, stödja och utvärdera försöksverksamheten med utbildning utan timplan i I försöksverksamheten deltar ca 900 kommunala grundskolor () i 79 kommuner. innebär försöksverksamheten en fullständig befrielse från den nationella timplanens indelning per ämne eller ämnesgrupp. 2003/04:102 om timplanen för finns i en bilaga till skollagen. lämnade delegationen ett delbetänkande där man konstaterade att utvecklingen i de deltagande skolorna har varit positiv under det femåriga försökets första . Betygsstatistiken visar på en positiv trend i försökets skolor för såväl det samlade meritvärdet och andelen elever med fullständigt betyg som för andelen elever som är behöriga till gymnasieskolans nationella program. Särskilt gynnsam är betygsutvecklingen i försökets skolor för de båda elevgrupper som annars generellt har sämre resultat, dvs. pojkar och elever med utländsk bakgrund. Uppföljningen och utvärderingen visar även att elevernas inflytande över studierna har ökat. Både lärare och skolledare samt elever och föräldrar är i huvudsak positiva till de arbetssätt som utvecklats i försöket. Det handlar om ett målorienterat arbetssätt som i hög utsträckning tar sin utgångspunkt i den enskilda elevens behov, förutsättningar och intressen samt ett arbetssätt som strävar efter helheter, bl.a. genom ett ökat inslag av ämnes- integration och tema. Delegationens uppfattning är att timplanen passar dåligt i en mål- och resultatstyrd skola. Därför anser delegationen att timplanen både kan och bör avskaffas, men har dock valt att avvakta med sin rekommendation tills försöksverksamheten avslutas . Antalet elever i nådde /02 sin kulmen och elevantalet beräknas nu stegvis att sjunka . /04 är antalet elever i 1 046 441. Antalet grundskoleelever i fristående skolor uppgår samma läsår till 65 036, vilket är en ökning , jämfört med föregående läsår. Antalet och andelen elever i fristående skolor har ökat . /04 får av alla grundskoleelever sin undervisning i fristående skolor. Koncentrationen av fristående skolor är särskilt stor i landets tre storstäder med kranskommuner. har vi kunnat se en ökning av antalet lärare per 100 elever. Lärartätheten uppgick /04 till 8,4 lärare per 100 elever vilket är en förbättring i jämförelse med föregående läsår (8,3). Av de tjänstgörande lärarna hade pedagogisk utbildning, vilket motsvarar andelen föregående läsår. I de kommunala skolorna varierade lärartätheten mellan kommuner från 7,0 till 11,9 lärare per 100 elever. Lärartätheten i de fristående skolorna var 8,0. I budgeten beslutades att ett statsbidrag till kommunerna för personalförstärkningar i skola och fritidshem skulle införas. Totalt beräknas 15 000 nya lärare och andra specialister kunna anställas i kommunerna. Bidraget ökar med till dess att det når en nivå om /06. uppföljning visar att det fanns 8 500 fler heltidstjänster inom skola och fritidshem /03 jämfört med /01. skattningsvis är 5 500 av dessa tjänster direkt finansierade genom det Personalförstärkningarna /03 består till 72 procent av pedagogisk personal såsom lärare, förskollärare, special- pedagoger och fritidspedagoger. Resterande del utgörs av personal- grupper som skolsköterskor, kuratorer, psykologer och elevassistenter. Kostnaden för uppgick till . Kostnaden per elev i var . Under större delen av minskade kostnaden per elev men har ökat och är nu något högre än 1991. Det är främst kostnaden för undervisning som har ökat . Ökningen är och beror på såväl höjda lärarlöner som ökad lärartäthet. Variationen mellan kommuner i kostnad per elev är stor. I var kostnaden per elev lägst, . Den högsta kostnaden hade , . Diagram 5.3 Förändring i kostnad per elev i grundskola, totalt och fördelat på olika kostnadsslag, 19912002 Index där 1991=100, fasta priser Källa: 235, Jämförelsetal för huvudmän del 2, 2003 Kostnader. Kostnaden för undervisning utgör ungefär hälften av den totala kostnaden per elev. Orsaken till att undervisningskostnaden per elev inte har ökat är framför allt att lärartätheten i minskade . Den kraftiga ökningen av kostnaden för läromedel m.m. förklaras till en del av den satsning som (och kompetensutveckling) gjort i syfte att utveckla skolornas IT-användning. minskade kostnaderna kraftigt och har varit stabila. En elev i fristående grundskola kostade i genomsnitt , dvs. i stort sett detsamma som i kommunala skolor (). Fristående grundskolor finansierar sin verksamhet i huvudsak genom bidrag från elevernas hemkommuner. De kommunala ersättningarna till fristående grundskolor ökade . Dessa bidrag täcker av de fristående grundskolornas totala kostnader 2002. Jämfört med kommunala grundskolor har fristående grundskolor i genomsnitt högre kostnader för undervisning, skolmåltider Skr. 2003/04:102 samt läromedel m.m. medan kostnaden per elev för elevvård var lägre. Gymnasieskolan är den del av det offentliga skolväsendet för barn och ungdom som är avsedd att påbörjas av ungdomar efter avslutad grundskoleutbildning eller motsvarande fram till och med det första kalenderhalvåret det år de fyller . Det är en frivillig skolform och omfattar 17 nationella program samt specialutformade och individuella program. Gymnasieskolan skall ge grundläggande kunskaper för yrkes- och samhällsliv samt för vidare studier. lägesbedömning 2003 indikerar en positiv utveckling inom gymnasieskolan. Betygen bland dem som får slutbetyg har förbättrats och andelen elever med grundläggande behörighet till högskolan har ökat. Det är också färre elever som har betyget Icke godkänd på någon eller några kurser. ökar skillnaderna i den genomsnittliga betygspoängen mellan kvinnor och män. En nordisk studie, Gymnasieskolan i , En nordisk jämförelse av skolor på gymnasienivå (Den nordiska , UNIC 2004) visar att har en högre andel obehöriga lärare än övriga länder. På samma gång ligger i topp gällande lärares kompetensutveckling. Studien baseras på en internationell OECD-studie, Completing , An Survey of Upper Secondary Schools (2004) där 14 länder ingår. När det gäller rekryteringsläget avseende lärare i yrkesinriktade ämnen finns det enligt en risk att inte tillräckligt många lärare i yrkesinriktade ämnen hinner utbildas för att täcka det beräknade rekryteringsbehovet av nyexaminerade. Enligt skollagen (1985:1100) skall alla ungdomar ha lika tillgång till utbildning, vilken skall vara likvärdig i hela landet. Gymnasieskolans övergripande mål är att med stöd av skollagen ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedlemmar. I utbildningen skall hänsyn tas till elever i behov av särskilt stöd. Gymnasieskolan skall i enlighet med målen i läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94) fördjupa och utveckla elevernas kunskaper som förberedelse för yrkesverksamhet och studier vid universitet och högskolor m.m. och som förberedelse för vuxenlivet, som samhällsmedborgare och ansvariga för sina egna liv. Samtliga kommuner är enligt skollagen skyldiga att erbjuda alla elever som är bosatta i kommunen och som avslutat den obligatoriska skolan eller motsvarande utbildning en gymnasieutbildning. Erbjudandet skall avse utbildning som anordnas inom kommunen eller i en annan kommun eller ett landsting i enlighet med samverkansavtal. erbjudandet omfatta ett allsidigt urval hänsyn till elevernas önskemål skall programmen och deras grenar anpassas. Samtliga nationella program har nationellt fastställda programmål. varje kurs i gymnasieskolan finns en kursplan, vilken kompletterar läroplanen samt anger målen för undervisningen i varje enskilt ämne. Som ett jämförelsemått på betygsresultat används den genomsnittliga betygspoängen, dvs.