prop · GS032 · 2004-09-16 00:00:00 — anser att relationen mellan den nationella ungdoms- politikens målstyrningssystem och den sektorsspecifika mål- och resul- tatstyrningen inom andra politikområden är oklar och att målens funktion är otydlig. Myndigheten menar att frågan om hur den nationella ung- domspolitiken skall förhålla sig till den ordinarie mål och resultatstyr- ningen inom andra politikområden inte har ägnats någon djupare analys i underlagsdokumenten. De beskrivningar som finns är delvis motstridiga. beskrivs målstyrningen inom ungdomspolitiken som en integrerad del av den ordinarie mål- och resultatstyrningen i staten. Delmålen anges då primärt syfta till att direkt styra enskilda myndigheters insatser. I andra fall beskrivs den nationella ungdomspolitiken som ett komplette- rande system utöver den ordinarie mål- och resultatstyrningen, med huvudsyftet att följa upp indikatorer på utvecklingen av ungas levnads- villkor. Denna kunskap skall då utgöra ett kompletterande beslutsunder- lag i den direkta myndighetsstyrningen. Delmålen har därmed inte heller kunnat utformas utifrån en genom- tänkt och enhetlig modell. Vissa delmål fokuserar på myndigheters verk- samheter, andra är fokuserade på ungdomars levnadsvillkor. Möjligheten att kvantifiera och följa upp delmålen varierar. Regeringens beslut om revideringar av delmålen har inneburit att de i större utsträckning är uttryckta som effektmål. Ungdomsstyrel- sens samlade bedömning är att de ungdomspolitiska delmålen i huvudsak avspeglar mål och prioriteringar inom enskilda sektorsområden som fanns redan innan delmålen beslutades. Systemet har bidragit till att skapa en samlad bild av ungdomars villkor och till att kunskap om ung- domars villkor kunnat förmedlas mellan olika politikområden. Däremot har systemet endast i begränsad omfattning bidragit till att generera ny kunskap i betydelsen att ny statistik har utvecklats eller att nya under- sökningar har genomförts. förslag till ny modell bedömer att systemet behöver revideras i flera avse- enden för att förbättra dess ändamålsenlighet. Myndighetens förslag till framtida modell syftar till att tydliggöra och definiera rollen för den sek- torsövergripande nationella ungdomspolitiken i förhållande till den sek- torsspecifika styrningen av åtgärder inom andra politiområden. Ung- domsstyrelsens förslag utgår vidare från att det inom ramen för den stat- liga verksamhet som berörs av ungdomspolitiken bör finnas tre olika processer. Verksamhetsstyrningen av myndigheter som arbetar med frågor som berör ungdomar bör i huvudsak ske inom ramen för den reguljära mål- och resultatstyrningen i staten. Frågor om mål och resurser för respektive myndighets arbete hanteras därmed inom respektive politikområde. Ung- domsministern och dennes tjänstemannaorganisation skall bevaka att styrningen av enskilda myndigheter och verksamheter är i linje med och främjar uppfyllelsen av de ungdomspolitiska målen. Uppföljning av ungdomars levnadsvillkor bör ske sektorsövergripande inom målområden. Uppföljningen bör syfta till att ge ny och politiskt relevant kunskap om utvecklingen av ungas villkor i förhållande till de samlade målen för den nationella ungdomspolitiken. Ytterligare syfte bör vara att stimulera samarbete och kunskapsdelning i ungdomsfrågor mel- lan myndigheter. Resultaten skall därefter redovisas och fungera som underlag inför den sektorsspecifika verksamhetsstyrningen. En samlad utvärdering av den nationella ungdomspolitiken genom analys av sambanden mellan mål, insatser och utfall bör ske med åter- kommande längre tidsintervall. Syftet bör vara att granska och värdera den förda politiken och dess resultat och därigenom ge ett underlag inför omprövningar av mål och medel för såväl verksamhetsstyrning av myn- digheter som uppföljning av ungas levnadsvillkor. En målstruktur med nya mål och målområden föreslår ett övergripande inriktningsmål och två upp- följningsbara mål för den nationella ungdomspolitiken. Inriktningsmålet anger en grundläggande attityd som bör genomsyra offentlig verksamhet: Ungdomar är och skall ses som en positiv resurs i samhällsutvecklingen. De två uppföljningsbara målen bör fokusera på goda levnadsvillkor eller välfärd för alla ungdomar samt på att unga skall ges makt att påverka samhället och sin livssituation. föreslår att nuvarande 32 delmål ersätts med fem målområden: utbildning, ekonomi, hälsa/utsatthet, fritid och politik. Mål- områdena skall utgöra grundläggande kategorier för analys av de ung- domspolitiska målen om välfärd och makt. Beslut om mål och målområ- den bör fattas av . Ungdomspolitiken berör såväl övergången från barn till ungdom som övergången från ungdom till vuxen. För att bättre kunna följa upp ut- vecklingen av ungdomars levnadsvillkor vid var och en av dessa över- gångar föreslår att ungas välfärd och makt analyseras separat för åldersgruppen (ungdom) och gruppen (unga vuxna). Ungdomspolitiken bör enligt förslag i större utsträckning än omfatta uppföljning och analys av särskilt utsatta ungdomars välfärd och makt samt frågor om ungas inflytande över sin egen vardag och livssituation. Regeringen beslutar om delmål, indikatorer och uppföljningsuppdrag föreslår att regeringen inom ramen för varje målom- råde bör besluta om lämpliga delmål, det vill säga specifika delområden eller aspekter av ungas välfärd och makt som skall följas upp. Reger- ingen bör också besluta om vilken myndighet som ansvarar för uppfölj- ningen av respektive delmål. Utifrån regeringens beslut om delmål bör sedan, i samråd med de uppföljningsansvariga myn- digheterna, föreslå lämpliga indikatorer för uppföljningen. Årlig uppföljning med tematisk fördjupning föreslår att den årliga uppföljningen skall bestå av två delar: en översiktlig redovisning av indikatorer för samtliga delmål för alla målområden och en tematisk fördjupning inom något av målområ- dena. Uppföljningen bör samordnas av . Den tematiska fördjupningen bör göras gemensamt av ett begränsat antal myndigheter verksamma inom målområdet. Dess primära syfte är att analysera ut- vecklingen av ungdomars välfärd och makt inom målområdet. Fördjup- ningen skall också innefatta analys av samhällets insatser inom området samt förslag till nya insatser. bör ansvara för övergri- pande analyser och slutsatser och redovisa dessa till regeringen. Inom ramen för den tematiska uppföljningen bör också kunna bidra med metodstöd till övriga involverade myndigheter om hur ett ungdomsperspektiv kan anläggas inom deras verksamhetsområden. Den översiktliga redovisningen av indikatorer inom samtliga målom- råden syftar till att skapa en bred kontinuerlig uppföljning av ungdomars levnadsvillkor. Denna redovisning bör begränsas till en kvantitativ redo- visning av utvecklingen för varje enskild indikator, utan någon ambition att i övrigt analysera utvecklingen. Uppföljningen av den nationella ungdomspolitiken bör även kompletteras med en nationell urvalsundersökning om ungdomars attity- der, värderingar, uppfattningar och bedömningar i förhållande till målen om välfärd och makt inom respektive målområde. Därutöver föreslås att SCB:s Undersökning om levnadsförhållanden () utvecklas genom bland annat ett större ungdomsurval, för att på så sätt få bättre underlag om ungdomars faktiska levnadsförhållanden. Sektorsspecifik mål- och resultatstyrning Slutsatserna från den sektorsövergripande uppföljningen bör beredas inom ramen för den reguljära mål- och resultatstyrningen i regerings- kansliet. För att åstadkomma en kraftsamling behöver berörda departe- ment och myndigheter samverka bättre . föreslår därför att regeringen inrättar en nationell ledningsgrupp för ung- domsfrågor under ungdomsministerns ledning. Ledningsgruppen skall bland annat bistå ministern i diskussioner om slutsatser och konsekvenser av resultatet från den årliga uppföljningen. Företrädare för bland annat , ansvariga myndigheter och Svenska Kommunförbun- det bör ingå i ledningsgruppen. En samlad utvärdering av ungdomspolitiken Sambandet mellan mål, insatser och utfall inom ungdomspolitiken bör utvärderas återkommande, förslagsvis . Utvärderingen bör omfatta effekter såväl av sektorsspecifika offentliga insatser inom de fö- reslagna målområdena som av den sektorsövergripande uppföljningen av den nationella ungdomspolitiken. En sådan utvärdering bör ske av ett organ som är fristående från nuvarande aktörer inom ungdomspolitiken för att underlätta en opartisk och objektiv bedömning av de samlade offentliga insatserna. Samverkan mellan nationell och lokal uppföljning En framtida modell med mål för ungdomspolitiken bör utformas utifrån ambitionen att stimulera även en och regional användning av den nationella mål- och resultatuppföljningen. Delmål och indikatorer bör väljas så att redovisning kan ske på regional och/eller nivå. nuvarande arbete med Lokal uppföljning av ungdomspolitiken (LUPP) bör vidareutvecklas. Frågorna i den nationella urvalsundersökningen som föreslagits ovan och bör även bör aktivt stödja kommuners användning av uppföljningsrutiner som innebär att de nationella målen kan bli vägle- dande för verksamhet. föreslår att goda exempel används som ett myndighetsspecifikt styrmedel, utifrån de förutsättningar och behov som finns inom respektive myndighet. bör få i uppdrag att stödja enskilda myndigheter att integrera ett ungdomsperspektiv inom sitt verksamhetsområde. Ett sådant arbete bör utvecklas i samverkan med andra myndigheter som har liknande sektorsövergripande uppdrag att stödja utvecklingen av ett visst perspektiv. bedömer att de sammantagna kostnadsökningarna av förslaget i förhållande till dagens system är marginella. Förslaget beräk- nas dock kräva ökade resurser för samordning och för en nationell urvalsundersökning på sammanlagt . En extern utvärdering av den nationella ungdomspolitiken uppskattas kosta . Den sammantagna effekten för övriga myndigheter, i form av använd arbetstid, borde bli ungefär oförändrad även om detta kan variera mellan enskilda myndig- heter. Förteckning över remissinstanser som avgivit ytt- rande över Fördjupad analys av den nationella ungdomspolitiken (Ung 2003) Efter remiss har yttrande över betänkandet lämnats av Brottsförebyg- gande rådet, , , Statskontoret, Sida, , , , , , Internationella programkonto- ret för utbildningsområdet, Myndigheten för skolutveckling, , , , , Arbets- marknadsstyrelsen, , Integrations- verket, , Ombudsmannen mot diskrimi- nering på grund av sexuell läggning, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, , , kommun, kommun, kommun, kommun, , , Amatörkulturens Samrådsgrupp, , Communicare i , i , Fritidsforum, RFSL Ungdom, Föreningen hembygd i , Kumulus i , , , , , (Sverok), , Unga Örnars Riksför- bund, , för Ungdomsorganisationer och Utvecklingcenter Ungdom och Fritid i Nedanstående remissinstanser har beretts tillfälle att yttra sig men avstått: , i , och ungdomsvetenskap vid i , , Folkbildnings- rådet, , Forum för Adopterade, i , i , Förbundet , Förbundet rörel- sehindrade, Föreningen , Grön Ungdom, och Forskning vid , Kristdemokratisk Ungdom, , , , , , Riksförbun- det 4H, Samverket-Nätverket i Växjö-Jönköping-Lidköping, , Skytterörelsens , i , Stiftelsen i Malmö-Göteborg-Stockholm, , , elevråd , dentkårer, , , Unga Muslimer, , Unga Vänster, Unga Allergiker och vid offentlig sektor vid . Ungdomsfullmäktige och KFUK-KFUM har på egna initia- tiv avgivit yttrande. Sammanfattning av attityd- och värderingsstudie De kallar oss unga I regleringsbrevet för fick i uppdrag att genomföra en attityd- och värderingsstudie bland ung- domar. Undersökningen genomfördes i form av en enkät som ställdes till 5 000 ungdomar mellan . Resultatet ger en samlad bild av ungdomars tankar och åsikter om meningen med livet, utbildning, arbete, familj, fritid, politik, hälsa och framtid. Det stora urvalet har möjliggjort analyser och jämförelser efter olika bakgrundsvariabler såsom ålder, kön, social bakgrund, boende i storstad respektive glesbygd etc. Metod, urval och en del av frågorna överensstämmer med de i motsvarande tidigare studier, vilket möjliggör analyser av förändringar . Enkäten ställdes även till en referensgrupp på 1 500 vuxna i åldern för att möjliggöra jämförelser av attityder och värderingar mellan ung- domar och vuxna. Insamlingen av data har utförts av SCB. har i analysarbetet samarbetat med forskarna . Rapporten kallar oss unga. Ungdoms- styrelsens Attityd- och värderingsstudie (2003:1) överlämnades till regeringen . Nedan följer en sammanställning av de huvudsakliga slutsatserna. Meningen och målet med livet Ungdomars syn på vad som är viktiga mål i livet har varit ungefär den- samma : meningsfull fritid, att bilda familj och ekonomisk trygghet. har fritiden blivit viktigare för både ungdomar och äldre. Familj, fast arbete och karriär har minskat i betydelse. Detta är en utveckling som delvis sammanfaller med den ökade utbildningsnivån i samhället. Friti- den är viktigare för studenter än för ungdomar som arbetar. Ungdomsti- den har förlängts ytterligare sedan undersökningen 1997. Ungdomar studerar längre, det tar att etablera sig på arbetsmarknaden och de bildar familj senare än förut. Färre ungdomar i de yngre åldersgrup- perna angav att familjen är av stor vikt i livet. I takt med att etableringen till vuxen har senarelagts inom olika arenor har också synen på när man betraktas som vuxen till viss del förändrats. Ungdomar anser fortfarande att en viktig del i vuxenblivandet är att kunna försörja sig själv, men existentiella faktorer som att ta ansvar för sina egna beslut, veta vad man vill med sitt liv och att hitta sin identitet är också viktiga. Att få barn har blivit en viktigare vuxenfaktor sedan förra undersökningen. Däremot ses inte en färdig utbildning som en viktig faktor för att bli vuxen. har andelen som planerar att delta eller del- tar i högre utbildning ökat. Redan i undersökningen 1997 hade unga vuxna en högre utbildningsnivå än sin föräldrageneration, vilket är en skillnad som ökat ytterligare. av gymnasisterna anger att de vill ha en högre utbildning. Andelen är ännu högre bland ungdomar födda utomlands. Fyra av tio med arbetarbakgrund vill ha en högre utbildning. Det finns alltså skäl att tro att snedrekryteringen till högsko- lorna kan komma att minska ytterligare. De flesta ungdomarna är nöjda med sin utbildning, framförallt de som har högre utbildning. Minst nöjda är ungdomar i åldern som är arbetslösa med en kortare utbild- ning. En majoritet av eleverna i gymnasiet vill studera vidare direkt efter gymnasiet och merparten vill ha en längre utbildning med examen. Ungdomars syn på vad som utgör ett gott arbete har förändrats. Två vik- tiga förändringar kan ha bidragit till detta. Andelen som har ett arbete som motsvarar deras utbildning och kvalifi- kationer har minskat. Istället har andelen som är utbildade till något annat än vad de arbetar med ökat. Parallellt har andelen ungdomar som har ett arbete som bidrar till en känsla av personlig tillfredsställelse minskat. Fler ungdomar tycker att deras arbete är som alla andra jobb och att det enda som betyder något med arbetet är lönen. Detta kan antas bidra till att en ökad andel anger att karriär och materiella förmåner är viktiga i arbetet. Synen på det egna arbetet samvarierar i viss grad med utbildning och yrkesgrupp. Fler arbetare och fler av dem med kortare utbildning tycker att arbetet bara ger en förtjänst medan fler tjänstemän och de med längre utbildning anser att arbetet även ger en personlig till- fredsställelse. De viktigaste egenskaperna enligt ungdomarna i ett arbete är arbets- kamraterna, arbetsmiljön och chefen här är det ingen skillnad . En jämn könsfördelning, internationella kontakter och att det finns en möjlighet till karriär är särskilt viktigt för de yngre. För ungdomar födda utomlands är det viktigt att arbetet motsvarar utbildningen, att anställningen är fast, lönen hög och att det finns möjligheter till en per- sonlig och yrkesmässig utveckling. Merparten av de listade egenskaperna är viktiga för en större andel bland kvinnor än bland män. Möjlighet till en karriär/att bli chef och att anställningen är fast är dock viktiga för en större andel män än kvinnor. En hög lön och en god löneutveckling är lika viktigt för kvinnor och män. Att fritiden ökat i betydelse som arbete och familj blivit mindre viktiga är en långsiktig trend bland ungdomar. Fritiden är viktigast för de allra yngsta, för män och för ungdomar som är arbetslösa. För dem mel- lan 25 och är arbete och familj fortsatt viktigt. av ung- domarna och av de vuxna tycker att de har mycket fritid. De som anser sig ha mycket fritid är också mer nöjda med sin fritid än de som anser sig ha lite fritid. Enkäten har också ställt frågor om viktiga egenskaper i det man gör . Det viktigaste visade sig vara att det är roligt och att man lär sig nya saker. Sex av tio ungdomar är aktiva i organisationer. Det är vanligare att ungdomar är med i student-, idrotts och kulturorganisationer medan vuxna deltar mer i lokala aktionsgrupper och i fackliga organisationer. Lika många ungdomar som vuxna anger att de är aktiva i politiska organisationer. Andelen har sjunkit, dock mest i vuxengruppen. Ytterligare tendens är att ungdomar idrottar mer individu- ellt än 1993, samt går på bio oftare och ungdomar sysslar betydligt mer med datorer än vuxna. I är medelåldern för att flytta hemifrån19 år, och så har det varit . Studien visar inte på någon förändring i andelen som bor kvar hos föräldrarna. I åldersgruppen bor med sina föräldrar. I åldersgruppen bor en tredjedel hemma hos föräldrarna, en tredjedel bor med en partner och en tredjedel är ensambo- ende. I åldern är fortfarande en tredjedel ensamboende, mer- parten lever med en partner och bara knappa bor med föräld- rarna. Bland ungdomar i åldern bor var fjärde kvinna och var femte man med egna barn. Andelen har minskat . Andelen ungdomar som instämmer i påståendet att skaffa barn är en av meningarna med livet har också minskat från åtta av tio till sju av tio . Det är framför allt de yngre som står för minskningen. Detta bör ses mot bakgrund av att ungdomar skaffar barn allt senare i livet; 2002 var medelåldern för förstföderskor och för fäder . Ungdomars inställning till familj och barn är ambivalent. Det finns en större tolerans för andra typer av familjer bland ungdomar än bland vuxna. Ungdomar instämmer i mycket högre grad än vuxna i påståendet att homosexuella skall ha rätt att adoptera barn. Färre ungdomar än vuxna instämmer i att ett barn behöver ett hem med både en pappa och en mamma för att växa upp lyckligt. Andelen som anser att barn mår bra av att vara hemma med både mamma och pappa har minskat . verkar det som att fler ungdomar än har en traditionell syn på arbetsdelning inom familjen. Bland annat har andelen som instämmer i att alla småbarnsfäder skall vara föräldra- lediga minskat. Även andelen som anser att båda för- äldrarna skall bidra till försörjningen har minskat, dock utan att andelen ökat som menar att hemarbete kan vara lika tillfredsställande som att jobba utanför hemmet. Allt fler ungdomar tvekar att ge svar många sva- rar att de inte vet. Men att skapa en god framtid för barnen är ett viktigt mål för åtta av tio ungdomar i undersökningen. Ungdomars förtroende för politiker har ökat som deras intresse för politik och vilja att engagera sig i politisk verksamhet har minskat. Den ökning av misstron mot politiker som noterades har nu brutits bland såväl vuxna som ungdomar. Skillnaden har minskat mellan ungdomar och vuxna avseende vilka former av politiska aktivite- ter man har deltagit i eller kan tänka sig att delta i. Ungdomars intresse för okonventionella politiska metoder, till exempel att ockupera byggna- der och delta i olagliga aktioner, har minskat. En av åtta ungdomar anser dock fortfarande att det kan vara rätt att använda våld i politiskt syfte. En av tre i åldern och en av fyra i åldern uppger att de inte är intresserade av politik, vilket är en fördubbling . Andelen som är mest tilltalad av ett samhälle som belönar individuella prestationer har minskat och andelen som hellre ser ett samhälle där alla har det lika bra ekonomiskt har ökat, även bland vuxna och män. I tidi- gare undersökningar har alltid en större andel ungdomar än äldre tilltalats av ett jämlikt samhälle. Men är det fler vuxna än ungdomar som föredrar ett jämlikt samhälle. Andelen av befolkningen som anser att bör ta emot färre flyk- tingar har minskat stadigt , har andelen som anser att vi bör ta emot fler ökat. Ungdomar har en mer positiv syn på att ta emot flyktingar och invandrare än vuxna. Både ungdomar och vuxna anser att de som invandrar till i hög utsträckning skall anpassa sig till svenska normer när det gäller barnuppfostran, jämställdhet och språk. I flera avseenden har de svarande, både ungdomar och vuxna, svå- rare att acceptera rasister än invandrare. De har också svårare att accep- tera kriminellt belastade personer och extremistiska eller fundamentalis- tiska grupper. Attityden till homosexuella är en vattenskiljare mellan ungdomar och vuxna. I vuxengruppen homosexualitet ses i större utsträckning som något onaturligt, medan ungdomar i högre grad menar att homosexuella skall ha samma rättigheter som heterosexuella. Synen på homosexuella är i mindre utsträckning positiv i de äldre åldersgrup- perna. Det är troligt att ungdomar har större kunskaper om homosexuali- tet, bland annat genom skolans sexualundervisning. När det gäller psy- kiskt sjuka kan en mer avvaktande hållning noteras bland unga. Betydligt fler vuxna menar att psykiskt sjuka skall ges utrymme i samhället medan fler ungdomar anser att de bör vårdas på sjukhus. Den större toleransen mot psykiskt sjuka i de äldre åldersgrupperna är möjligen en erfarenhets- effekt. Detta gäller även synen på invandrare. Andelen av befolkningen som är negativa till invandrare och flyktingar är högst i de områden i där andelen invandrare och flyktingar är minst. I samma områ- den är också intresset för att resa utomlands minst. Tre av fyra ungdomar anser sig 2002 må bra och åtta av tio är nöjda med sig själv, orkar göra mycket och är på gott humör. Men hälsan och den upplevda livskvaliteten är ojämnt fördelad, och utveck- lingen har till delar varit negativ. Ungdomar som är arbetslösa uppger att de är mindre nöjda med sin hälsa. Detsamma gäller ungdomar med dålig ekonomi. En mindre andel av ungdomarna oroar sig för att smittas av hiv/aids, sin ekonomi eller för att bli arbetslös nu än 1993. Andelen som saknar arbete har också minskat . En större andel anger dock , jämfört , att de är oroliga för sin hälsa. Ökningen har varit störst i åldersgruppen där var tionde ofta är orolig för sin hälsa. Andelen oroliga är större bland arbetslösa, ungdomar födda utomlands och unga kvinnor. uppger en minskande andel att de är nöjda med sin hälsa. Andelen som är nöjd med sin hälsa har sjunkit i alla åldersgrupper utom bland de yngsta, . För var femte ungdom motsvarar inte livet förväntningarna och var tionde är missnöjd med livet i sin helhet. Ungdomar i åldern , arbetslösa, män och ungdomar födda utomlands anger oftare att de har en låg livskvalitet. Andelen ungdomar med låg livskvalitet har minskat , men i stället har den självupplevda ohälsan ökat. En av tio ungdomar i undersökningen har ofta eller ont i magen, ont i huvudet eller svårt att somna. En av fem sover dåligt och nästan varannan är trött . De som i störst utsträckning anger stress är kvinnor, ungdomar födda utomlands, ungdomar som bor i storstäder och gymnasister. Den grupp som upplever stress är alltså inte samma grupp som upplever en låg livskvalitet. Stress förefaller i stället vara kopplad till höga prestationskrav och gymnasietiden. Ungas syn på lag och rätt Undersökningen har frågat efter synen på ett antal moraliskt tveksamma och/eller olagliga handlingar, till exempel skattefusk, att utnyttja sociala bidrag, att bruka narkotika eller att friåka på bussar och tåg.