prop · GR03150d3 · 2004-06-10 00:00:00 — Ny ägare till pensionsförsäkring skall underrätta försäkringsgivaren om förvärvet av försäkringen. Återköp av pensionsförsäkring får utan hinder av bestämmelserna i denna lag ske, om det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst eller om särskilda skäl föreligger och på särskild ansökan medger det. Ny ägare till pensionsförsäkring skall underrätta försäkringsgivaren om förvärvet av försäkringen. Återköp av pensionsförsäkring får utan hinder av bestämmelserna i denna lag ske, om det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst eller om särskilda skäl föreligger och på särskild ansökan medger det. Bestämmelserna i lagen hindrar inte heller återbetalning enligt 7 kap. 7 § personförsäkringslagen (1988:000) av försäkringstagarens tillgodohavande. 1.Denna lag träder i kraft . I fråga om gruppförsäkring skall dock anvisningarna i deras nya lydelse tillämpas först . 2.De nya anvisningarna gäller även för försäkringar som har tecknats . 1 Senaste lydelse av anvisningspunkten 1980:71. 10Förslag till lag om ändring i lagen (1930:106) om vissa rättshandlingar till förmån för ofödda Härigenom föreskrivs att lagen (1930:106) om vissa rättshandlingar till förmån för ofödda skall ha följande lydelse. Vad i lagen om testamente är stadgat med avseende å förordnande genom testamente till den, som ej är född eller avlad vid testators död, skall äga motsvarande tillämpning å förordnande genom annan rättshandling till förmån för den, som ej är född eller avlad vid tiden för förordnandet. Vad som i 9 kap. 2 § föreskrivs om förordnande genom testamente till den, som inte är född eller avlad vid testators död, gäller också för förordnande genom annan rättshandling till förmån för den, som inte är född eller avlad vid tiden för förordnandet. Om förmånstagarförordnanden gäller dock särskilda bestämmelser i personförsäkringslagen (1988:000). Denna lag träder i kraft . Om en förmånstagare enligt personförsäkringslagen (1988:000) vid försäkringstagarens död erhåller förfoganderätten över försäkringen eller, utan att sådan rätt förvärvas, utbetalning på grund av försäkringen, skall vad förmånstagaren sålunda erhåller vid beräknande av arvsskatt anses som arvfallen egendom. Vad nu sagts gäller också vad som tillfaller någon enligt 6 kap. 7 § första stycket personförsäkringslagen. 11Förslag till lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt Härigenom föreskrivs att 1, 12, 32, 37 och 59 §§ lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt skall ha följande lydelse. Skatt till staten utgår enligt denna lag för egendom, som förvärvas genom arv eller testamente (arvsskatt) eller genom gåva (gåvoskatt). För egendom, som förvärvas genom att arv avstås enligt 5 § lagen (nr 281) om allmänna arvsfonden, utgår arvs- skatt till staten som om förvärvet staten som om förvärvet skett skett genom testamente efter den Har någon i enlighet med lagen (1927:77) om försäkringsavtal insatts såsom förmånstagare och erhåller han vid försäkringstagarens död förfoganderätten över försäkringen eller, utan att sådan rätt förvärvas, utbetalning på grund av försäkringen, skall vad förmånstagaren sålunda bekommer vid beräknande av arvsskatt anses såsom arvfallen egendom. Vad nu sagts skall gälla jämväl förvärv, som på grund av stadgandet i 104 § andra stycket nämnda lag tillfaller dödsbodelägare, vilken är berättigad till laglott, med iakttagande dock av vad beträffande fördelning av sådant förvärv kan vara bestämt i skifteshandling, vilken jämlikt 16 § lägges till grund för lotternas beräknande. Har försäkringstagarens make insatts såsom förmånstagare, föreligger icke skattskyldighet för den del av förvärvet, som motsvarar det belopp, varmed, därest förvärvet ingått i försäkringstagarens kvar- Senaste lydelse 1974:857. Senaste lydelse 1982:1191. låtenskap, makens jämlikt 15 § skattefria andel i boet skolat ökas. Hälften av vad som tillfaller vad som anges i föregående stycke är fritt från skatt. kapitalförsäkring men ej livränte- kapitalförsäkring men ej livränte- försäkring, tagits å försäkrings- försäkring, gäller på försäkrings- tagarens eller hans makes liv samt tagarens eller hans makes liv eller den rätt, som på grund av för- av dem, jämlikt 116 § första stycket kunnat tagas i mät för någonderas olycksfall eller sjukdom, olycksfall eller sjukdom, värdet av vad som tillfallit någon i värdet av vad som tillfallit någon i egenskap av förmånstagare såsom egenskap av förmånstagare såsom skattefritt avräknas ett belopp som skattefritt avräknas ett belopp som enligt lagen (1962:381) om allmän enligt lagen (1962:381) om allmän grund av förordnande av samma grund av förordnande av samma erhållit sådant förvärv, som jämlikt erhållit sådant förvärv, som enligt 37 § 2 mom. är i beskattnings- 37 § 2 mom. är i beskattnings- hänseende likställt med gåva, får hänseende likställt med gåva, får likväl från värdet av vad som inom likväl från värdet av vad som inom loppet av tillfallit förmåns- loppet av tillfallit förmåns- tagaren ej avräknas mer än ett tagaren ej avräknas mer än ett belopp som motsvarar sex gånger belopp som motsvarar sex gånger basbeloppet enligt lagen om allmän basbeloppet enligt lagen om allmän Vad som på grund av insättningar av samma person i ränte- och kapitalförsäkringsanstalt på en gång tillfaller någon såsom förmånstagare skall denne anses erhålla på grund av en och samma försäkring, och skall så anses som om försäkringen tagits vid tiden för den första insättningen och på villkor att premiebetalning skolat ske i den ordning, vari insättningarna i anstalten skett eller enligt avtal mellan anstalten och försäkringstagaren skolat äga rum. Skattskyldighet enligt första stycket föreligger inte för rätt till pension som utgår på grund av pensionsförsäkring. Skattskyldighet föreligger inte heller för rätt till livränta som utgår på grund av annan försäkring än pensionsförsäkring i den mån vad som på grund av förordnande av samma person tillfallit den berättigade inte överstiger per Prop. 2003/04:150 år. Angående vad som förstås med kapitalförsäkring och pensionsförsäkring stadgas i anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen (1928:370). Vad i första och andra styckena Vad som sägs i första och andra här ovan sägs skall, även om styckena gäller också i fråga om vad som tillfallit någon på grund av het med lagen om försäkringsavtal sådan förmån från kommun, som avses i punkt 1 adertonde stycket jämväl i fråga om vad som tillfallit av anvisningarna till 31 § kommu- någon på grund av statens grupp- eller på grund av sådan förmån från kommun, som avses i punkt 1 adertonde stycket av anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen. Vad som vid en försäkringstaga- Vad som vid en försäkringstaga- res död tillfaller någon på grund av res död tillfaller någon på grund av försäkring skall vid beräknande av försäkring skall vid beräknande av arvsskatt behandlas som om det arvsskatt behandlas som om det hade tillhört boet och tillagts för- hade tillhört boet och tillagts för- Har försäkringen tagits för olycks- För kapitalförsäkring som ej är liv- fall eller sjukdom eller är fråga om ränteförsäkring och som gäller på en sådan försäkring som om den inte hade varit utländsk skulle ha makes liv och för försäkring som uppfyllt de förutsättningar som an- tagits för olycksfall eller sjukdom ges i andra stycket a), tillämpas bestämmelserna i det stycket. För rätt till pension på rätt till pension på grund av en grund av en utländsk försäkring utländsk försäkring som skall be- som skall behandlas som pensions- föreligger inte skattskyldighet. övriga förvärv av livränta på grund förvärv av livränta på grund av ut- ländsk försäkring tillämpas bestäm- Med utländsk försäkring förstås en försäkring som har meddelats i en utomlands bedriven försäkringsrörelse. Har efter det beslut meddelats Har efter det beslut meddelats om fastställande av skatt om fastställande av skatt a) kännedom erhållits om förut a) kännedom erhållits om förut icke känt testamente; icke känt testamente; b) testamente, förordnande enligt lagen (1927:77) om försäkrings- avtal om insättande av förmåns- ringslagen (1988:000) eller mot- tagare eller motsvarande förord- nande som avser utländsk försäk- utländsk försäkring, vartill hänsyn ring, vartill hänsyn tagits vid blivit genom lagakraftvunnen dom helt eller delvis förklarat ogillt; eller delvis förklarat ogillt; eller eljest blivit bestämt angående eller eljest blivit bestämt angående delningen av egendom i dödsbo, delningen av egendom i dödsbo, där skatten fastställts med ledning där skatten fastställts med ledning av handling, som avses i 15 eller av handling, som avses i 15 eller yppats felaktighet, som efter vad i yppats felaktighet, som efter vad i 20 kap. 10 § stadgas 20 kap. 10 § stadgas föranleder tillägg till eller rättelse föranleder tillägg till eller rättelse inträde föreliggande omständighet, inträde föreliggande omständighet, som föranleder, att i deklaration som föranleder, att i deklaration uppgiven behållning eller egendom uppgiven behållning eller egendom bort upptagas eller fördelas annor- bort upptagas eller fördelas annor- ledes än i deklarationen angivits; ledes än i deklarationen angivits; f) kunskap vunnits om för- f) kunskap vunnits om för- hållande, som föranleder tillämp- hållande, som föranleder tillämp- ning av 19 §; ning av 19 §; g) klarhet vunnits om hur arvet g) klarhet vunnits om hur arvet slutligen skall fördelas i sådana fall slutligen skall fördelas i sådana fall som avses i 18 §; som avses i 18 §; och hade, om hänsyn tagits till och hade, om hänsyn tagits till omständighet som avses, för omständighet som avses, för någon lott skatt skolat gäldas ut- någon lott skatt skolat gäldas ut- över vad för beräknats, skall över vad för beräknats, skall 3 Senaste lydelse 1980:75. Gåvoskatt utgår vid köp, byte, lega eller annat sådant avtal, om av missförhållandet mellan de å ömse sidor utfästa villkor är uppenbart, att avtalet delvis har egenskap av gåva. Skatt såsom för gåva 2 mom. Skatt såsom för gåva utgår utgår för vad som i enlighet med för vad som i enlighet med person- lagen om försäkringsavtal i annat försäkringslagen (1988:000) i fall än i 12 § avses tillfaller någon i annat fall än i 12 § avses tillfaller egenskap av förmånstagare. någon i egenskap av förmåns- Vid denna beskattning skall bestämmelserna i 12 § andrafemte styckena tillämpas. Som gåva beskattas även vad som i annat fall än i 12 § sjunde stycket avses tillfaller någon på grund av förordnande som avser utländsk försäkring. Därvid skall bestämmelserna i nämnda stycke tillämpas. Har efter det beslut meddelats Har efter det beslut meddelats om fastställande av skatt om fastställande av skatt a) kännedom erhållits om förut a) kännedom erhållits om förut icke känt testamente; icke känt testamente; b) testamente, förordnande enligt lagen (1927:77) om försäkrings- avtal om insättande av förmåns- ringslagen (1988:000) eller mot- tagare eller motsvarande förord- nande som avser utländsk för- utländsk försäkring, vartill hänsyn säkring, vartill hänsyn tagits vid blivit genom lagakraftvunnen dom helt eller delvis förklarat ogillt; eller delvis förklarat ogillt; eller eljest blivit bestämt angående eller eljest blivit bestämt angående delningen av egendom i dödsbo, delningen av egendom i dödsbo, där skatten fastställts med ledning där skatten fastställts med ledning av handling, som avses i 15 eller av handling, som avses i 15 eller yppats felaktighet, som efter vad i yppats felaktighet, som efter vad i 20 kap. 10 § stadgas 20 kap. 10 § stadgas föranleder tillägg till eller rättelse föranleder tillägg till eller rättelse inträde föreliggande omständighet, inträde föreliggande omständighet, som föranleder att i deklaration som föranleder att i deklaration uppgiven behållning eller egendom uppgiven behållning eller egendom bort upptagas eller fördelas annor- bort upptagas eller fördelas annor- ledes än i deklarationen angivits; ledes än i deklarationen angivits; 4Senaste lydelse 1980:75. 5Senaste lydelse 1980:75. f) klarhet vunnits om hur arvet f) klarhet vunnits om hur arvet slutligen skall fördelas i sådana fall slutligen skall fördelas i sådana fall som avses i 18 §; som avses i 18 §; och hade, om hänsyn tagits till och hade, om hänsyn tagits till omständighet som avses, någon omständighet som avses, någon skattskyldig haft att gälda mindre skattskyldig haft att gälda mindre skatt än vad beräknats, skall honom skatt än vad beräknats, skall honom påförd skatt nedsättas med sålunda påförd skatt nedsättas med sålunda för högt beräknat belopp. för högt beräknat belopp. Ansökan om återvinning av skatt efter vad nu sagts göres skriftligen och upptages av den underrätt eller länsstyrelse, som meddelat beslut i skatteärendet. 1.Denna lag träder i kraft . I fråga om gruppförsäkring, kollektivavtalsgrundad försäkring och grupplivförsäkring som meddelas av staten skall dock äldre bestämmelser tillämpas till och med utgången av . 2.Har skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet, skall äldre bestämmelser tillämpas. Förteckning över remissinstanserna (SOU 1986:56) Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av Hovrätten över och , Hovrätten för Nedre , , i , Kammarkollegiet, , Arvs- och gåvoskattekommittén, Datainspektionen, , , , (), /KO, , , , , , , , , Föreningen , , i (LO), (), Centralorganisationen /SR, (), , AMF-bolagen, Kommunernas Försäkringsaktiebolag (KFA), Konsumentkooperationens pensionskassa, , Kooperationens (), , , , , och . , , vid , , Svenska Avdelningen av Association Internationale de Droit des (), (), och har beretts tillfälle att avge yttrande men avstått från att yttra sig. Sammanfattning av betänkandet Skadeförsäkringslag (SOU 1989:88) Betänkandet utgör sista ledet i försäkringsrättskommitténs arbete på en ny försäkringslagstiftning, som är avsedd att ersätta lag om försäkringsavtal (FAL). lade kommittén fram delbetänkandet (SOU 1977:84) Konsumentförsäkringslag, som ligger till grund konsumentförsäkringslag (KFL). Lagen innehåller regler, som är i stort sett tvingande till de försäkrades förmån, om skadeförsäkring för konsumenter. Sedan kommittén fått delvis ny sammansättning och i samband härmed gjort visst uppehåll i arbetet, kom delbetänkandet (1986:56) Personförsäkringslag (PFL). Det slutbetänkande som läggs fram innehåller förslag om en skadeförsäkringslag (SkFL), som tillsammans med PFL skall ersätta såväl FAL som KFL; lagen skall omfatta skadeförsäkring för både företag och konsumenter. I fråga om individuell konsumentförsäkring medför betänkandet inte så stora ändringar; reglerna samordnas med bestämmelserna för andra försäkringar, och på vissa punkter förstärks konsumentskyddet ytterligare. En nyhet är att kollektiv skadeförsäkring får en utförlig reglering, liksom kollektiv personförsäkring fick i PFL. När det gäller företagsförsäkring innebär lagstiftningen vidare väsentliga nyheter. föreslår vi vissa ändringar i skadeståndslagen (SkL), vilka framför allt går ut på att inskränka försäkringsbolagens möjligheter att kräva tillbaka utbetalad ersättning från privatpersoner (se nedan). Kommitténs uppdrag gick i första hand ut på att stärka konsumenternas ställning, en fråga som skulle behandlas med förtur, men vidare nämndes i direktiven det allmänna behovet av att modernisera försäkringslagstiftningen och även önskemålet att samordna försäkrings- och skadeståndsreglerna på lämpligt sätt. Moderniseringsbehovet får särskild betydelse för reformen av reglerna om företagsförsäkring. Utvecklingen på näringslivets och teknikens område har medfört att även ett lagverk av så hög klass som FAL under de som lagen gällt kommit att framstå som föråldrat på många punkter. Lagens tvingande regler är tillämpliga i samma utsträckning på skadeförsäkring för stor- och småföretag, och de är präglade av sitt ursprungliga syfte att också skydda konsumenter. Det är naturligt att de inskränker möjligheten att skapa nya försäkringsprodukter lämpade för olika industriers speciella förhållanden och över huvud taget anpassa försäkringarna för nya risker och nya försäkringsbehov. Både från försäkringshåll och från företagens sida småföretag lika väl som storindustrier har understrukits det angelägna i större avtalsfrihet på området. Ett förhållande som starkt talar för detta är också företagsförsäkringens ökade internationalisering som gör det nödvändigt att anpassa den svenska försäkringen efter utvecklingen utomlands och på detta vis stärka den svenska industrins konkurrenskraft. Inte minst får detta aktualitet med tanke på ett utvidgat svenskt deltagande i det västeuropeiska samarbetet inom EG. Också uppkomsten av nya försäkringsformer, t.ex. kollektiva skadeförsäkringar, medför ett behov av att modernisera reglerna. För detta talar dessutom det i motiven berörda behovet av en samordning med skadeståndsrätten. Kommitténs utredningar har gjorts i nordiskt samarbete. Det har resulterat i att de förslag till nya skadeförsäkringslagar som lagts fram i , och bygger på samma tankegångar och i väsentliga delar stämmer med varandra. På danskt håll har man däremot redan tidigt ansett lagstiftningsfrågan i sådan grad påverkad av medlemskapet i EG att någon samordning med reformerna i de nordiska länderna inte varit möjligt. På grund av det olika utgångsläget vid arbetet, bl.a. att man i de andra nordiska länderna saknat motsvarighet till KFL och därför varit obunden av lagstiftarens tidigare ställningstaganden har emellertid några helt överensstämmande förslag inte kunnat läggas fram. I fråga om lagstiftningens utformning har vi som framgått inte ansett det lämpligt att föreslå en särskild lagstiftning om företagsförsäkring. Även bortsett från att en sådan ordning skulle vara komplicerad och otymplig framträder liknande skyddssynpunkter som ligger bakom KFL vid många småföretagares försäkringsavtal. Som nämnt har vi för konsumentförsäkringens del i allt väsentligt hållit fast vid de nuvarande reglerna. Alla regler om skadeförsäkring har alltså sammanförts i en gemensam lag. Problemen skiljer sig här så pass mycket från dem vid personförsäkring att det inte skulle vara någon fördel att förena all lagtext i en motsvarighet till FAL. Återförsäkring faller utanför SkFL. I fråga om trafikförsäkringen skall alltjämt vissa särregler i trafikskadelagen gälla. Rörande sådan sjöförsäkring, annan transportförsäkring och försäkring av luftfartyg som inte är konsumentförsäkring samt kreditförsäkring och försäkring föreslås lagens bestämmelser i allt väsentligt bli helt dispositiva. En viktig fråga, som visat sig svårlöst, är i vilken utsträckning bestämmelserna i bör vara tvingande till de försäkrades förmån. Att konsumentförsäkring alltjämt bör i stort sett följa tvingande regler står som sagt klart. De utsträcks genom lagförslaget till att gälla vissa speciella typer av skadeförsäkring för konsumenter, såsom djur-, ur- och smyckeförsäkring, vilka nu faller utanför KFL. Det stora problemet gäller företagsförsäkring. Det är tydligt att storföretagen inte behöver skyddas mot att avtalet innehåller alltför betungande regler. Å andra sidan finns vissa grupper av småföretagare småbrukare, mindre hantverkare, frisörer m.fl. som från olika synpunkter väl kan jämföras med konsumenter. Även dessa kan numera dock ofta få råd och bistånd av en organisation i mellanhavandena med försäkringsbolaget. Under vårt arbete har det framhållits från småföretagarorganisationernas sida, att det från deras synpunkt inte framstår som behövligt med generellt tillämpliga tvingande regler; det skulle vara tillräckligt att man i särskilda fall kan reagera mot alltför hårda eller annars orimliga villkorsbestämmelser. I fråga om många riskabla verksamheter har vidare försäkringsbolaget ett särskilt intresse av att hålla risken under kontroll t.ex. genom stränga säkerhetsföreskrifter. Över huvud taget varierar situationen i fråga om olika företag och olika försäkringstyper på ett sådant sätt att enhetliga principer för de tvingande reglernas räckvidd är mycket svåra att ställa upp. Det har inte visat sig möjligt att finna någon preciserad och saklig godtagbar gränsdragning för de tvingande bestämmelserna inom företagsförsäkringens område. Att i lagtexten anknyta till den försäkrade verksamhetens storlek eller egendomens värde har ansetts kunna leda till mindre lämpliga resultat i många fall. Den lösning vi slutligen stannat för innebär, att regleringen vid företagsförsäkring skulle bli i princip dispositiv, dock med möjlighet att i enskilda fall tillämpa lagens regler i stället för ett villkor som är mera ogynnsamt för försäkringstagarsidan. Förutsättning för detta skall vara att försäkringstagaren med hänsyn till den försäkrade verksamhetens art och omfattning, riskens beskaffenhet och förhållandena i övrigt skäligen bör ha samma skydd som en konsument mot villkoret. Under vårt arbete har framhållits från både och småföretagarnas sida att man inte önskar ett mera omfattande skydd än detta, och vi har inte ansett oss böra gå längre på denna punkt än företagarnas egna representanter funnit önskvärt. Ett annat allmänt problem i fråga om förslagets uppläggning är inställningen till kollektiva skadeförsäkringar. Såvitt angår de kollektivavtalsgrundade försäkringarna, har vi liksom i fråga om motsvarande personförsäkringar sett som vår främsta uppgift att ange försäkringarnas plats i rättssystemet och ge stöd åt vissa konstruktioner och försäkringsvillkor som avviker från de vanliga. De regler vi föreslagit för personförsäkringens del passar i stort också i SkFL. Större svårigheter vållar övriga försäkringstyper frivilliga och obligatoriska gruppskadeförsäkringar. Vad som här föranlett diskussion är framför allt att den enskilda gruppmedlemmen kanske inte alls har någon glädje av ett försäkringsskydd, som ordnas av hans organisation, om han redan har en individuell försäkring av samma slag; i motsats till vad som i allmänhet gäller vid personförsäkring får han inte ut större ersättning än vad som motsvarar hans ekonomiska skada. Från denna synpunkt har det satts i fråga, om andra gruppskadeförsäkringar skall godtas än sådana som bygger på anslutning genom individuell anmälan av gruppmedlemmen. Vår uppgift är emellertid att föreslå avtalsrättsliga regler för alla skadeförsäkringar som faktiskt meddelas, och eftersom statsmakterna i viss utsträckning tillåter även gruppskadeförsäkringar utan individuell anmälan, har vi inte ansett oss böra utesluta dem från regleringen. Ändrar regering och riksdag sin inställning i detta avseende, är detta närmast en fråga för lagstiftningen om försäkringsrörelse. Vår sak är däremot att ge skyddsregler för den enskilde bl.a. just vid sådana försäkringar där automatisk anslutning sker genom beslut av en organisation eller liknande, antingen den enskilde medlemmen har reservationsrätt eller ej mot beslutet. Liksom i personförsäkringsbetänkandet anser vi emellertid att det skulle falla utanför vårt uppdrag att föreslå bestämmelser om det associationsrättsliga förhållandet mellan medlemmen och hans organisation; reglerna i SkFL avser bara försäkringsavtalet. (Se närmare nedan om 9 kap.) Sedan lagen (1989:508) om försäkringsmäklare trätt i kraft , kan man räkna med att mäklarverksamhet kommer att bli betydligt vanligare än . Det finns skäl att anta att försäkringsbolagen godtar en mäklare som mellanman endast om denne har fullmakt från sin uppdragsgivare. Detta gör att ett försäkringsbolag i allmänhet kan rikta sin information till mäklaren och att upplysningar från mäklaren kan tillräknas försäkringstagaren. Bl.a. med tanke på detta har vi inte ansett några särskilda regler om mäklarens medverkan motiverade. Inom EG finns ett förslag till direktiv rörande försäkringsavtal, vilket berör flera frågor som behandlas i SkFL. Direktivet ger de försäkrade ett Eftersom det är mycket osäkert i vad mån EG-direktivet kommer att godtas, har vi begränsat oss till att peka på vissa punkter där det finns anledning att ändra reglerna i SkFL, om man vill åstadkomma en harmonisering med EG-reglerna.