prop · GS0318 · 2004-09-28 00:00:00 — Registeradministratören skall öppna ett verksamhetsutövarkonto för varje anläggning i registret. Om ett tillstånd till att släppa ut koldioxid har återkallats eller återlämnats skall tillståndsmyndigheten informera registeradministratören om detta. Denne skall avsluta kontot. Som redovisats ovan skall dessutom ett flertal olika nationella konton upprättas för innehav och dispositioner av utsläppsrätter. Skälen för regeringens förslag: Upprättande av konton och olika registreringar skall utföras efter ansökan. Vissa formkrav kommer att gälla. Som framförts av vid och av Miljödomstolen vid bör en sökanden alltid ges möjlighet att komplettera en bristfällig ansökan enligt 4 kap. 5 § i den föreslagna lagen. Ansökan bör avvisas om ett föreläggande om komplettering inte följs. I fall då kontoföringsmyndigheten inte kan utföra de registreringar som ansökan avser på grund av oförenlighet med befintliga registreringar i utsläppsregistret eller det centrala registret skall ansökan avslås. Förhållandet bör framgå av lagen. Regeringens förslag: Utsläppsrätter skall utfärdas för hela perioden enligt beslutet om tilldelning oavsett om verksamheten läggs ned . Utsläppsrätter skall utfärdas med möjlighet att justera mängden till- delade utsläppsrätter för nya deltagare i fall av försenad driftsstart. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka förhållanden som kan läggas till grund för justering av tilldelningen. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- slag. Utredningen har inte föreslagit någon regel om möjlighet till justering av tilldelningsbeslut. Remissinstanserna: () ser en risk i att ett företag som utökar sin produktion väljer att driva den nya verksamheten i form av ett dotterbolag istället för att köpa nya utsläppsrätter. Natur- vårdsverket anser att det bör tydliggöras om avsikten är att en verksam- hetsutövare som har tagit över verksamheten vid en anlägg- ning vid överlämningstillfället skall redovisa utsläppsrätter motsvarande hela kalenderårets utsläpp. Ett bolag kan genom successiva ut- försäljningar av delar av verksamheten delas upp på ett flertal aktörer under ett verksamhetsår. , , Svensk Mineralindustri, Skogindustrierna, Plast- och Kemiföretagen, SveMin, och Skogen och kemin, gruvorna och stålet (SKGS) betonar vikten av att underlätta en önskvärd strukturrationalisering. För detta ändamål måste det enligt instanserna finnas ett enkelt förfarande att överföra utsläppsrätterna från den ena till den andra anläggningen. Ned- läggning av en anläggnings verksamhet innebär ofta att verksamheten överförs till en annan, ofta modernare anläggning. Detta skall även kunna fungera när verksamheten flyttar från ett land till ett annat land. oklart vad som gäller för anläggningar som har avvecklats mellan bas- perioden och försöksperioden och förordar att anläggningar som tagit över sådan verksamhet bör kunna tillgodoräkna sig de utsläppsrätterna. Bakgrund: Efter att den nationella fördelningsplanen godkänts av Europeiska kommissionen skall medlemsländerna senast den 30 septem- ber 2004 fatta beslut om den sammanlagda mängden utsläppsrätter som skall tilldelas verksamhetsutövarna inom den handlande sektorn samt om fördelningen till respektive verksamhetsutövare. Den centrala administratören skall överföra informationen till det centrala registret efter ett godkännande av Europeiska kommissionen. och därefter 2007 skall registeradministratören från det nationella kontot till det be- rörda verksamhetsutövarkontot överföra det proportionerliga antal ut- släppsrätter som skall tilldelas berörd anläggning det aktuella året. Utfärdandet utförs genom att antalet utsläppsrätter registreras på kontot. Varje utsläppsrätt skall förses med en unik identifikationskod. Vidare skall registeradministratören på uppdrag av kontoförings- myndigheten överföra en viss andel av de återstående utsläppsrätterna i det nationella kontot till ett verksamhetsutövarkonto för nytillträdande anläggningar. Detta skall ske aktuellt år eller vid den senare tidpunkt då förutsättningarna för att delta i handelssystemet är uppfyllda. En ny verksamhetsutövare skall vara skyldig att alltid lämna in en anmälan till tillståndsmyndigheten om att man har övertagit driften av en anläggning. Vid byte av verksamhetsutövare registreras, efter god- kännande av tillståndsmyndigheten, den nye verksamhetsutövaren som innehavare av verksamhetsutövarkontot för den anläggningen. Skyldig- heterna förknippade med redovisning av kontot övertas av den nye verksamhetsutövaren. får medlemsstaten ansöka hos Europeiska kommissionen om att ytterligare utsläppsrätter skall kunna tilldelas för vissa anläggningar vid omständigheter som faller inom ramen för force majeure enligt artikel 29 i handelsdirektivet. Europeiska kommissionen skall avgöra huruvida force majeure föreligger och i så fall tillåta att medlemsstaten utfärdar icke överlåtbara utsläppsrätter för dessa anlägg- ningar. När sådana utsläppsrätter utfärdas till angivna verksamhets- utövare från det nationella kontot skall varje utsläppsrätt förses med ett unikt serienummer. Skälen för regeringens förslag: Det totala antalet utsläppsrätter som skall utfärdas till verksamhetsutövarkontot styrs av det tilldelningsbeslut som fattas av behörig myndighet, dvs. , för försöksperioden 20052007 avseende befintliga anläggningar. Utfärdandet skall ske av kontoföringsmyndigheten med start . Utfärdande av utsläppsrätter till nya deltagare skall också ske men med start året anläggningen tagits i drift. Det innebär att utsläppsrätter inte kan utfärdas innan anläggningen tagits i drift, även om det finns ett tidigare beslut om tilldelning. Det innebär vidare att ett avdrag av utsläppsrätter från det beslutade antalet utsläppsrätter eventuellt måste göras vid det första utfärdandetillfället, eftersom driftstarten kan ha senarelagts jämfört med uppgifter som läm- nats i ansökan om tilldelning. En bestämmelse om möjlighet till justering av beslut om tilldelning av utsläppsrätter bör införas för sådana ändrade förhållanden. I lagrådsremissen föreslog regeringen en motsvarande bestämmelse om justering vid ändrade förhållanden avseende tilldelningsbeslutet för befintliga anläggningar. Avsikten var att medge omprövning vid första utfärdandetillfället, särskilt med anledning av det utfall som kan bli följden av den prövning som Europeiska kommissionen genomför av medlemsländernas nationella fördelningsplaner samt av ansökningar att unilateralt inkludera och exkludera anläggningar från handelssystemet. Lagrådet har dock ifrågasatt en sådan bestämmelse utifrån allmänna förvaltningsrättsliga principer i och med att övervägande delen av tilldelningsbesluten kommer att fattas med tillämpning av nu gällande lag, lagen om utsläpp av koldioxid. Regeringen finner inte skäl att avvika från den uppfattningen. Möjligheten till att ompröva tilldelningsbeslut kommer således endast att gälla för nya deltagare i det fall då faktisk driftsstart senareläggs jämfört med vad som planerats. Utfärdandet av utsläppsrätter skall utföras oavsett om verksamheten läggs ner. Handelssystemet bör inte föranleda att effektiviseringar av verksamheter fördröjs eller uteblir under handels- perioden. Det är även av effektivitetsskäl och ur administrativ synvinkel att föredra att tilldelningsbeslutet kan genomföras utan omprövning. Det ger också en ökad förutsägbarhet för systemet. Om tillstånds- myndigheten, dvs. , däremot återkallar gällande tillstånd för utsläpp av koldioxid för en anläggning eller om ett tillstånd återlämnas får dock inte registeradministratören utfärda det kvar- varande årliga antal utsläppsrätter som tidigare beslutat om. Bestämmelser om detta bör införas i lagen. 6.4.3Registrering av återlämnande och annullering av utsläppsrätter Regeringens förslag: Det skall inte vara tillåtet att spara utsläpps- rätter från handelsperioden 20052007. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Kammarrätten i , och stöder utredningens förslag att inte tillåta ett sparande. motiverar detta med att om ett sparande skall ske mellan 20052007 och 20082012 kommer de utsläppsrätter som utfärdats under 20052007 att behöva ersättas med utsläppsrätter som är kopplade till Kyotoprotokollets åtaganden om utsläpps- begränsning. Myndigheten menar att det är ett stort risktagande för- knippat med att spara utsläppsrätter som inte är ett resultat av utsläpps- minskningar inom . , och Svensk Mineralindustri anser att möjligheterna som ges i direktivet att utnyttja sparande mellan försöksperioden och första åtagandeperioden bör utnyttjas av eftersom det ökar möjligheterna till flexibilitet och långsiktighet för berörda verksamhetsutövare. , Plast- och Kemiföretagen, Skogindustrierna, SveMin, och Skogen och kemin, gruvorna och stålet (SKGS) förespråkar sparande eftersom att inte tillåta det motverkar företagens handlingsfrihet och deras motivation till energieffektiviserande åtgärder . () anser att det finns ett behov av att titta närmare på detta och förordar ett samarbete med andra europeiska länder om denna fråga. Bakgrund: Verksamhetsutövare skall efter slutet av varje kalenderår rapportera utsläppen av koldioxid från sina anläggningar till tillsyns- myndigheten. Rapporten över utsläpp skall verifieras av en kontrollör som är oberoende av verksamhetsutövaren. Kontrollören skall samman- ställa en rapport om valideringsprocessen. På grundval av rapporten skall de verifierade utsläppsmängderna för varje berörd anläggning föras in under aktuellt år i det nationella registrets tabell för verifierade utsläpp. Om en anläggnings verifierade utsläpp inte kunnat läggas in i den verifierade utsläppstabellen på grund av brister i rapporteringen, skall registeradministratören enligt den kommande registerförordningen spärra varje transaktion av utsläppsrätter från berört verksamhetsutövarkonto tills dess att åtgärden kunnat utföras. När verksamhetsutövaren för varje anläggning som omfattas av handelsdirektivet överlämnar det antal utsläppsrätter som motsvarar de sammanlagda verifierade utsläppen från respektive anläggning under föregående kalenderår skall registeradministratören registrera detta genom att överföra den begärda mängden utsläppsrätter från verksam- hetsutövarkontot till det nationella kontot i det nationella registret. Efter en jämförelse mellan tabellerna över verifierade utsläpp och över återlämnade utsläppsrätter skall registeradministratören föra in aktuellt saldobelopp i tabellen över fullgörandestatus. skall informeras om saldobeloppet. Enligt artikel 12 och 13 i handelsdirektivet kan en utsläppsrätt annulle- ras i tre olika fall. Ett fall är enligt artikel 12.3 när verksamhetsutövaren överlämnat utsläppsrätter motsvarande de sammanlagda utsläppen kalenderåret före. Ett annat fall är också när en innehavare av en ut- släppsrätt begär det enligt artikel 12.4, s.k. frivillig annullering. Slutligen skall en utsläppsrätt annulleras om tidsperioden för vilken den utfärdats har gått till ända enligt artikel 13.2 och 13.3 i handelsdirektivet. , 2007 och 2008 skall registeradministratören annullera alla återlämnade överlåtbara utsläppsrätter som finns på det nationella kontot genom att överföra dessa från kontot till det nationella annulleringskontot för återlämnade utsläppsrätter. Motsvarande annullering gäller också för sådana icke överlåtbara utsläppsrätter som utfärdats på grund av force majeure. Skälen för regeringens förslag: Ett sparande, s.k. banking, mellan perioderna skulle innebära att utsläppsrätter från en handelsperiod som inte konsumerats genom utsläpp av koldioxid skulle föras över till nästa period 20082012. Utsläppsrätterna skulle således inte vara tids- begränsade till utgången av utan kunna bytas in mot utsläpps- rätter för nästa period med bibehållet värde. Enligt Kyotoprotokollet skall ett sparande vara tillåtet mellan protokollets åtagandeperioder. Enligt artikel 13 i handelsdirektivet är det frivilligt för medlemsländerna att tillåta sådant sparande i övergången mellan . Därefter är direktivet likalydande med Kyoto- protokollet, dvs. ett sparande skall tillåtas. Regeringen anser att ett sparande från försöksperioden inte skall tillåtas. Om ett medlemsland ensidigt tillåter sparande riskerar landet återverkningar som inte kan överblickas fullt ut. Varje medlemsstat har enligt Kyotoprotokollet en viss mängd tilldelade utsläppsenheter. För varje utsläppsrätt som sparas mellan försöksperioden och perioden 20082012 måste medlemsstaten ersätta den med en ny utsläppsrätt som tas från den totalt tilldelade mängden för perioden 20082012. Den tilldelade mängden minskar och kan få svårt att nå sitt åtagande enligt Kyotoprotokollet. Det är viktigt att Kyotoprotokollets syften respekteras. En majoritet av medlemsländer kommer sannolikt inte att tillåta sparande mellan . Det är naturligtvis önskvärt för marknadens effektivitet att flertalet medlemsländer når likalydande ställningstaganden i olika frågor. Regeringen föreslår därför att utsläppsrätternas giltighet i tiden gäller i första omgången för försöksperioden 20052007 och därefter med möjlighet att spara för de följande åtagandeperioderna med start . 6.4.4Registrering av utmätning, konkurs, betalningssäkring och kvarstad Regeringens förslag: Utsläppsrätter skall inte vara undantagna från utmätning. Inskränkning i förfoganderätten genom betalningssäkring, konkurs, utmätning eller kvarstad skall registreras i utsläppsrättsregistret. Registreringen skall tas bort om åtgärderna upphävts, avslutats eller återgått. En utsläppsrätt som är utmätt, belagd med kvarstad eller blivit föremål för betalningssäkring får bara annulleras om utsläppsrätten är giltig därför att den tidsperiod för vilken den är utfärdad har gått till ända. Nödvändiga följdändringar görs i utsökningsbalken. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Kammarrätten i har inte några invänd- ningar beträffande förslagen men påpekar att reglerna måste komplette- ras med tillämpningsföreskrifter för kontoföringsmyndigheten. är positiv till att det skapas ett skydd vid konkurser genom register. Skälen för regeringens förslag: En förutsättning för att egendom skall kunna utmätas är att den utgör en förmögenhetstillgång som kan överlåtas. När egendom utmäts innebär det att den utmätta egendomen tas i anspråk för verkställighet av en dom eller annan exekutionstitel. Vid en jämförelse med annan egendom finns det beträffande utsläpps- rätter en avgörande skillnad. Ett visst antal utsläppsrätter som motsvarar gjorda utsläpp av växthusgaser måste annulleras för att verksam- hetsutövaren skall slippa att betala en särskild avgift. Genom att utmäta utsläppsrätter hos verksamhetsutövaren skulle denne drabbas av den merkostnad som den särskilda avgiften innebär. Det kan ifrågasättas om det är rimligt att innehavet av utsläppsrätter skall kunna utmätas. I 4 kap. 3 § utsökningsbalken finns bestämmelser som bygger på tillämpning av proportionalitetsprincipen som innebär att utmätning endast kan komma i fråga om det belopp som beräknas flyta in, efter avdrag för kostnader som uppkommer efter utmätningen, utgör ett överskott som gör åtgärden försvarlig. Genom tillämpning av denna princip undviks att utmätning görs av utsläppsrätter om det finns annan egendom att utmäta. Gälde- nären torde dessutom ofta ha möjlighet att köpa nya utsläppsrätter för att undvika att drabbas av sanktioner för överlämnade av utsläppsrätter, låt vara att det kan behöva ske till ett högre pris än vad som tidigare betalats. Utsläppsrätterna behöver därmed inte vara undan- tagna från utmätning. Enligt 3 kap. 3 § konkurslagen räknas till ett konkursbo i princip all egendom som är sådan att den kan utmätas och som tillhörde gäldenären när konkursbeslutet meddelades. Eftersom utsläppsrätter inte skall vara undantagna från utmätning kan sådana komma att ingå i konkursboet och där utgöra en tillgång. Det finns därför behov av att göra ett tillägg till konkursförordningen (1987:916) med innebörd att kontoföringsmyndig- heten skall underrättas om ett konkursbeslut så att uppgiften kan föras in i utsläppsrättsregistret. Skulle ett konkursbeslut upphävas av högre rätt måste en underrättelse om detta gå till kontoförings- myndigheten för att myndigheten skall kunna ta bort registre- ringen om konkurs ur registret. När en konkurs har avslutats åligger det konkursförvaltaren att lämna uppgift om detta till kontoföringsmyndig- heten. Betalningssäkring kan användas för att säkerställa det allmännas krav enligt lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och av- gifter. I fråga om verkställighet av beslut om betalningssäkring skall enligt 11 § i nämnda lag bl.a. 5 kap. utsökningsbalken rörande undantag från utmätning tillämpas. Bestämmelser om kvarstad finns i 15 kap. respektive 26 kap. rättegångbalken. Vid verkställighet av beslut om kvar- stad för fordran skall i princip samma regler tillämpas som vid utmät- ning. Enligt 16 kap. 13 § utsökningsbalken skall bl.a. 5 kap. utsöknings- balken tillämpas. Bestämmelsen i 4 kap. 3 § utsökningsbalken kan även i dessa sammanhang innebära att utsläppsrätter inte tas i anspråk, om annan egendom bedöms vara lämpligare. Gällande bestämmelser rörande betalningssäkring och kvarstad bör således kunna tillämpas även på ut- släppsrätter. Dessa inskränkningar i förfoganderätten till utsläppsrätterna bör framgå av utsläppsrättsregistret. Regeringen föreslår att konkurs, utmätning, kvarstad och betalningssäkring skall registreras i det nationella registret som ett skydd för rättighetshavare och tredje man som avser att förvärva utsläppsrätter. Dessutom föreslås nödvändiga följdänd- ringar i utsökningsbalken. Härvid är att märka att regeringen redan utfärdat andra ändringar i 4 kap. 30 § utsökningsbalken som träder i kraft senare än här avsedda ändringar. Detta har beaktats i utformningen av lagförslagen. I fråga om annullering av utsläppsrätter gäller att förfoganderätten inskränks enligt sedvanliga bestämmelser utom för det fall utsläppsrätten är giltig därför att den tidsperiod för vilken den är utfärdad har gått till ända. I sådant fall upphör utsläppsrätten att vara giltig oavsett regler för sakrättsligt skydd. Regeringens förslag: En uppgift på ett konto i utsläppsrättsregistret som är uppenbart oriktig skall kunna rättas. Den som är berörd av registreringen skall ges möjlighet att yttra sig, om inte rättelsen är till förmån för denne eller yttrandet annars är uppenbart onödigt. För rättning av personuppgift gäller bestämmelsen i person- uppgiftslagen (1998:204). Utredningens förslag: Utredningen lämnar inget motsvarande förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: De föreslagna reglerna om handlägg- ning av registreringsärenden bör innehålla en bestämmelse som anger under vilka förutsättningar rättelser skall göras i utsläppsrättsregistret. Den kommande registerförordningen innehåller i denna del endast tekniska bestämmelser för kommunikationen mellan det centrala registret och de nationella registren, samt en regel om möjligheten att rätta uppgifter i det centrala registret. Bestämmelser kan således tas in i lagen. Motsvarande reglering i lagen om elcertifikat kan tjäna som förebild. Regeringen föreslår att om en uppgift i utsläppsrättsregistret innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av kontoföringsmyndighetens eller annans räknefel, skrivfel eller liknande förbiseende eller till följd av tekniskt fel, skall registreringen rättas. Den vars rätt berörs skall ges möjlighet att yttra sig om inte rättelsen är till förmån för denne, eller yttrandet annars är uppenbart obehövligt. Den som lider skada på grund av rättningen medges en rätt till ersätt- ning från staten, se avsnitt 7.3. För rättelse av personuppgifter i utsläppsrättsregistret gäller bestämmelsen om rättelse i 28 § personuppgiftslagen. Det saknas behov av att uppställa särregler för utsläppsrättsregistret. Regeringens förslag: En innehavare av ett konto i utsläppsrätts- registret skall, med de begränsningar som framgår av kontot, anses ha rätt att förfoga över de utsläppsrätter som finns registrerade på kontot. Utredningens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Kammarrätten i har inte några invändningar mot förslagen. Bakgrund: När det gäller lös egendom har besittningen till egen- domen betydelse när det gäller konflikter med tredje man. Genom att besittningen av egendomen övergår till förvärvaren kan en köpare som är i god tro få skydd mot säljarens borgenärer. Köparen får också skydd mot andra, som tidigare träffat avtal med säljaren om att förvärva egendomen. Det är således en traditionsprincip som gäller, dvs. att egendomen över- lämnats till köparen. En annan princip som ger köparen skydd mot andra intressenter och som tillämpas beträffande finansiella instrument, är den s.k. inskrivningsprincipen, som tagit sig uttryck i 6 kap. kontoföringslagen. De principer som bestämmelserna där ger uttryck för innebär att den som är antecknad som ägare till finansiella instrument på ett konto skall, med de begränsningar som framgår av kontot, anses berättigad att förfoga över de finansiella instrument som finns registrerade på kontot, se 6 kap. 1 §. Bestämmelsens innebörd är endast den att den registrerade ägaren presumeras ha rätt att förfoga över de finansiella instrument som finns på kontot. På kontot kan det finnas information som inskränker inne- havarens rätt att förfoga över det finansiella instrumentet. Om en anmälan om överlåtelse av ett finansiellt instrument har registrerats, får instrumentet därefter enligt vad som sägs i 6 kap. 2 § kontoföringslagen inte tas i anspråk av överlåtarens borgenärer för andra rättigheter än sådana som var registrerade när anmälan registrerades. Genom denna bestämmelse slås inskrivningsprincipen fast. Den gäller i förhållande till överlåtarens borgenärer och innebär att sakrättsligt skydd uppnås i och med att anmälan om överlåtelsen registrerats hos en central värdepappersförvarare. Om samma finansiella instrument överlåtits till flera var för sig, har den överlåtelse företräde för vilken anmälan om överlåtelse registrerades först. En registrering av anmälan ger dock inte en överlåtelse företräde framför en tidigare överlåtelse om förvärvaren, när anmälan om över- låtelsen registrerades, kände till eller borde ha känt till den tidigare överlåtelsen. Detta skall även gälla förvärv genom bodelning, arv, testamente, bolagsskifte eller liknande förvärvssätt när fråga uppkommer om företrädet mellan ett sådant förvärv och en senare överlåtelse. Om ett finansiellt instrument har överlåtits i annat fall än vid dubbel- överlåtelse av någon som inte ägde det, blir överlåtelsen giltig, om över- låtaren för överlåtelsen var antecknad på ett avstämnings- konto som ägare till instrumentet samt anmälan om överlåtelsen har registrerats och förvärvaren då varken kände till eller borde ha känt till att överlåtaren inte ägde det finansiella instrumentet. Detta gäller även vid överlåtelse från den som ägde det finansiella instrumentet, men som saknade rätt att förfoga över instrumentet genom överlåtelsen. Skälen för regeringens förslag: Utgångspunkt för regleringen av de rättsverkningar som följer av registrering av utsläppsrätter bör vara vad som föreskrivs om finansiella instrument i kontoföringslagen. Rätts- verkningarna av en registrering kommer därmed att följa vad som är föreskrivet om rättsverkningar av registrering av elcertifikat i 3 kap. lagen (2003:113) om elcertifikat. När det gäller utsläppsrätter ersätts således besittningsövergången med en registreringsåtgärd. En registrering av en utsläppsrätt på ett konto i utsläppsrättsregistret skall ha motsvarande funktion och en sådan registrerings rättsverkningar bör därför regleras. Frågan om rättsverkan av en registrering har ett nära samband med god tro skall föreligga, för att det skall kunna bli fråga om ett sakrättsligt skyddat förvärv.