prop · GR0360 · 2004-03-10 00:00:00 — EU:s relationer med länderna i (, , , , ) har utvecklats och EU har ingått Partnerskaps- och samarbetsavtal med alla länderna utom Tadzjik- istan. Avtalet med har dock ännu inte ratificerat av samtliga medlemsstater. har, inom ramen för Partnerskaps- och samarbetsavtalen, samarbetsråd hållits med , och . Mot bakgrund av händelserna fattade EU beslut om en nyorientering av EU:s policy gentemot . EU:s engagemang ska öka, EU:s profil i regionen ska höjas och insatserna i regionen ska öka från 25 MEUR till 50 MEUR . Den politiska dialogen med de fem länderna ska utvecklas. I samarbete med FN och ska EU stödja kampen mot terrorism, droger och kriminalitet. Avtalsförhållandet med ska ses över. De grund- läggande frågorna om demokrati, pressfrihet och respekten för de mänsk- liga rättigheterna ska fortsatt uppmärksammas. EU:s fokus på har främst varit inom två områden, dels roll inom grannskapsinitiativet ("), dels utifrån diskussioner om EU:s roll i konflikten i Transnistrien/. Inom ramen för Partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan och , som trädde i kraft fördes en dialog . fattade EU:s medlemsstater beslut om att införa viseringsför- bud för 17 nyckelpersoner i ledningen för utbrytarrepubliken rien i östra del. fattade EU:s finansministrar beslut om att ge Europeiska investeringsbanken, EIB, möjlighet att låna ut till bland annat , och tom . Möjligheten att låna ut till har tidigare inte funnits. låningen kommer att beröra ett flertal sektorer såsom miljö, transport, Skr. 2003/04:60 telekommunikation och energiinfrastruktur. EU:s och strävan att utveckla ett strategiskt partnerskap har fortgått med fortsatt hög ambitionsnivå. Bland annat har två toppmöten genomförts, samarbetsformerna setts över, viseringsfrihet börjat diskuteras och rekommendationer antagits för att förverkliga målet om ett gemensamt ekonomiskt område. Båda parter har mycket att vinna, både politiskt och ekonomiskt, på fortsatt integration och samarbete. För EU handlar det primärt om att bidra till utvecklingen av ett modernt med en grundläggande samsyn inom områden som demokrati, rättsstaten och mänskliga rättigheter. För bidrar samarbetet med EU till ekonomisk utveckling och stöd för fortsatta samhällsreformer. Grunden för samarbetet mellan och utgörs alltjämt av Partnerskaps- och samarbetsavtalet, som undertecknades 1994 och trädde i kraft (97/800/EG, EKSG, Euratom). Utöver detta har EU haft en gemensam strategi för (1999/414/GUSP) som lägger fast riktlinjerna för EU:s politik. Denna löpte ut men förlängdes på ettårsbasis av (2003/471/GUSP) i väntan på avslutningen av regeringskonferensen efter vilken en ny strategi väntas utarbetas. Två toppmöten har genomförts i i samband med stadens 300-årsfirande, och i . I inrättades fyra områden för samarbetet mellan och ekonomi, rätts- och inrikesfrågor, extern säkerhet samt kultur och utbildning. kommer samarbetet inriktas på att fylla dessa områden med konkret innehåll. För att effektivisera samarbetet uppgraderades i det tidigare till ett Permanent Partnerskapsråd (PPC). PPC kommer till skillnad från det tidigare ha en pelaröverskri- dande sammansättning. Det första planerade mötet i denna nya konstella- tion fick emellertid ställas in till följd av meningsskiljak- tigheter kring mötesformatet: EU förordar trojka + 1, medan önskar 25 + 1. I fördes även frågan om viseringsfrihet mellan och upp på dagordningen. Diskussionen förs nu längs med två parallella spår, dels vilka villkor som måste uppfyllas för viseringsfrihet på lång sikt, dels hur man kan underlätta resandet inom ramen för gällande regler. I deklarationen omnämndes även för EU viktiga frågor som betydelsen av Kyoto-protokollet och arbetet med maritim säkerhet samt behovet av försoning i . Dessa frågor återkom inte, till många medlemsländers uttalade besvikelse, explicit i deklarationen från toppmötet i . huvudfokus låg, förutom på att följa upp besluten från , på arbetet med att tillskapa ett Gemensamt Europeiskt Ekonomiskt Område (Common European Economic Space). av förstudier antogs ett antal rekommendationer hur denna målsättning ska kunna genomföras. förhandlingar om WTO-medlemskap har fortgått och EU har vidhållit sitt politiska stöd för denna process. noterats på många områden men det största hindret i förhandlingarna har utgjorts av den ryska dubbelprissättningen på energi. förhoppningar om att kunna avsluta förhandlingarna . har två folkomröstningar genomförts i . mars godkändes en ny konstitution som fastslår att tillhör den men ger regionen ett visst mått av autonomi. oktober valdes en ny president, den Kremltrogne tjetjenen EU skickade inga observatörer till något val, bl.a. på grund av det osäkra säkerhetsläget. Men uttryckte EU i en deklaration sin oro över att presidentvalet till synes inte följt demokratiska regler och fortsatta rapporter om brott mot mänskliga rättigheter. påbörjades den nya transitregimen från , genom , till övriga . Enligt en överenskommelse mellan EU och vid toppmötet kan invånarna i nu använda förenklade transitdokument, ett system som synes fungera väl att döma från både ryska och litauiska uttalanden. EU:s samarbete med de tre länderna i (, och ) har successivt utvecklats och 1999 ingick EU Partnerskaps- och samarbetsavtal med dem. Mot bakgrund av beslut i Allmänna rådet , då EU förklarade att unionen avsåg spela en mer aktiv roll i , har samarbetet med de tre Beslutet innebär bl.a. att EU ska utöka dialogen med de tre länderna, stödja ansträngningarna då det gäller att förebygga och lösa konflikter i regionen samt bidra till återuppbyggnad. och har vidgats och en särskild representant har utsetts av EU. Genomförandet av Partnerskaps- och samarbetsavtalen intar en nyckelroll när det gäller det utökade samarbetet mellan EU och de tre länderna och har samarbetsråd hållits med dem. Särskilt stor uppmärksamhet har ägnats . gjorts och antogs rådsslutsatser om stöd mot bakgrund av utvecklingen i landet. EU har givit fortsatt stöd till skyddet av de observatörer från , som verkar i . och har EU gjort uttalanden med anledning av de val, som hållits i de två länderna och som enligt inte levde upp till internationell standard. Relationerna utvecklades i positiv riktning på Mycket av diskussionen kom att kretsa kring EU:s initiativ till ett utvidgat europeiskt grannskap en sammanhängande politik gentemot alla grannländer (). Efter EU-utvidgningen kommer att gränsa till tre EU-länder. juni antog rådet för allmänna frågor och yttre förbindelser slutsatser i vilka man välkomnade kommissionens meddelande i frågan (KOM (2003) 104 slutlig). Kommissionen fick i uppdrag att skriva Skr. 2003/04:60 handlingsplaner för , och de Medelhavsländer med vilka EU har associeringsavtal. välkomnades som fullvärdig medlem av Europeiska konferensen , då bland annat grannskapsinitiativet () diskuterades. Grunden för samarbetet mellan och förblir Partnerskaps- och . Vid möte enades EU och bland annat om ett gemensamt uttalande av justitie- och utrikes- ministrarna om upprättande av kontaktpunkter för utbyte av information om organiserad brottslighet mellan brottskämpande organ. Detta blir särskilt viktigt när EU:s yttre gräns går vid . Inom ramen för WTO-förhandlingar EU engagerade sig fort- satt i strävan efter att bli medlem i WTO. enades EU och om ett bilateralt tullprotokoll gällande varor och tjänster. har dock inte EU beviljat status som marknads- ekonomi. EU fortsatte att kritisera bristerna i mediesituationen i , bland annat genom ett uttalande av EU-ambassaderna i i vilket man förutom att kritisera mediesituationen påpekade att mordet av journalisten ännu inte var uppklarat. fattade EU:s finansministrar beslut om att ge Europeiska investeringsbanken, EIB, möjlighet att låna ut till bland annat , och t.o.m. . Möjligheten att låna ut till har tidigare inte funnits. Utlåningen kommer att beröra ett flertal sektorer såsom miljö, transport, tele- kommunikation och energiinfrastruktur. EU:s relationer med fortsatte att vara ansträngda. Inga bilaterala politiska kontakter förekom. Situationen för det civila samhället försämrades och flera icke-statliga organisationer tvingades stänga . EU protesterade regelbundet mot bristerna i den demokratiska utvecklingen i landet och uppmanade i förekommande fall den vitryska ledningen att ändra beslut som inneburit begränsningar för de mänskliga rättigheterna. hölls lokalval i och enligt uppfyllde inte valet demokratiska grundprinciper. Lokal- valet kritiserades av EU som också påtalade vikten av en förbättring inför parlamentsvalet . kom 14 EU:s utrikesministrar överens om att införa reserestriktioner för högsta ledarskap inklusive presidenten mot bakgrund av att OSSE-missionen i tvingats lämna landet. Rådet för allmänna frågor och yttre förbindelser antog slutsatser att häva dessa restriktioner sedan kunnat återuppta sin verksamhet. uttalades i slutsatserna en fortsatt oro för läget vad beträffar mänskliga rättigheter och demokrati. EU har meddelat de vitryska myndigheterna att man är redo att förbättra relationerna enligt en steg-för-steg modell under förutsättning att den vitryska sidan förbättrar situationen rörande mänskliga rättigheter På grund av det auktoritära styre som råder i är EU:s bistånd begränsat och inriktat på humanitärt, regionalt och demo- Skr. 2003/04:60 kratiuppbyggande stöd. har inom EU framfört vikten av att öka EU:s engagemang, särskilt stödet till det civila samhället. Efter utvidgningen kommer att bli grannland till tre EU-länder. Diskussioner förs om den framtida unionens förhållande till . 10.3.7 Utvecklingssamarbete och biståndsinsatser i regionen Programmet för stöd till de nya oberoende staterna och (Tacisprogrammet) är Europeiska gemenskapens främsta instrument för biståndsinsatser i , södra och . Det övergripande syftet med programmet är att stödja övergången till en marknadsekonomi med särskild tonvikt på att stödja demokrati och ut- veckling av ett rättssamhälle. Tacisprogrammet är också ett viktigt in- strument inom ramen för den nordliga dimensionen och för genomför- andet av de gemensamma strategierna för och . Vad gäller arbetar Tacis där främst med stärkande av det civila samhället. har kommissionen lagt fram förslag till genomgripande förändringar av Tacis gränsöverskridande program inom ramen för grannskapsinitiativet. kommer detta gränsöver- skridande program att ingå i de nya s k grannskapsprogrammen längs EU:s yttre gräns efter utvidgningen. De nya programmen bygger på Interregprogram i medlemsländerna som är en del av strukturfonderna. I praktiken betyder det en betydligt närmare samordning av EU:s finansiella instrument för samarbete längs den yttre gränsen. Den totala Tacisbudgeten uppgick till . 10.4.1 Stabilitet, EU-integration och regionalt samarbete pågår inte någon öppen väpnad konflikt på västra . Den positiva utvecklingen är i mycket ett direkt resultat av ländernas strävan efter EU-närmande. ande internationell närvaro, om än mer begränsad än , kommer att västra består och den svenska politiken, som ligger i linje med EU:s, syftar till att främja regional stabilitet och integrera länderna i EU. I detta ingår bland annat för sydöstra , som sedan sin tillkomst 1999 spelat en betydande roll och bidragit till att stabilisera Dess vittförgrenade verksamhet har under den särskilde koordinatorn Busek reducerats och koncentrerats till ett antal EU har en mycket viktig roll att spela på . Vägen till ett stabilt och normaliserat västra går via europeisk integration. gaste instrument för att påverka utvecklingen på västra är den så kallade Stabiliserings- och associeringsprocessen (SAp), som stakar ut vägen för länderna i regionen mot ett närmare samarbete med EU, i per- spektivet av ett framtida EU-medlemskap. SAp inkluderar bilaterala Sta- biliserings- och associeringsavtal (), fördelaktiga handelspreferenser (Autonomous Trade Measures) samt ekonomiskt stöd genom bistånds- Avtalen syftar till att skapa ett ramverk för den politiska dialogen mellan parterna: att stödja ländernas ansträngningar att utveckla sitt ekonomiska och internationella samarbete, att gradvis upp- rätta ett frihandelsområde som integrerar länderna i den inre marknaden, samt att på EU- lagstiftningens alla områden förbereda länderna för ett eventuellt framtida EU- medlemskap. I en utveckling av den politiska högnivådialogen mellan EU och SAp- länderna hölls i ett toppmöte på utrikesministernivå mellan EU och västra . Toppmötet fastslog att det inte är en fråga om länderna på västra kommer med i EU utan när. Takten bestäms av ländernas egen vilja och förmåga att genomdriva nöd- EU:s relationer med har varit fokuserade på förhand- lingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal. Med tanke på svaga administrativa kapacitet och behovet av fortsatta politiska påtryckningar hålls i an- slutning till förhandlingarna även förhandlingsmöten mellan kommis- Stabiliserings- och associeringsavtalen syftar till samarbete inom i stort sett alla områden inom . reformtakt bedömdes vara alltför låg, varför EU uppmanade till ökade ansträngningar och särskilt betonade vikten av att stärka rätts- väsendet samt bekämpa organiserad brottslighet och korruption. Den inrikespolitiska situationen präglades av interna motsättningar. Politisk stabilitet är en förutsättning för att landet ska kunna genomföra nödvändiga reformer och göra framsteg i det fortsatta EU-närmandet. I Bosnien och har det internationella samfundet ett inflytande som går utöver de politiska instrument som utvecklats för Den höge representanten, , har mycket långtgående befogenheter att till exempel genomdriva lagar och avskeda politiker och tjänstemän som hindrar genomförandet av I och med att denne numer även är EU:s särskilde representant () i landet har EU:s roll ytterligare stärkts. i linje med utvecklingen mot integrering i europeiska strukturer. förutsättning för fortsatt EU-närmande är en förstärkning av statsnivån i Bosnien och i förhållande till entitetsnivån. engagemang i landet kan väntas öka fortsatt . Den genomförbarhetsstudie som inledde före sommaren och som har syftat till att utreda om Bosnien och är tekniskt redo att starta förhandlingar om ett Stabiliserings- och asso- cieingsavtal, utmynnade i en huvudsakligen positiv bedömning. Bosnien och uppfyller vissa villkor, bedöms landet vara Skr. 2003/04:60 redo att inleda förhandlingar om ett sådant avtal . tog EU från FN över den viktiga uppgiften med att stärka uppbyggnaden av ett fungerande bosniskt polisväsende genom in- rättandet av EU:s polismission i Bosnien och (EUPM). EUPM ska syssla med rådgivande och övervakande uppgifter och bidrar med 16 personer. främsta utrikespolitiska mål utgörs av EU- och Nato-medlem- skap. Stabiliserings- och associeringsavtalet med undertecknades men har ännu inte ratificerats av samtliga EU-medlems- stater. Ett interimsavtal omfattande de handelsrelaterade delarna trädde i kraft . inkom med ansökan om medlemskap i . EU- kommissionen förväntas presentera sitt utlåtande om landets ansökan senast . Frågan om kommer att kallas kandidatland avgörs ytterst av om landet uppfyller de så kallade Köpen- hamnskriterierna, liksom kravet på regionalt samarbete. har gjort framsteg när det gäller ekonomiska och administrativa reformer i sitt närmande till unionen. Betydande arbete återstår dock, inte minst för efterlevnad av delar av Köpenhamnskriterierna, till exempel när det gäller reformering av rättsväsendet, flyktingåtervändande och minoritets- lagstiftning, samt samarbete med den internationella tribunalen för före detta (ICTY). Avgörande för det fortsatta EU- närmandet är att den nya regeringen fortsätter det reformarbete som krävs. Ett Stabiliserings- och associeringsavtal () mellan och undertecknades . Avtalet har ratificerats av samtliga EU:s medlemsländer och kommer att träda i kraft efter behand- ling i rådet . EU-närmandet är ett högt prioriterat mål och har för avsikt att lämna in en ansökan om medlemskap . Förutom EU-närmandet inom ramen för SAp präglades året i övrigt av genomförandet av det s k , som syftar till att öka minori- teters rättigheter. Genomförandet har i stort sett gått enligt planerna, men det återstår dock mycket att göra. Efter inbjudan från inleddes EU:s första militära krishanteringsinsats () . Därefter har säker- hetsläget stabiliserats och insatsen avslutades . EU:s kon- fliktförebyggande engagemang fortsätter dock genom en civil krishan- teringsinsats som inleddes . Insatsen är rådgivande till sin karaktär och omfattar ca 200 personer. Det övergripande syftet är att reformera polisväsendet och även att underlätta genomförandet av Ohrid- Skr. 2003/04:60 avtalet. ombildades efter internationella på- tryckningar till statsförbundet och . Demokratiseringsprocessen hade blivit lidande bland annat som ett resul- tat av den inrikespolitiska osäkerheten om federationens-Förbundsrepub- liken framtid. Efter påtryckningar och aktivt agerande från framförallt EU slöts ett avtal 2002 om en ny och lösare union mellan de båda delrepublikerna, med början i form av en ny kon- stitution. Enligt avtalet har republikerna möjlighet att kalla till folkomröstning om självständighet om de så vill. , med utrikesministern och bi- ståndsminister , sköts premiär- minister till döds i huvudstaden. des och greps flera tusen personer, misstänkta för or- ganiserad brottslighet i olika former. Majoriteten gripna släpptes senare, men regeringens ambition med betydande upprensning i kriminella kret- sar gav ändå visst resultat. Bekämpandet av den organiserade brottslig- heten, kriminaliteten och korruptionen återfinns bland de områden som lyftes fram som särskilt viktiga i samband med EU-Balkantoppmötet i Mordet och undantagstillståndet bidrog till att ytterligare sakta ner den redan haltande reformprocessen (med undantag för försvars- reformerna som gjorde viktiga framsteg). om statsförbundet och vägen för EU-närmandet och inledande av förhandlingar om ett s.k. Stabiliserings- och Associerings- avtal med EU, vilket är en av och främsta utrikes- För att förhandlingar ska kunna inledas krävs att delrepublikerna enas om en gemensam tull- och handelsregim, vilken på pappret blev färdig . loniki , som befäste att västra framtid ligger inom EU, bidrog i hög grad till att detta och andra samarbetsområden mellan delrepublikerna trots allt aktiverats. EU, liksom det internationella samfundet, agerade även under detta år för att påverka regimen till bättre samarbete med internationella krigsförbrytartribunalen i (ICTY), med begränsad framgång. och , i likhet med andra Balkanländer, är samarbetet med ICTY en avgörande fråga i EU-närmandeprocessen. fall är arrestering och utlämning av den bosnienserbiske generalen , vilken ICTY anser finns i landet, det främsta EU har ökat sitt engagemang i Kosovo. För att området inte skulle hamna på efterkälken i förhållande till övriga regioner i EU- närmandeprocessen skapade kommissionen ett särskilt spår för Kosovo, den s.k. Stabilisation and Association Process Tracking Mechanism, Skr. 2003/04:60 STM. Inom ramen för STM bidrar EU dels till det fortsatta institutions- uppbyggande och kapacitetsstärkande arbetet i Kosovo, dels till att öka förståelsen för europeisk praxis och politik. EU:s roll i Kosovo stärks i takt med normaliseringen. EU leder den fjärde pelaren inom som ansvarar för ekonomisk utveckling. FN-administrationens i Kosovo, , ledstjärna är att Kosovo måste uppfylla vissa grundläggande krav eller standarder innan frågan om Kosovos status kan börja diskuteras. Denna process har tagit ett stort steg framåt genom beslutet att dels precisera innebörden i kraven, dels formulera en genomförandeplan för uppfyllandet av dem. Dessutom har det internationella samfundet tillkännagivit ett datum för en omfattande översyn av de framsteg som gjorts, Den kommer att ske i mitten av 2005. Vid Europeiska rådets möte i beslutades att en dialog mellan och skulle främjas och ett upptaktsmöte hölls . 10.4.7 Biståndsinsatser i regionen EU lämnar ett omfattande bistånd till länderna på västra genom det så kallade CARDS-programmet (Community Assistance for Recon- struction, Development, and Stabilisation) som inkluderar , och , , , och Monte- negro inklusive Kosovo. Den nuvarande CARDS-förordningen gäller fram och innehåller ett indikativt belopp på för perioden 20012006. Medlemsstaternas inflytande över biståndet sker via som är en så kallad förvaltnings- kommitté som granskar och godkänner den övergripande planeringen av insatserna. Vid sidan av CARDS-förordningen finns en särskild förordning för den Europeiska byrån för återuppbyggnad (EAR), vilken har i uppgift att genomföra återuppbyggnadsinsatser i och inklusive Kosovo, samt . Det främsta syftet med CARDS-biståndet är att stödja mottagarländer- nas deltagande i den så kallade Stabiliserings- och Associeringsprocessen (SAp), vars övergripande mål är att närma länderna till . har stöd till återuppbyggnad och flyktingåtervändande dominerat men i takt med ländernas utveckling och förändrade förutsättningar omdirigeras stödet successivt från återuppbyggnadsinsatser till institutionsuppbygg- ande insatser. Dock kvarstår i vissa länder behov av infrastrukturella insatser på till exempel energiområdet samt visst stöd till återvändande. inledde utvärdering av CARDS- och EAR-förordningarna. Denna utvärdering beaktar särskilt hur väl målet att förmedla bistånd till länderna har uppnåtts. Man granskar även förordningarna ur det förändringsperspektiv som råder i och med övergången till institutionsuppbyggande insatser. 10.5 EU:s Medelhavssamarbete - Barcelonaprocessen (den s.k. Barcelonaprocessen) upprätt- ades i av utrikesministrarna från de 15 EU-medlems- staterna och 12 Medelhavspartners: , , , Egyp- ten, , , , , , och samt den palestinska myndigheten. Den s.k. Barcelona-deklarationen är grunden för partnerskapet. Den omfattar bl.a. politisk dialog, säkerhetspolitik, demokrati och mänskliga rättigheter. Den gäller även ekonomiskt samarbete och stöd till partner- länderna och syftar bl.a. till att upprätta ett frihandelsområde runt . Slutligen omfattar deklarationen kulturellt, socialt och "mänskligt" utbyte samt en dialog mellan kulturer och civilisationer. Det sjätte officiella utrikesministermötet inom Barcelonaprocessen hölls i . Mötet beslöt bl.a. att upprätta en stiftelse för dialogen mellan kulturer och civilisationer. Mötet välkom- nade också att Barcelonaprocessens parlamentariska forum beslöt att omvandla sig till en konsultativ parlamentarisk för- samling med 240 medlemmar, varav hälften från EU-länderna och hälften från partnerländerna. EU:s bistånd till partnerländerna för perioden 20002006 uppgår till . Biståndet ska gå till ekonomisk omvandling, till stärkande av den socioekonomiska jämvikten och stöd för utveckling av det civila samhället samt till regionalt samarbete. Biståndet har sin ut- gångspunkt i nationella och regionala strategier som baseras på partner- ländernas prioriteringar. Det ska vara förenligt med målen och syftena i Barcelonadeklarationen och EU:s särskilda förordning för Medelhavsbi- ståndet. Vid möte med EU:s finansministrarnas beslutades om fortsättningen för Europeiska investeringsbankens (EIB:s) lånefacili- tet för . EIB har tidigare tagit beslut om att låna ut inom ramen för denna facilitet. har beslut tagits om att förstärka faciliteten så att denna blir mer fokuserad och bättre anpassad för sitt ändamål, d.v.s. att stödja finansie- ring av privat sektor i partnerländerna EU:s associeringsavtal med partnerländerna är de grundläggande bygg- stenarna för det frihandelsområde runt , som planeras . Det är framför allt fråga om avtal mellan EU och de åtta arabiska partnerna och med . De tidigare partnerländerna och blir medlemmar av EU . ingick en tullunion med EU 1996. Avtalen med , , , och Palestinska myndigheten har trätt i kraft. har ratificerat avtalen med , och , men dessa avtal har ännu inte trätt i kraft, eftersom samtliga medlemsstater måste ratificera dem.