prop · GS031 · 2004-09-20 00:00:00 — Begräns- ningen medför att skatteuttaget jämfört med nuvarande regler ökar för personer med högre inkomster vilket ger en starkare fördelnings- profil. För uppgår den nedre skiktgränsen till och den övre skiktgränsen till . Enligt gällande regler skulle för den nedre skiktgränsen uppgå till och den övre skiktgränsen till . Förslaget om begränsad uppräkning av skiktgränserna innebär vid oförändrad inkomst före den justering som görs med anledning av begränsningen i avdragsrätten för den allmänna pensionsavgiften (se avsnitt 8.2.1) att den nedre skiktgränsen sätts till . Den övre skiktgränsen skulle på motsvarande sätt fast- ställas till . För personer med inkomster mellan den nedre och övre skiktgränsen, dvs. de som betalar i statlig skatt, medför denna åtgärd enr skattehöjning på maximalt . För personer med inkomster över den övre skiktgränsen, dvs. de som betalar i statlig skatt, medför åtgärden en skattehöjning på maximalt . Vidare innebär förslaget att skiktgränserna kommer att ligga på lägre nivåer än vad som skulle gälla vid oförändrade regler. Förslaget föranleder ändringar i 65 kap. 5 § inkomstskattelagen. Ett lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.8. I tabell 8.3 redovisas skiktgränser och bry- tpunkter för vid oförändrade regler och vid regler som föreslagits i avsnitten 8.2.18.2.3. Som jämförelse anges även skikt- gränser och brytpunkter . Tabell 8.3 Skiktgränser och brytpunkter för uttag av statlig skatt på förvärvsinkomster . Gällande regler och förslag Källa: SCB och Finandepartementet. Den sammanlagda effekten av dels en begränsad uppräkning av skiktgränserna dels en upp- justering av dessa i och med att avdraget för den allmänna pensionsavgiften minskas blir att den nedre skiktgränsen för skall bestämmas till och den övre till . Det innebär att statlig skatt börjar tas ut vid en taxerad för- värvsinkomst på och vid en taxerad förvävsinkomst på . De genomsnittliga effekterna av de ovan beskrivna förslagen för löntagare och andra personer med pensionsgrundande inkomst samt pensionärer i olika inkomstskikt framgår av tabell 8.4. Vissa pensionärer har även pensions- grundande inkomst vilket betyder att de får del av kompensationen för allmänna pensions- avgiften. Uppgifterna i tabellen är baserade på inkomstuppgifter avseende ett större statistiskt urval. Beräkningarna utgår från prognoser av individens taxerade förvärvsinkomst och de nya skatteskalor som följer av de redo- visade förändringarna. Effekterna redovisas i 20 000 kronors-intervall upp till en taxerad för- värvsinkomst på . redovisas effekterna i 50 000 För individer med inkomster blir effekten i kronor ungefär densamma som för individer i det högsta redovisade inkomstintervallet. Tabell 8.4 Skatteförändring för löntagare och andra personer med pensionsgrundande inkomst samt pensionärer1) i olika inkomstlägen av regeringens förslag Kronor och procent av taxerad inkomst Anm.: Skatteförändringen inkluderar effekten av begränsningen i uppräkningen av skiktgränserna, ökningen i skattereduktionen för den allmänna pensionsavgiften, höjningen av skiktgränserna till följd av begränsningen i avdragsrätten för avgiften samt grundavdragshöjningen. 1) I gruppen pensionärer ingår alla med folkpension. Vissa pensionärer har även pensionsgrundande inkomst vilket betyder att de får del av kompensationen för allmänna pensionsavgiften. Källa: SCB och , storurval framskrivet till 2005. I budgetpropositionen föreslog regeringen, med hänvisning till tidigare uttalad målsättning att reducera andelen skatt- skyldiga som betalar statlig skatt på förvärvs- inkomster till , att den nedre skikt- gränsen skulle justeras upp med ytterligare . Denna åtgärd förväntades resultera i en minskning av andelen som betalar statlig in- komstskatt till . Den faktiska andelen för kom att uppgå till . I budgetpropositionen beräknades andelen efter de föreslagna åtgärderna uppgå till . Utifrån den aktuella bilden av inkomstutvecklingen beräknas nu denna andel uppgå till 2004. beräknas vid oförändrade regler motsva- rande andel uppgå till . De före- slagna förändringarna förväntas medföra att andelen som betalar statlig inkomstskatt uppgår till . Förslaget föranleder en ändring i 65 kap. 5 § inkomstskattelagen. Ett lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.8. 8.2.6Avdraget för resor till och från arbetet och i tjänsten Regeringens förslag: Det avdragsgilla beloppet för kostnader för resor med egen bil mellan bostad och arbetsplats respektive i tjänsten höjs från per mil till per mil. Skälen för regeringens förslag: Avdrag för skäliga utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen (arbetsresor) skall göras, om arbetsplatsen ligger på ett sådant avstånd från den skattskyldiges bostad att han behöver an- vända något transportmedel. Avdrag skall under vissa förutsättningar göras för kostnader för arbetsresor med egen bil. I sådant fall får för när- 8.2.5Det fasta beloppet vid beskattning varande avdrag göras med per mil. Regeringens förslag: I enlighet med förslag i budgetpropositionen avskaffas det fasta beloppet på som tas ut vid beskatt- ning av förvärvsinkomster från och med in- . Skälen för regeringens förslag: I budgetpropositionen (vol. 1, avsnitt 8.2.1) angavs att som en del i den gröna skatteväxlingen skulle det fasta beloppet om i statlig inkomstskatt tas bort. Ett slopande av beloppet var dock inte möjligt det nämnda året eftersom detta hade påverkat kom- munsektorns skatteintäkter negativt. Det fasta beloppet utgjorde nämligen en inkomstskatt under detta år. För att undvika en sådan negativ påverkan gavs i stället en särskild skattereduktion om under inkomst- . Det fasta beloppet utgör fr.o.m. återigen en statlig skatt. Ett slopande av skatten i enlighet med vad som tidigare utfästs är därigenom möjligt. Samma schablonmässigt beräknade belopp gäller vid avdrag för kostnader för resor med egen bil i tjänsten eller i näringsverksamhet. Beloppet av- ser att täcka de milbundna kostnaderna. Den föreslagna höjningen av skatterna på drivmedel kommer att leda till ökade kostnader för arbetsresor och resor i tjänsten. För att stödja arbetslinjen i beskattningen av inkomster och delvis kompensera för denna höjning före- slås att den nuvarande nivån på avdrag för resor med egen bil höjs från till . Förslagen föranleder ändringar i 12 kap. 5 och 27 §§ inkomstskattelagen. Ett lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.8. 8.2.7Sänkt särskilt avdrag för arbetsgivaravgifter Regeringens förslag: Det särskilda avdraget vid beräkning av arbetsgivaravgifter sänks från maximalt till maximalt . Den årslönesumma som ger högst avdrag uppgår därmed till i stället för 852 000. Om avdraget görs jämnt för- delat över uppgår det sammanladga avdraget till högst . Skälen för regeringens förslag: får arbetsgivare och egenföretagare, vid beräkning av arbetsgivaravgifter respektive egen- avgifter, göra ett avdrag av avgiftsunderlaget. Avdraget för arbetsgivare uppgår till maximalt . Om avdraget görs jämnt för- delat över uppgår det sammanlagda av- draget till maximalt . Det underlag som ger maximalt motsvarar en årlig lönesumma på . För egenföre- tagare uppgår avdraget till maximalt , vilket motsvarar ett underlag på . Om egenföretagaren har betalat ut lön eller annan förmån till arbetstagare, och som arbetsgivare gjort avdrag från arbetsgivaravgifterna, får det sammanlagda avdraget från egenavgifterna och arbetsgivar- avgifterna inte överstiga . Om egenföretagaren är delägare i ett handels- bolag får det sammanlagda avdraget från de egenavgifter som är hänförliga till handelsbo- lagets inkomster för samtliga delägare i handels- bolaget inte överstiga . Nedsättningen utgjorde en av de åtgärder som föreslogs i Vissa åtgärder för att halvera arbets- lösheten 2000 (prop. 1995/96:222). Syftet med nedsättningen av socialavgifterna var att reducera de indirekta lönekostnaderna för att stimulera nyanställningar och uppmuntra egenföretagande. Nuvarande nivå på nedsättningen har gällt (prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:285, SFS 1997:437). Genom att nedsättningen har varit begränsad till ett visst belopp har den främst riktat sig till mindre företag. Avdraget innebär att marginalkostnaden för arbetskraft sänks för företag vars lönesumma understiger och kan därför på kort sikt, så länge löneavtalen ligger fast, ge en positiv effekt på sysselsättningen för mindre företag. För arbetsgivare med en lönesumma påverkas inte margi- nalkostnaden för arbete och därmed inte heller sysselsättningen. Skattebortfallet till följd av avdraget för de sistnämnda utgör därför en död- viktskostnad för åtgärden. Då det i denna proposition föreslås skatte- lättnader som till inte oväsentlig del kommer företagssektorn till del, är det rimligt att finansi- eringen av dessa lättnader sker genom vissa förändringar av beskattningsreglerna för företag. Mot bakgrund av hur stödet är utformat anser regeringen därför att en sänkning av det särskilda avdraget för arbetsgivaravgifterna är rimlig. Som en följd av sänkning av nedsättningen av arbetsgivaravgifterna skall motsvarande justering av beloppen göras för det sammanlagda avdraget för egenavgifter för delägare i handelsbolag och för det sammanlagda beloppet för egenavgifter och arbetsgivaravgifter för egenföretagare som gjort avdrag för arbetsgivaravgifter. De utvid- gade särskilda avdragen för socialavgifter i vissa stödområden påverkas inte. Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 28 § och 3 kap. 18 och 19 §§ socialavgiftslagen (2000:980). Ett lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.6. 8.2.8Förändrade nivåer för socialavgifter arbetsgivaravgifterna höjs från 3,70 till 4,45 pro- cent och i egenavgifterna från till . Till följd av dessa justeringar skall den allmänna löneavgiften sänkas med 0,06 pro- centenheter. Skälen för regeringens förslag: Ett syfte med den förändrade avgiftsstruktur som beslutat med anledning av budgetpropositionen (prop. 1997/98:1, bet. 1997/98:FiU1, rskr. 1997/98:36) var att inom ramen för ett i princip oförändrat avgiftsuttag skapa bättre samstämmighet mellan inkomster och utgifter i bl.a. sjukförsäkringssystemet. Underlaget för socialavgifterna beräknas till totalt 2005. Socialavgifterna betalas antingen som arbets- givaravgifter eller som egenavgifter. Arbetsgivar- avgifter betalas av arbetsgivare medan egen- avgifter betalas av främst enskilda näringsidkare. Sjukförsäkringsavgiften är en av sex avgifter som tillsammans utgör socialavgifterna. Sjukförsäk- ringsavgiften uppgår till för arbetsgivare och till 11,81 pro- cent för dem som betalar egenavgifter. Sjukförsäkringsavgiften finansierar bl.a. utgifter för sjukpenning, rehabiliterings-, sjuk- och aktivitetsersättning, allt enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Sjukförsäk- ringsavgiften skall även finansiera Centrala kostnader för sådana studielån som avser en studerandes sjukperiod och som enligt studiestödslagen (1999:1395) inte ska återbetalas, vissa av de allmänna försäk- ringskassornas förvaltningskostnader, samt kostnader enligt lagen (1988:1465) om ersätt- ning och ledighet för närståendevård. Sjukförsäkringsavgiften bör tas ut med en avgiftssats som innebär att de beräknade intäkterna från avgiften motsvarar de förväntade utgifterna. beräknas de utgifter som sjukförsäkringsavgiften skall täcka, uppgå till . Mot bakgrund härav föreslår regeringen att sjukförsäkringsav- giften i arbetsgivaravgifterna sänks till 10,39 pro- cent av avgiftsunderlaget och i egenavgifterna till av avgiftsunderlaget. Arbetsmarknadsavgiften uppgår till i arbetsgivaravgifterna och i egenavgifterna. Arbetsmarknads- avgiften bör tas ut med en avgiftssats som innebär att de beräknade intäkterna från avgiften motsvarar de förväntade utgifterna för finansiering av arbetslöshetsersättning, aktivi- tetsstöd och kostnader enligt lönegarantilagen (1992:497). Mot bakgrund härav föreslår regeringen att arbets- marknadsavgiften i arbetsgivaravgifterna höjs till av avgiftsunderlaget och i egen- avgifterna till av avgiftsunderlaget. Det sammanlagda uttaget av socialavgifter och allmän löneavgift Justeringarna av sjukförsäkrings- och arbets- marknadsavgifterna skall göras inom ramen för ett i princip oförändrat avgiftsuttag. Den all- männa löneavgiften skall därmed sänkas till . De föreslagna förändringarna i avgiftsnivåerna bör gälla från och medför ändringar i 2 kap. 26 § och 3 kap. 13 § social- avgiftslagen (2000:980) och 3 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. Ett lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.6 och 3.7. Sammanfattning av förslagen om förändrade avgiftsnivåer Förslagen om kommande nivåer på socialavgifter och allmän löneavgift för arbetsgivare och en- skilda näringsidkare sammanfattas i tabell 8.5. Tabell 8.5 Socialavgifter 2005 enligt regeringens förslag Regeringen avser att lägga fram en proposition med förslag till system för arbets- givares medfinansiering av anställdas sjukpen- ningkostnader som syftar till att öka arbets- givarnas drivkrafter att minska sjukfrånvaron. Förslaget är planerat att träda ikraft och innebär att totaluttaget av socialav- gifterna kan komma att justeras ned ytterligare till följd av en sänkt sjukförsäkringsavgift. 8.2.9Skatten för utomlands boende Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till förändringar i inkomstbeskattningen av fysiska personer bosatta utomlands (begränsat skatt- skyldiga). Förslagen innebär främst att beskatt- ningen av de som bor utomlands EU-anpassas och att den särskilda beskattningsordningen för utomlands bosatta begränsas till att tillämpas på tillfälliga inkomster i . Regeringen avser att efter lagrådsgransk- ningen i en proposition föreslå dessa ändringar. 8.2.10 Beskattning av nordiska sjömän Regeringens förslag: Den skattefrihet som enligt den särskilda övergångsbestämmelsen i artikel 31.3 i det nordiska skatteavtalet gäller för i obegränsat skattskyldiga sjömän som uppbär ersättning för arbete ombord på danskt, färöiskt, finskt, isländskt eller norskt skepp i internationell trafik förlängs till att gälla också vid taxering. Skälen för regeringens förslag: I budgetpropositionen föreslogs att den skattefrihet, som enligt den särskilda övergångs- bestämmelsen i artikel 31.3 nordiska skatteavtal gäller års taxering för i obegränsat skattskyldiga sjömän som får ersättning för arbete ombord på danskt, färöiskt, finskt, isländskt eller norskt skepp i inter- nationell trafik, skulle förlängas till att gälla också vid taxering (SFS 2000:1165). I budgetpropositionerna för åren 20022004 före- slogs att skattefriheten skulle förlängas till att gälla också vid taxeringar (SFS 2001:1054, 2002:964 och 2003:826). Ovan nämnda skattefrihet gäller emellertid inte för anställda ombord på färjor i reguljär trafik mellan och . För denna grupp undertecknades ett bilateralt avtal mellan och som finns fogat som bilaga 2 till lagen (1996:1512) om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna. Avtalet innebär att kan beskatta sjömän med hemvist i som arbetar på danska färjor. I propositionen Beskattningen av anställda ombord på färjor mellan och (prop. 2000/01:89) föreslogs emellertid att danska s.k. nettolöner som betalas till ombordanställda på danska färjor skulle undantas från svensk skatt vid taxering. Skattefriheten begränsades till att gälla personer som månad var anställda ombord på ett danskt skepp (SFS 2001:411). Skälet för förslaget var att anställda ombord på fartyg som är registrerade i Danskt Internationellt Skibsregister () är undantagna från dansk sjömansskatt och får i stället en nettolön som är lägre än motsvarande bruttolön. I budgetpropositionerna för åren 20022004 föreslogs att även detta undantag från beskattning skulle förlängas till att gälla också vid taxeringar (SFS 2001:1054, 2002:964 och 2003:826). Frågan om beskattningen av sjömännen i det nordiska skatteavtalet är en fråga som lämpligen borde lösas gemensamt inom . Regeringen påbörjade en översyn av lastsjöfartens och färjenäringens villkor. Syftet var att utreda möjligheterna till en gemensam nordisk uppfattning när det gäller den framtida utformningen av de Europeiska gemenskapernas riktlinjer för statligt stöd till sjötransporten. Detta uppdrag redovisades . Den särskilde utredarens slutsats var att det inte förelåg några förutsättningar att enas om en gemensam uppfattning i denna fråga med vare sig de nordiska länderna eller övriga länder runt . En gemensam uppfatt- ning om stödfrågorna hade kunnat leda till en lösning av den nu aktuella frågan. I den uppkom- na situationen anser emellertid regeringen att det fortfarande finns anledning att förlänga den skattefrihet för ombordanställda på nordiska skepp som gällt till att gälla även vid taxering. Förslaget har tagits in i övergångsbestämmelserna till lagen om dubbel- beskattningsavtal mellan de nordiska länderna. Ett lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.4. 8.3.1.1 Höjt fribelopp för sambeskattade par Regeringens förslag: Fribeloppet för uttag av förmögenhetsskatt för sambeskattade par höjs års taxering från till . Skälen för regeringens förslag: Förmögenhetsskatt utgår på den del av den skattepliktiga förmögenheten som överstiger ett fribelopp. Fribeloppet är för fysiska personer och dödsbon. Makar samt sambor med gemensamma barn sambeskattas och har ett gemensamt fribelopp på . Hemmavarande barn sambeskattas med sina föräldrar. års taxering infördes ett särskilt fribelopp för sambeskattade par. Fribeloppet hade dittills varit detsamma för ensamstående och sambeskattade. Beloppet höjdes från till för ensam- stående och för sambeskattade par. års taxering höjdes fribeloppen ytterligare till den nivå som gäller . har antalet fysiska personer som betalar förmögenhetsskatt ökat från 263 2002 till beräknade 320 000 personer . Under dessa år har intäkterna från förmögenhetsskatten ökat från fyra miljar- der kronor till beräknade . Regeringen anser att det finns skäl att förändra förmögenhetsbeskattningen i en mildrande riktning. En sådan förändring bör ske genom höjningar av fribeloppen. På så sätt minskar antalet personer som betalar förmögenhetsskatt och skatten kommer i huvudsak att träffa större förmögenheter. I första hand bör det gemensamma fribeloppet för sambeskattade par höjas. Däri- genom uppnås större neutralitet mellan å ena sidan gifta och sambor med gemensamma barn som sambeskattas och å andra sidan sambor utan gemensamma barn som har var sitt fribelopp. Regeringen föreslår att fribeloppet för sambe- skattade par höjs från till . Det gemensamma fribeloppet för sambe- skattade par kommer därmed att motsvara två fribelopp för ensamstående. Höjningen av fribeloppet för sambeskattade par föreslås gälla från och tillämpas första gången vid taxering. Antalet skattskyldiga till förmögenhetsskatt beräknas minska från 320 000 till 200 2005. Förslaget föranleder en ändring i 19 § lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt. Ett lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.9. 8.3.1.2Fortsatta förändringar av förmögenhetsskatten Regeringens bedömning: I det fortsatta arbetet med förändringar av förmögenhetsskatten bör övervägas att slopa undantaget från skatteplikt för huvuddelägares aktier och att införa ett tak för uttag av förmögenhetsskatt. Skälen för regeringens bedömning: , som bl.a. hade i uppdrag att göra en översyn av förmögenhetsbeskattningen, överlämnade sitt huvudbetänkande, Reformerade egendoms- skatter (SOU 2004:36), . Betänkandet har remissbehandlats. I det fortsatta arbetet med förmögenhetsskatten avser regeringen att överväga förändringar som syftar till att öka likformigheten och minska orättvisorna i be- skattningen. En fråga som bör övervägas i det sammanhanget är om undantaget från skatteplikt för huvuddelägares aktier skall avskaffas och ersättas med ett tak för uttag av förmögen- hetsskatt. Aktier som är inregistrerade vid börs skall tas upp som tillgång vid förmögenhetsbeskatt- ningen medan aktier som är marknadsnoterade utan att vara inregistrerade är skattefria. Det innebär att aktier som är noterade på Stockholmsbörsens A-lista är skattepliktiga och att aktier som är noterade utanför A-listan är, med några undantag, skattefria. En skattepliktig aktie är dock under vissa förutsättningar skattefri om den innehas av en huvuddelägare. Skattebefrielsen gäller bl.a. för huvuddelägares aktier i ett aktiebolag i vilket aktier var inregistrerade vid börs vid utgången av eller i ett aktiebolag i vilket aktier har inregistrerats vid börs första gången efter utgången av . Med huvuddelägare avses en aktieägare som ensam eller tillsammans med närstående innehade aktier direkt eller indirekt motsvarande av röstvärdet för aktierna i bolaget vid utgången av om aktierna var inregistrerade vid börs eller, om inregistrering skedde senare, för inregistreringen. Undantaget för huvuddelägares aktier leder till olikformighet i beskattningen och har också kritiserats från olika utgångspunkter för att vara orättvist. Kritiken gäller bl.a. det förhållandet att förmögna personer slipper betala skatt för stora aktieinnehav som småhusägare som inte har några betydande tillgångar i övrigt kan få betala förmögenhetsskatt. Vidare gäller kritiken den omständigheten att ägare med stora aktie- innehav i bolag kan behandlas skattemässigt olika beroende på de skaffade sina respektive innehav. Kritiken mot undantaget får i stora delar anses vara befogad. Det finns därför anledning att överväga om undantaget skall behållas. Ett bort- tagande av bestämmelsen skulle leda till att vissa huvuddelägare tvingades betala orimligt mycket i förmögenhetsskatt. Det skulle även kunna leda till att intresset för att låta inregistrera aktier på börsens A-lista hämmades. Ett avskaffande av huvuddelägarundantaget bör därför endast ske om det införs någon form av begräns- ning av skatteuttaget. Ett alternativ till undantaget för huvud- delägares aktier kan vara att införa ett tak för förmögenhetsskatten, dvs. en beloppsgräns som anger hur mycket en skattskyldig maximalt skall behöva betala i förmögenhetsskatt. Ett tak i kombination med ett slopande av huvuddelägar- undantaget innebär att vissa huvuddelägare, vars förmögenhet i huvudsak består av aktier som är undantagna från förmögenhetsskatt, kommer att betala mer skatt medan andra, som har betydande tillgångar utöver aktierna i fråga, kommer att betala mindre. Hur många som kommer att få betala mer respektive mindre beror på hur nivån på ett tak kalibreras. 8.3.2Slopad arvs- och gåvoskatt Regeringens bedömning: Beskattningen av arv och gåva bör slopas. Skälen för regeringens bedömning: (dir. 2002:87) har haft i uppdrag att göra en översyn av reglerna om arvs- och gåvoskatt. Efter förslag av kommittén slopades beskattningen av arv till efterlevande make och sambo fr.o.m. (prop. 2003/04:15, bet. 2003/04:SkU7, rskr. 2003/04:116, SFS 2003:1198). I sitt slutbetänk- ande, Egendomsskatter Reform av arvs- och gåvoskatter (SOU 2004:66), som överlämnades till finansministern föreslår kom- mittén ytterligare sänkningar av arvs- och gåvoskatten. Förslagen har remissbehandlats. Arvs- och gåvoskatten är kostsam att admini- strera vilket måste sättas i relation till de intäkter som skatten ger. På grund av värderingsreglerna och konstruktionen i övrigt av arvs- och gåvo- skattereglerna är det lätt att nedbringa skatten genom olika skatteplaneringsåtgärder som är helt lagliga. Mot bakgrund av detta och med syfte att underlätta generationsskiften i företag avser regeringen att föreslå att arvs- och gåvoskatten tas bort. Inriktningen är att arvs- och gåvoskatten skall slopas fr.o.m. . 8.3.3Beskattningen av tjänstepensioner och privat pensionssparande Regeringen har tillkallat en särskild utredare som skall utreda den skattemässiga behandlingen av de pensionssystem som kom- pletterar den allmänna pensionen, dvs. tjänste- pensioner och privat pensionssparande. Upp- draget syftar till att anpassa den skattemässiga regleringen så att arbetsutbud och tillväxt gynnas. I detta ingår att förbättra och förenkla reglerna samt att öka likformigheten och neutra- liteten i beskattningen av pensionssystemen.