prop · GR03160 · 2004-05-28 00:00:00 — Styrelsen anser att förslaget innebär att människor inte bedöms lika genom att en körkortshavares behov av körkort i arbetet kan få betydelse för om denne kan godkännas som handledare och att förslaget är väl förenklat vad avser återkallelser på grund av sjukdom och formella skäl. () finner att förslaget går för långt i sin uppmjukning av reglerna om obrutet körkortsinnehav och menar att en förkortning av innehavstiden till i andra fall än när återkallelsen orsakats av rattfylleri är tillräcklig. Skälen för regeringens förslag Ändamålsenliga regler om uppsikt under övningskörning bör undvika de i vissa situationer alltför stränga följderna av ett krav på obrutet körkortsinnehav för den som vill utöva sådan uppsikt. bör reglerna även beakta att den som tidigare fått sitt körkort återkallat, härigenom principiellt sett kan ha visat sig mindre lämplig eller helt olämplig, att utöva uppsikt på grund av bristande omdöme. Följaktligen framstår det som rimligt att reglerna utformas på så vis att en kortare återkallelse på grund av t.ex. något mindre allvarligt enstaka trafikbrott, sjukdom eller att ett körkort blivit ogiltigt av formella skäl, inte förhindrar körkortshavaren att vara handledare vid övningskörning. bör återkallelser på grund av allvarligare eller upprepade förseelser göra det. Vidare bör reglerna säkerställa att den som utövar uppsikten har erforderlig erfarenhet. Frågan hur det skall säkras att den som utövar uppsikt över övnings- körning har den erfarenhet som krävs har behandlats i departements- promemorian Vissa ändrade regler om körkort och alkolås (Ds 2002:17). I departementspromemorian anges (s. 37) att det av trafiksäkerhets- mässiga skäl torde vara tillräckligt att handledaren, förutom att ha körkort för fordon av det slag körningen avser, under sammanlagt minst har haft ett sådant körkort. i har med viss avvikelse från promemorians synsätt påpekat att det av såväl trafiksäkerhetsskäl som praktiska skäl bör införas en bortre gräns för bedömningen av om det sammanlagda körkortsinnehavet om är uppfyllt, förslagsvis . Regeringen delar bedöm- ning. Enligt regeringens mening talar övervägande skäl för ett sådant erfarenhetskrav, bl.a. eftersom kravet kompletteras med nedan beskrivna omdömesbedömning. Härvid kan noteras att detta erfarenhetskriterium inte behöver förorsaka några praktiska kontrollsvårigheter för polisen om inför godkännandet av en handledare granskar att kravet på sammanlagt körkortsinnehav är uppfyllt. I fråga om vilken omdömesgillhet som erfordras för att utöva handledarskap kan det direkt urskiljas ett antal återkallelsegrunder, vilka innebär att en körkortshavare redan genom typen av det handlande som orsakade återkallelsen, har visat prov på en sådan allvarligare omdömes- löshet som gör denne olämplig att utöva handledarskap under viss . De härvid aktuella grunderna är 5 kap. 3 § 1, 5 eller 6 körkortslagen, dvs. återkallelse på grund av grov vårdslöshet i trafik, grovt rattfylleri, rattfylleri, onykterhet i järnvägstrafik, opålitlighet i nykterhetshänseende och allmän brottslighet. Under vilken tidsperiod en återkallelse enligt nämnda grunder bör förhindra utövande av uppsikt under övningskörning behandlas nedan. I andra fall bör handledarskap kunna tillåtas trots att körkortshavaren tidigare gjort sig skyldig till mindre allvarliga och enstaka förseelser, dvs. oaktat mindre brister i dennes omdöme. Det kan konstateras att de återkallelsegrunder som anges i 5 kap. 3 § 24 körkortslagen avser sådant, t.ex. hastighetsöverträdelser, som typiskt sett får anses mindre allvarligt än vad som nämns i föregående stycke. Trots detta bör en förseelses faktiska svårhetsgrad i dessa fall ytterst avgöras i det enskilda fallet. Vid en bedömning av svårhetsgraden framstår det som rationellt att omdömesprövningen utgår från den spärrtid som bestäms vid en körkortsåterkallelse. 1975/76:155 s. 97 ff. framgår att tiden skall bestämmas utifrån en nyanserad bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet. Därvid anges att spärrtiden endast i undantagsfall skall bestämmas till minimitiden en månad samt att relativt långa spärrtider bör tillämpas vid grövre trafikbrott. Departementschefen framhöll vikten av en enhetlig och konsekvent rättstillämpning och att det är nödvändigt med vissa schabloner för spärrtidens längd. I rättstillämpningen påverkas spärrtidens längd i sänkande riktning av t.ex. att körkortshavaren har stort behov av körkort. I skärpande riktning verkar upprepade förseelser efter tidigare körkortsingripande. Bakom spärrtidens längd finns således en bedömning av bl.a. förseel- sens svårhetsgrad ur trafiksäkerhetssynpunkt och om den har föregåtts av andra förseelser. Dessa faktorer har också betydelse vid bedömningen av om en körkortshavare skall anses tillräckligt omdömesgill för att vara handledare vid övningskörning. Att i stort samma faktorer ligger till grund för båda bedömningarna gör det alltså rationellt att utgå från spärrtidens längd som ett mått på lämpligheten att utöva uppsikt under Ett system grundat på spärrtid har fördelen att ytterligare mer omfattande lämplighetsbedömningar blir onödiga och även att trafikbrottens inbördes förhållande, åtminstone indirekt, beaktas. Systemet blir därmed förhållandevis enkelt att tillämpa. Både Länsrätten i och i har påtalat att det är en brist i det föreslagna systemet att en körkorts- havares behov av körkort i arbetet, som kan påverka en spärrtid i sänkande riktning, kan få betydelse vid omdömesbedömningen trots att det är en omständighet utan eller med liten relevans vid en sådan bedöm- ning. Länsrätten finner dock att systemet innebär så stora fördelar i form av en nyanserad bedömning i det enskilda fallet, som det blir förhållandevis enkelt att tillämpa, att det bör godtas. Regeringen delar länsrättens bedömning. Härtill kommer att kortare spärrtider grundade på behov av körkort i arbetet oftast tillämpas för yrkesförare som har en avsevärd körvana och erfarenhet, vilket i allmänhet talar för dessas lämplighet som handledare. Sammanfattningsvis kan omdömesbedömningen uttryckas i termer av vilken längsta enstaka spärrtid eller högsta summa av spärrtider, som en körkortshavare skall tillåtas ha haft , för att ändå anses lämplig som handledare vid övningskörning. När det gäller den tidsperiod under vilken bedömningen av en hand- ledares omdömesgillhet skall ske framstår en treårsperiod som rimlig vid samtliga här aktuella återkallelsegrunder, dvs. 5 kap. 3 § 16 körkorts- lagen. Vidare talar övervägande skäl när det gäller återkallelse enligt 5 kap. 3 § 24 körkortslagen, mot bakgrund av den praxis som tillämpas vid länsstyrelserna, för att den längsta sammanlagda spärrtid som kan anses godtagbar fastställs . På detta sätt förhindras handledarskap om en körkortshavare antingen gjort sig skyldig till en alltför allvarlig enstaka förseelse eller upprepade förseelser. En sammanlagd spärrtid kan naturligtvis inrymma mer än en återkallelse enligt 5 kap. 3 § 24 körkortslagen. I praktiken tillämpas emellertid inte kortare spärrtider än utom för personer med utomordentligt stort körkortsbehov, främst yrkesförare. Vid upprepade återkallelser brukar bestämmas längre spärrtid än om körkortet inte tidigare varit återkallat. I de allra flesta fall torde därför den föreslagna regeln innebära att mer än en återkallelse förhindrar handledarskap. För att det föreslagna systemet skall få avsedd effekt bör med återkal- lelse även förstås återkallelse tills vidare enligt 5 kap. 5 § körkortslagen om det är sannolikt att körkortet kommer att återkallas slutligt på någon av grunderna i 5 kap. 3 § 16 samma lag. Om det är sannolikt att körkortet kommer att återkallas slutligt på någon av grunderna i 5 kap. 3 § 24 körkortslagen bör med spärrtid även förstås giltighetstid som beslutats enligt 5 kap. 5 § samma lag. Länsrätten i har i detta sammanhang framhållit att det bör övervägas om bestämmelsen i 5 kap. 10 § första stycket körkortslagen kan medföra problem vid rättstillämpningen. I alla händelser bör, enligt länsrätten, en körkorts- havare som på grund av brottsmisstanke får körkortet återkallat i mer än , men sedan giltighetstiden löpt ut frias från misstankarna, inte diskvalificeras som handledare. Enligt 5 kap. 10 § första stycket körkortslagen får det, om ett körkort varit omhändertaget eller återkallat tills vidare under minst så som skulle bestämts som spärrtid, när en återkallelse avgörs slutligt beslutas att ytterligare ingripande inte skall ske. Härtill kan sägas att bestämmelsen inte torde orsaka några tillämpningsproblem. Bestäm- melsen berörs nedan i författningskommentaren till 4 kap. 6 § körkorts- lagen. Vidare är det naturligtvis så att om en körkortshavare friats från misstankar skall en därmed sammanhängande giltighetstid inte räknas vid en bedömning av om den sammanlagda spärrtiden överskridits. Det föreslagna systemet förhindrar inte en körkortshavare som haft körkortet återkallat av medicinska eller formella skäl, dvs. enligt 5 kap. 3 § 78 §§ körkortslagen, att vara handledare. Detta är också följdriktigt eftersom det i dessa fall typiskt sett inte ligger någon omdömeslöshet med betydelse i trafiksäkerhetshänseende bakom återkallelsen. För handledarskap gäller i dessa fall således enbart erfaren- hetskravet på ett sammanlagt körkortsinnehav om . Det sagda gäller bl.a. även i de fall ett körkort blivit ogiltigt på andra grunder än att det är återkallat eller omhändertaget enligt 5 kap. körkortslagen (3 kap. 13 § 2 samma lag). JO anser att sambandet mellan de allmänna kraven på vana och skick- lighet som anges i inledningen av 4 kap. 5 § körkortslagen och förutsätt- ningarna för godkännande som handledare i 4 kap. 7 § samma lag i det remitterade förslaget bör klargöras bättre än . Härvid kan konstateras att finns både de allmänna och särskilda kraven för sådant godkännande i 4 kap. 5 § körkortslagen. Förslaget innebär inte någon ändring i sak i förhållande härtill, utan är enbart en redaktionell ändring. Ändringar motsvarande de ovan beskrivna bör även införas i fråga om den som utövar uppsikt under övningskörning inom polisväsendet eller Försvarsmakten samt i reglerna om godkännande av trafiklärare och utbildningsledare i lagen (1998:493) om trafikskolor. I båda de sist- nämnda fallen bör dock gälla, i överensstämmelse med det förslag som lämnades i Ds 2002:17, att tiden för minsta sammanlagt körkortsinnehav skall vara tre i stället . När det gäller en yrkesutbildning eller yrkesanknuten uppsikt under övningskörning inom polisväsendet eller Försvarsmakten framstår en femårsperiod som alltför lång. Regeringens förslag: Ett godkännande som handledare skall upphöra att gälla om handledarens körkort återkallas enligt 5 kap. 3 § körkortslagen (1999:488) eller återkallas tills vidare enligt 5 kap. 5 § samma lag. skall upphäva ett godkännande som handledare på begäran av handledaren eller den som övningskör. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med Prop. 2003/04:160 regeringens. I promemorian finns dock inget förslag om att ett handledarskap skall upphöra på begäran av handledaren eller den som övningskör. Remissinstanserna: i och Länsstyrel- sernas arbetsgrupp för körkort och yrkestrafik (LAKY) föreslår att det bör införas en möjlighet för handledare och körkortsaspiranter att avsäga sig respektive säga upp handledarskapet. Förslaget har sin grund i åter- kommande förfrågningar härom från allmänheten. Skälen för regeringens förslag: För att garantera att de hinder för att meddela godkännande som handledare som anges i 4 kap. 7 § andra stycket körkortslagen alltid gäller efter återkallelse av körkort bör ett handledarskap upphöra att gälla efter det att handledarens körkort åter- kallats enligt 5 kap. 3 § körkortslagen eller återkallats tills vidare enligt 5 kap. 5 § samma lag. i och LAKY föreslår, mot bakgrund av relativt frekvent återkommande förfrågningar från allmänheten, att det bör införas en möjlighet för körkortsaspiranten att avsäga sig sin handledare och för handledaren att avsäga sig ett handledarskap. Regeringen delar och bedömning att en sådan möjlighet bör finnas. Lagrådet anför följande. I andra stycket av den föreslagna 4 kap. 7 § har tagits in bl.a. en bestämmelse om att ett godkännande som handledare upphör att gälla, om handledaren eller den som övningskör begär det. Lagrådet ifrågasätter behovet av denna bestämmelse. Lagrådet påpekar att det förhållandet att en viss person har godkänts som handledare inte innebär någon skyldighet att också fullgöra handledaruppgifter. Lagrådet framhåller vidare att den som övningskör är oförhindrad att anlita en annan godkänd handledare. Regeringen konstaterar att ett beslut om godkännande som handledare gäller och att en registrering i vägtrafikregistret av ett handledarskap därmed kvarstår utan tidsgräns. Enligt regeringens mening kan det mot denna bakgrund uppkomma situationer där det får anses angeläget för handledaren eller den som övningskör att kunna bryta den länk som handledarskapet utgör mellan dem. Exempelvis kan hand- ledaren på grund av obehag eller för att markera avståndstagande, även om det som Lagrådet framhåller inte finns någon skyldighet att fullgöra handledaruppgifter, vilja avsäga sig handledarskapet på grund av att den som övningskör begått ett allvarligt brott. En bestämmelse som möjlig- gör ett handledarskaps upphörande på begäran av handledaren eller den som övningskör bör därför, enligt regeringens mening, tas in i körkorts- lagen. Bestämmelsen utformas lämpligen så att efter begäran från handledaren eller den som övningskör skall upphäva ett godkännande som handledare, varefter förändringen kan registreras i vägtrafikregistret. 9.3.1Obligatorisk introduktionsutbildning inför privat övningskörning för förarbehörigheten B Regeringens förslag: Den som skall utöva uppsikt under privat övningskörning för förarbehörighet B måste genomgå en obligatorisk introduktionsutbildning tillsammans med den som skall övningsköra för att kunna godkännas som handledare. Utbildning skall få bedrivas av fysiska eller juridiska personer efter tillstånd av . Verket skall utöva tillsyn över utbildningsverksamheten. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall få meddela föreskrifter om att priser för deltagande i utbildningen inte får överstiga en viss nivå. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: i tillstyrker försla- get, men finner att det bör följas upp om den enskilde drabbas av totalt sett högre kostnader och om den tidigare reformen med möjlighet att övningsköra kan komma att motverkas. tillstyrker förslaget och anser att en introduktionsutbildning är ett mycket angeläget steg i att utveckla och effektivisera körkortsutbildningen. () tillstyrker förslaget. VTI:s analyser visar att det finns en stor potential till förbättringar av förarutbildningen, bl.a. i form av en introduktionsutbildning. Institutet bedömer att sannolikheten är liten för att utbildningen skulle få en negativ effekt på trafiksäkerheten i form av att körkortsaspiranterna får minskad körträning. () tillstyrker förslaget under förutsättning att det inte leder till att fler körkortsaspiranter avstår från privat övningskörning och därigenom går miste om mängdträning. Förbundet ifrågasätter dock om den föreslagna möjligheten till prisreglering är förenlig med EG-rättsliga konkurrensregler. och tillstyrker förslaget. anser därvid att utbildningstiden bör vara kort och koncentrerad och att det är av synnerlig vikt att utbildningskostnaderna hålls nere. Länsrätten i respektive avstyrker förslaget. Båda länsrätterna anser i huvudsak att en kort introduktionsutbildning inte synes medföra någon större kvalitetsförbättring av den privata övningskörningen och att en alltför omfattande sådan utgör en risk för att personer inte åtar sig ett handledarskap och därigenom minskar körkortsaspirantens träning. Även i avstyrker förslaget. Styrelsen anser bl.a. att det inte går att avgöra om en introduktionsutbildning ger tillräckliga trafiksäkerhetsvinster för att motivera den stora utökade administration och kostnader som utbildningen medför. Vid ett införande bör en utbildning, enligt , också omfatta förarbehörigheten A. Styrelsen finner förslaget orimligt i det att en körkortsaspirant kan tvingas delta i introduktionsutbildning med flera handledare och en handledare tvingas genomgå den för varje aspirant. möjlighet till prisreglering som föreslås menar att den kan leda till att priset för utbildningen hamnar på just den nivå som föreskriver. Länsstyrelsernas arbetsgrupp för körkort och yrkestrafik (LAKY) avstyrker förslaget på i huvudsak samma grunder som i och delar även i övrigt styrelsens bedömning. Bil avstyrker förslaget och anser att utbildningen bör vara frivillig. Skälen för regeringens förslag: Mot bakgrund av den omfattande privata övningskörningen har handledaren en central roll i trafiksäker- hetsarbetet, såväl när det gäller att utöva uppsikt och instruera under övningskörningen, som att förmedla kunskap som används efter det att körkortet utfärdats. Som konstaterats i ett tidigare avsnitt föreligger det dock ofta brister i denna övningskörnings planering, struktur och innehåll. Det är därför av vikt att det införs en obligatorisk introduktionsutbildning som skall ge handledaren och den som skall övningsköra ökad färdighet, kunskap och vägledning. Det sagda gäller i huvudsak vid övningskörning för förarbehörighet B, varför de föreslagna reglerna bör begränsas till detta område. Härigenom uppkommer inte heller några svårigheter för personer, som i sin anställning har till uppgift att vara handledare åt andra anställda med körkortstillstånd som övningskör hos samma arbetsgivare, eftersom det i dessa fall normalt handlar om högre förarbehörigheter. i anför att för det fall utbildningen införs bör den även omfatta förarbehörigheten A. Enligt regeringens mening är en sådan utvidgning av tillämpningsområdet inte försvarlig ur ett administrativt perspektiv mot bakgrund av att trafiksäkerhetsvinsterna till helt övervägande del får anses uppnås med förslagets avgränsning. Några remissinstanser avstyrker förslaget om introduktionsutbildning på grund av att den föreslagna utbildningen är för kort för att ha en kvalitetshöjande verkan på övningskörningen och risken att en utbildning kan få följden att en körkortsaspirant får mindre körträning. Andra remissinstanser tillstyrker förslaget under förutsättning att det sistnämnda inte inträffar. Ytterligare remissinstanser har anfört att det inte går att avgöra om en utbildning ger tillräckliga trafiksäkerhetsvinster för att motivera den stora utökade administration och kostnader som utbildningen medför. VTI bedömer däremot, utifrån sin nuvarande kunskap, att en introduktionsutbildning inte kommer att få en negativ följd i form av minskad körträning för körkortsaspiranterna. Både VTI och bedömer att en introduktionsutbildning i själva verket skulle innebära en förbättring av förarutbildningen. Vid en vägning utifrån nuvarande kunskapsläge, mellan argumenten för och emot en sådan utbildning, anser regeringen att argumenten för väger tyngre. Den ovan nämnda risken för negativa följder skall emellertid ingalunda negligeras, varför introduktionsutbildningens konsekvenser bör utvärde- ras relativt snart efter införandet. För att inte onödigt öka sagda risk bör utbildningen vara förhållandevis kort, och därmed inte heller alltför kostsam. Denna omfattning får också anses tillräcklig för att utbildningen skall vara ett värdefullt led i förarutbildningen. För att de eftersträvade trafiksäkerhetsvinsterna skall uppstå bör utbildningen dessutom vara ett obligatorium och inte frivillig, som Bil föreslår. i och LAKY finner förslaget orimligt i det att en körkortsaspirant kan tvingas delta i introduktionsutbildning med flera handledare och i att en handledare tvingas genomgå den för varje aspirant. Vad avser det förstnämnda kan sägas att en körkortsaspirant sällan torde behöva genomgå utbildningen med fler än två handledare för ungdomar ofta föräldrarna eller en förälder och någon annan släkting eller familjemedlem. Detta bör i allmänhet kunna ske vid ett och samma tillfälle. Enligt regeringens mening kan denna invändning därför inte anses vara avgörande. I fråga om det förhållandet att en handledare kan tvingas genomgå utbildningen gäller att det i normalfallet torde handla om att genomgå den med egna barn med något eller mellanrum. Härvid bör betonas att en väsentlig del av utbildningens värde ligger just i att den genomgås av handledare och körkortsaspirant tillsammans och aspiranten har i detta fall som regel inte genomgått utbildningen tidigare. Den repetition detta innebär för handledaren får dessutom anses ha ett värde för trafiksäkerheten eftersom utbildningstillfällena vanligen kommer att inträffa med en viss längre tids mellanrum. Med tanke på att utbildningen därtill kommer att vara förhållandevis kort och inte speciellt kostsam kan repetitionen inte anses alltför betungande för handledaren. Trafiksäkerhetsskäl talar för att det bör ställas vissa krav på kompetens och lämplighet hos de organ som vill bedriva utbildning. Om de uppfyl- ler kraven bör de kunna auktoriseras av att bedriva utbildning. Uppfylls inte tillståndskraven och vissa krav som följer av föreskrifter i aktuella avseenden bör kunna återkalla tillståndet. Det är därför viktigt att verket också följer upp utbildningsverksamheten i sin tillsyn. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer föreslås få meddela föreskrifter om att priser för deltagande i utbildningen inte får överstiga en viss nivå. i och Trafikskolors Riksför- bund tar upp vissa konkurrensfrågor i och med att förslaget innehåller en möjlighet att föreskriva att priset för deltagande i introduktionsutbildning inte får överstiga en viss nivå. Vad avser oro att denna möjlighet kan leda till att priset för utbildningen hamnar på just den nivå som föreskriver kan följande sägas. Det är inte säkert att något högsta pris kommer att behöva föreskrivas. Så förutsätts enbart bli fallet om marknadens prisbildning inte kommer att fungera. I större städer torde också prisbildningen, även för det fall ett högsta pris har föreskrivits, ha goda förutsättningar för att fungera som avsett. Dessutom får föreskriftsmöjligheten, med dess svagheter, allmänt sett anses vara att föredra framför en situation utan den. Vidare har ifrågasatt om den föreslagna möjligheten till prisreglering är förenlig med EG-rättsliga konkurrensregler. Enligt regeringens mening är sistnämnda regler inte tillämpliga i förevarande sammanhang. Förhandsbesked om godkännande som handledare Regeringens bedömning: Den som avser att ansöka om godkännande som handledare bör inte kunna begära förhandsbesked om det finns hinder mot godkännande enligt 4 kap. 7 § första stycket 13 och andra stycket körkortslagen (1998:488). Promemorians bedömning: Promemorian innehåller inte någon bedömning i denna del. Remissinstanserna: Länsstyrelsernas arbetsgrupp för körkort och yrkestrafik (LAKY) anser att det bör införas en möjlighet till förhands- besked om en körkortshavare uppfyller kraven förutom kravet på genomgången introduktionsutbildning för handledarskap vid privat övningskörning. Härigenom skulle sökanden enligt LAKY kunna få ett skriftligt och överklagbart beslut om att han eller hon uppfyller kraven på ett tillräckligt långt körkortsinnehav och övriga krav förutom kravet på genomförd introduktionsutbildning. LAKY erinrar också om vad Lag- rådet anför om domstolsprövning i bilaga 5 till prop. 1997/98:124. Skälen för regeringens bedömning: LAKY föreslår att det bör införas en möjlighet till förhandsbesked om godkännande som hand- ledare.