prop · GS0331 · 2004-10-25 00:00:00 — För fondförsäkringar skall kapitalunderlaget normalt vara fondandelarnas värde. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Så gör också Länsrätten i , som dock befarar att förslaget kan innebära betydande olägenheter för de arbetsgivare och arbetstagare som föreslås ta över skattskyldigheten från försäkringsföretagen. avstyrker förslaget och anser att det i praktiken är omöjligt att göra arbetsgivarna skattskyldiga för avkastningsskatten. Detta eftersom alla de stora kollektivavtalen på den svenska arbets- marknaden numera innehåller inslag där den anställde helt eller delvis bestämmer var och hur hans pensionspremie skall placeras. Arbets- givaren har inte och skall inte ha kännedom om de anställdas val. För- säkringsbolagen har enbart kännedom om de försäkrade med vilka de har all kommunikation. Arbetsgivarna i egenskap av försäkringstagare är ofta okända för försäkringsbolagen. Motsvarande synpunkter har också läm- nats av Föreningen , Tjänstemännens Central- organisation, , , Svenska föreningen för partsförvaltande planer (SIRP) och . påtalar också att om en anställd har parallell anställning hos flera arbetsgivare, så går dessa normalt in i samma försäkring. Arbetsgivarna går inte att dela upp retroaktivt. Försäkringsbolagen har också bestånd där försäk- ringstagaren är mer eller mindre okänd. Kammarrätten i ifrågasätter om inte föreslagna lagändringar bör anstå i avvaktan på resultatet av en större översyn av pensions- beskattningen. anser att avkastningsskatten efter de föreslagna ändring- arna skulle bli omständlig och resurskrävande att hantera för verket. Skälen för regeringens bedömning: I promemorian föreslogs att skattskyldigheten för avkastningsskatt skulle läggas på försäkrings- tagaren. Motivet för att flytta över den formella skattskyldigheten från försäkringsgivaren till försäkringstagarna är främst att nuvarande ordning inte är ändamålsenlig, om inte etableringskravet för att meddela pen- sionsförsäkringar behålls. Utan etableringskravet kan de skattskyldiga subjekten (försäkringsgivarna) vara etablerade utomlands och således Prop. 2004/05:31 inte vara skattskyldiga för avkastningsskatt. regler att redovisning och betalning av skatten skiljer sig åt mellan för- säkringar meddelade i respektive i en annan medlemsstat. Denna skillnad bör om möjligt utjämnas. Förslaget i promemorian avsåg såväl privata pensionsförsäkringar som tjänstepensionsförsäkringar. För tjänstepensionsförsäkringarnas del inne- bar förslaget att arbetsgivaren i flertalet fall skulle bli skattskyldig för avkastningsskatt. Förslaget har i den delen mött kraftig kritik från remiss- instanserna. Enligt regeringens uppfattning är de problem som remissin- stanserna pekat på, inte minst de praktiska problemen, av sådan omfatt- ning att förslaget att göra arbetsgivaren skattskyldig för de anställdas tjänstepensionsförsäkringar inte bör läggas till grund för lagstiftning utan behöver beredas ytterligare. Regeringen avser således att fortsätta arbetet med att individualisera den formella skattskyldigheten för avkastningsskatten för tjänstepensionsförsäkringar. Förslagen om att individualisera skattskyldigheten för privata livför- säkringar har inte mötts av lika omfattande kritik som motsvarande förslag för tjänstepensionsförsäkringar. Frågan om skattskyldighet för såväl privata livförsäkringar som tjänstepensionsförsäkringar bör dock lösas i ett sammanhang. Frågan om skattskyldighet för privata pensions- försäkringar, liksom frågan om kapitalunderlaget, kommer därför att ingå i det fortsatta arbetet. 6Sänkt avkastningsskatt för vissa livförsäkringar Regeringens förslag: Skattesatsen för avkastningsskatt skall vara för livförsäkringar som uppfyller villkoren i 58 kap. 616 §§ inkomstskattelagen (1999:1229, IL) även om de inte är att betrakta som pensionsförsäkringar. För livförsäkringar meddelade utomlands skall detta bara gälla om de har meddelats av en EES-försäkrings- givare i en verksamhet som bedrivs enligt lagen (1998:293) om ut- ländska försäkringsgivares verksamhet i . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag så- vitt avser utländska försäkringar. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har uttalat sig i frågan om sänkt skattesats för utländska försäkringar tillstyrker förslaget. har dock påtalat att svenska försäkringar som uppfyller de kvalitativa kraven för en pensionsförsäkring, men där försäkringsgivaren och försäkringstagaren vid avtalets ingående har av- talat att försäkringen skall anses som en kapitalförsäkring, kommer att drabbas av avkastningsskatt med en högre procentsats. Detta innebär en olik behandling av inhemska och utländska kapitalförsäkringar som inte är acceptabel. Skälen för regeringens förslag: tas avkastningsskatt ut av beskattningsunderlaget för alla kapitalförsäkringar, oavsett om de har tecknats i eller i utlandet. Den lägre procentsatsen på tillämpas, såvitt avser försäkringar, bara på pensionsförsäk- ringar. Bestämmelserna om skattesats finns i 9 § lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Eftersom livförsäkringar som har tecknats i en försäkringsrörelse som är etablerad i utlandet, med undantag för sådana försäkringar som regleras i 58 kap. 5 § IL, alltid betraktas som kapitalförsäkringar, tas avkastningsskatt ut med en högre procentsats på en utländsk försäkring även om den skulle ha varit en pensionsförsäkring om den hade tecknats i en rörelse som bedrivs i , dvs. även om samtliga villkor i 58 kap. 616 §§ IL är uppfyllda. Som framgår av avsnitt 4.1 har Regeringsrätten funnit att en försäkring som beskrivits, med hänsyn till EG-rättens regler om fri rörlighet för tjänster, skall ha en skattesats på . Regeringsrätten har i detta fall alltså ansett att en tillämpning av svensk lagstiftning kommer i konflikt med EG-rätten och tillämpat en annan skattesats för försäkringen än vad som följer av en uttrycklig bestämmelse i lagen om avkastnings- skatt på pensionsmedel. Bestämmelsen i lagen bör därför ändras så att en tillämpning av den inte kommer i konflikt med EG-rätten. Det innebär att det bör införas en uttrycklig regel att utländska försäkringar, som hade varit pensionsförsäkringar om de hade tecknats i en försäkringsrörelse som bedrivs i , omfattas av den lägre procentsatsen. Regeringen ser emellertid inte någon anledning att utsträcka denna ändring längre än vad som föranleds av vårt medlemskap i . Ändringen bör därför bara omfatta försäkringar som meddelas inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Utländska försäkrings- företags möjligheter att verka i regleras i lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares verksamhet i . För försäkringsgivare vars hemland hör till EES (EES-försäkringsgivare) gäller att de kan bedriva s.k. gränsöverskridande verksamhet. Möjligheten att bedriva sådan verksamhet regleras i 2 kap. 1 § 2 nämnda lag. Med gränsöver- skridande verksamhet avses att en EES-försäkringsgivare från ett utländskt driftställe meddelar försäkring utan att det sker genom t.ex. ett dotterbolag eller en filial här i landet. En grundförutsättning för att en EES-försäkringsgivare skall få bedriva verksamhet i är att till- stånd finns i hemlandet att driva försäkringsrörelse. Därutöver krävs att från den behöriga myndigheten i försäkringsgivarens hemland har erhållit en underrättelse som bl.a. skall innehålla uppgifter om vilket eller vilka slag av åtaganden försäkringarna skall täcka samt ett intyg utfärdat av hemlandsmyndigheten om försäkringsgivarens kapital- bas och de försäkringsklasser försäkringsgivarens koncession omfattar. Regeringen anser att ett rimligt krav för att den lägre skattesatsen skall komma i fråga är att försäkringsgivaren iakttagit dessa bestämmelser. Även om en livförsäkring uppfyller alla kvalitativa krav, inklusive etableringskravet, för att vara en pensionsförsäkring, skall den inkomst- skatterättsligt behandlas som en kapitalförsäkring om så bestämts när av- talet ingicks, 58 kap. 2 § andra stycket andra meningen IL. Dessa kapital- försäkringar bör inte behandlas annorlunda än de som meddelas av en EES-försäkringsgivare. Även dessa försäkringar bör därför beskattas med den lägre skattesatsen. Ändringen för denna typ av försäkringar bör dock endast gälla för försäkringsavtal som ingåtts efter ikraftträdandet av förslaget. Förslaget föranleder ändringar i 9 § lagen om avkastningsskatt på Prop. 2004/05:31 pensionsmedel. 7Slopad förmögenhetsbeskattning för vissa livförsäkringar Regeringens förslag: Livförsäkringar som uppfyller villkoren i 58 kap. 616 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) skall undantas från förmögenhetsbeskattning även om de inte är att betrakta som pen- sionsförsäkringar. För livförsäkringar meddelade utomlands skall detta bara gälla om de har meddelats av en EES-försäkringsgivare i en verksamhet som bedrivs enligt lagen (1998:293) om utländska försäk- ringsgivares verksamhet i . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag såvitt avser utländska försäkringar. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har uttalat sig i frågan, utom , har tillstyrkt förslaget. anser att en beloppsgräns för skattefri försäkring bör gälla och anför bl.a. följande. Som bestämmelserna är har avdragsbe- stämmelserna ett samband med de förmögenhetsskatterättsliga bestäm- melserna. Detta fungerar som en återhållande kraft för att begränsa stor- leken på den skattefria delen av förmögenheten. Man tecknar inte gärna en pensionsförsäkring på högre belopp än som man får avdrag för vid in- komstbeskattningen. Den föreslagna bestämmelsen torde skapa ett incita- ment för skattskyldiga som beskattas för förmögenhet att teckna försäk- ringar på högre belopp än de hade gjort om premien hade varit avdrags- gill. Härigenom införs ytterligare en möjlighet att undvika förmögenhets- beskattning. Det är visserligen inte så enkelt att skapa fungerande regler för en beloppsbegränsning av den försäkringsförmögenhet som bör un- dantas för beskattning, men verket anser ändå att detta är nödvändigt. ställer sig positivt till förslaget att utländ- ska kapitalförsäkringar som uppfyller de kvalitativa kraven för pensions- försäkring inte skall vara föremål för förmögenhetsskatt. Så som förslaget utformats innebär det en olik behandling av svenska kapital- försäkringar som uppfyller samma kvalitativa villkor som en pensions- försäkring. En sådan olik behandling är inte acceptabel i längden. Skälen för regeringens förslag: Kapitalförsäkringar skall tas upp som en tillgång vid beräkningen av den skattepliktiga förmögenheten. Mot- svarande gäller inte för en pensionsförsäkring. En utländsk försäkring kommer därför att vara en tillgång som skall tas upp vid beräkningen oavsett om samtliga kvalitativa villkor för en pensionsförsäkring, utom etableringskravet, är uppfyllda. Situationen liknar alltså den som be- skrivits för de skilda skattesatserna för avkastningsskatt i föregående avsnitt. Som framgår av avsnitt 4.1 har Regeringsrätten funnit att en sådan försäkring inte skall tas upp som en tillgång vid beräkning av för- mögenhetsskatt. Även i lagen om statlig förmögenhetsskatt finns bestäm- melser som står i strid med Regeringsrättens avgörande. ändring bör därför göras så att utländska försäkringar, som hade varit Prop. 2004/05:31 pensionsförsäkringar om de hade tecknats i en försäkringsrörelse som bedrivs i , undantas från förmögenhetsbeskattning. har pekat på att förslaget betyder att ytterligare en möjlig- het att undvika förmögenhetsbeskattning skapas. Regeringen har för- ståelse för denna synpunkt. bör de villkor som omgärdar en pensionsförsäkring göra det mindre attraktivt att låsa större förmögen- heter i den här typen av försäkring. Exempelvis kan utbetalningar från försäkringen ske först när förmånstagaren fyllt och utbetalningarna måste normalt ske under . Försäkringen får inte heller över- låtas, pantsättas eller återköpas utom i vissa särskilt reglerade undantags- fall. Enligt regeringens bedömning kommer därför förslaget att ha en mycket begränsad effekt när det gäller skattebasen för förmögenhets- skatten. Som verket påtalat är det inte heller så enkelt att skapa funger- ande regler för en beloppsbegränsning. Regeringen föreslår därför inte någon sådan begränsning. I likhet med förslaget om sänkt skattesats för avkastningsskatt, finns det beträffande denna ändring inte anledning att utsträcka den längre än vad som föranleds av vårt medlemskap i . Endast försäkringar med- delade av EES-försäkringsgivare bör således kunna undantas från för- mögenhetsskatt. Kravet på att försäkringsgivaren skall iaktta bestämmel- serna i lagen om utländska försäkringsgivares verksamhet i bör också gälla. Även försäkringar meddelade i , som uppfyller kraven på att vara en pensionsförsäkring, men som parterna valt att betrakta som kapitalförsäkringar, bör undantas från förmögenhetsbeskattning (jfr avsnitt 6). Ändringen i denna del bör endast gälla för avtal som ingås efter ikraftträdandet av förslaget. Förslaget föranleder ändringar i 3 § lagen (1997:323) om statlig för- mögenhetsskatt. 8Nedsättning av avkastningsskatt för erlagd kupongskatt Regeringens förslag: Innehavare av utländska försäkringar som är skattskyldiga för avkastningsskatt skall ha rätt till nedsättning av av- kastningsskatten för den kupongskatt som är hänförlig till försäk- ringen. förslag: Överensstämmer i huvudsak med rege- ringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom dåvarande tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. anser att hemställan är tänkvärd, men att de närmare skatteeffekterna av framställan bör utredas innan en änd- ring görs. Skälen för regeringens förslag: Skattskyldiga till avkastningsskatt är, Prop. 2004/05:31 enligt 2 § första stycket 7 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pen- sionsmedel, obegränsat skattskyldiga som innehar en kapitalförsäkring som är meddelad i en försäkringsrörelse som inte bedrivs från fast driftställe i , eller en försäkring som enligt 58 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:1229) är att anse som en pensionsförsäkring. Sådana skattskyldiga har enligt 10 a § lagen om avkastnings- skatt på pensionsmedel rätt till nedsättning av avkastningskatten för den utländska skatt som innehavaren eller försäkringsgivaren har betalat och som är hänförlig till försäkringen i fråga. Sådan nedsättning ges dock endast om rätt till avräkning enligt lagen (1986:468) om avräkning av ut- ländsk skatt saknas. Nedsättning av avkastningskatten på grund av att försäkringsinnehavet belastats med utländsk källskatt på avkastningen är således möjlig. I vissa fall kan dock sådana försäkringar också belastas med svensk kupongskatt enligt kupongskattelagen (1970:624). Kupongskatt tas ut på utdelning på svenska aktier m.m. till fysiska personer som är begränsat skattskyldiga i eller utländska juridiska personer där utdelningen inte är hänförlig till inkomst av näringsverksamhet som bedrivits från ett fast driftställe i . I de situationer den utländska försäkringen inne- har svenska aktier eller andelar i svenska värdepappersfonder och utdel- ning erhållits på grund av detta, skall således kupongskatt betalas av det utländska skattesubjektet, dvs. oftast den utländske försäkringsgivaren. För denna svenska skatt föreligger emellertid ingen rätt till avräkning enligt nuvarande regler. Det kan konstateras att avkastningen av den utländska försäkringen i vissa fall beskattas mer än en gång. Först genom att avkastningsskatt betalas och sedan genom att kupongskatt på utdelningar hänförliga till försäkringsinnehavet också betalas. För att undvika en sådan risk för dubbelbeskattning av utländska för- säkringar vilket också torde kunna stå i strid med åtagande som medlem i EU föreslås att en rätt till nedsättning för kupongskatten införs i dessa fall. Därigenom får den skattskyldige rätt till nedsättning av avkastningsskatten inte bara för den utländska skatt som betalats på försäkringskapitalet utan också för den svenska kupongskatt hänförlig till försäkringen som kan ha betalats. Regeringen anser att denna möjlighet till avräkning skall gälla generellt, dvs. inte begränsas till försäkringar som tecknats inom EES. De närmare skatteffekter som förslaget får, och som analyserats under beredningen av ärendet, överensstämmer med de principer som gäller för bl.a. undvikande av dubbelbeskattning av inkomster. Något behov av ytterligare utredning om de närmare skatteeffekterna av förslaget, som efterlyser, föreligger inte. Förslaget föranleder ändring i 10 a § lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel. Effekter för offentliga finanser, m.m. Effekterna av den sänkta avkastningsskatten och den slopade förmögen- hetsbeskattningen för vissa livförsäkringar är beroende av i vilken utsträckning som nytecknande av försäkringar som uppfyller ställda villkor kommer att ske. Frågan är alltså i vilken utsträckning dessa för- ändringar påverkar individers incitament att välja denna sparform, framför andra med något högre skattebelastning. Vid bedömningen av denna fråga bör beaktas att sparandet är bundet och kan lyftas först . Vidare måste utbetalningarna från försäkringen ske under . måste dessutom utbetalningarna ske med samma eller stigande belopp. Det går således inte att tillgodogöra sig hela sparandet i direkt anslutning till att man uppnått . Försäkringen får inte heller överlåtas, pantsättas eller återköpas, utom i vissa särskilt reglerade undantagsfall. Dessa restriktioner bör medföra att denna sparform i mycket ringa omfattning kommer att ersätta sparande som kapitalbeskattas enligt vanliga regler och som förmögenhets- beskattas. Sammantaget medför detta att effekterna av förslagen för de offentliga finanserna kan antas vara försumbara. När det gäller förslaget om nedsättning av avkastningsskatt för erlagd kupongskatt kan det konstateras att sparandet i försäkringar utomlands är av begränsad omfattning. Vidare bör man kunna utgå från att de utländ- ska försäkringsbolagen i ringa utsträckning placerar sitt kapital i svenska värdepapper. Även detta förslag bedöms därför ha försumbara effekter för de offentliga finanserna. Förslagen bedöms inte medföra några budgetmässiga konsekvenser för de tillämpande myndigheterna. De bedöms inte heller få några kon- sekvenser för företagen. 10.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel Ändringen i första stycket är en följd av att ett nytt tredje införs. Genom införandet av ett nytt tredje stycket blir nuvarande tredje stycket ett fjärde stycke. I ett nytt tredje stycke utvidgas kretsen av försäkringar som med av- seende på skattesatsen för avkastningsskatt skall betraktas som pensions- försäkringar. Den första punkten avser försäkringar som har meddelats i , antingen i en svensk livförsäkringsrörelse eller av ett utländskt livförsäkringsföretag med fast driftställe i . De försäkringar som med ändringen kommer att få en lägre skattesats är sådana som egent- ligen skulle betraktas som pensionsförsäkringar, men där avtalsparterna ändå har kommit överens om att de skall betraktas som kapitalförsäk- ringar, jfr 58 kap. 2 § andra stycket andra meningen inkomstskattelagen (1999:1229, IL). För försäkringar meddelade utomlands skall också den lägre skatte- satsen tillämpas i vissa fall. Detta regleras i den andra punkten. Det gäller dock endast sådana försäkringar som uppfyller alla kvalitativa krav i IL för att betraktas som en pensionsförsäkring, utom etableringskravet. Vidare har begränsningar gjorts genom att det endast är sådana för- säkringar som meddelats av EES-försäkringsgivare som kan komma i fråga. Dessutom krävs att de bedriver sin verksamhet enligt de regler som gäller för en sådan försäkringsgivares gränsöverskridande verk- samhet enligt lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares verk- samhet i , jfr 2 kap. 1 § 2 den lagen. Innebörden av detta beskrivs närmare i avsnitt 6. Kopplingen till 58 kap. 616 §§ IL, vilken gäller för båda punkterna, innebär en rad inskränkningar i möjligheterna att förfoga över försäk- ringen. Exempelvis innebär 58 kap. 16 § IL att det i försäkringsavtalet måste skrivas in att försäkringen inte får pantsättas eller belånas och att den inte heller får överlåtas eller återköpas utom i vissa särskilt reglerade situationer. Vilka dessa situationer är regleras i 58 kap. 17 och 18 §§ IL. De försäkringar som med förslaget kommer att få en lägre skattesats är alltså bara i undantagsfall möjliga att överlåta eller återköpa. Vidare innebär kopplingen till 58 kap. 16 § IL att det i avtalet för dessa för- säkringar måste skrivas in att de inte får ändras på sådant sätt att försäk- ringen inte längre uppfyller villkoren för pensionsförsäkring. I denna del är bestämmelsen sammanlänkad med 3 § försäkringsavtalslagen (1927:77), vilken innebär att förfoganden som sker i strid med villkor som skall tas in i avtalet enligt 58 kap. 16 § IL är utan verkan. I förslaget till ny försäkringsavtalsslag återfinns motsvarande bestämmelse i 14 kap. 14 § (prop. 2003/04:150). Det får naturligtvis ankomma på den skattskyldige att visa att samtliga förutsättningar är uppfyllda för att den lägre skattesatsen skall bli tillämplig. Ändringen i första stycket första meningen innebär att den som innehar en utländsk försäkring för vilken avkastningsskatt skall betalas enligt 2 § första stycket 7, med vilken i detta sammanhang får likställas en pant- havare som anges i andra stycket nämnda paragraf till en sådan försäkring, har rätt till nedsättning av denna skatt motsvarande betald kupongskatt enligt kupongskattelagen (1970:624) som är hänförlig till försäkringen. Härmed avses den faktiska kupongskatt som slutligt be- lastat försäkringen och påförts den skattskyldige, dvs. efter att t.ex. skatteavtal beaktats. Motsvarande gäller också om utländsk skatt sätts ned på grund av den svenska kupongskatten. Nedsättningen av avkast- ningsskatten skall då självklart endast avse den utländska skatt som be- talas efter nedsättningen. Medför t.ex. ett skatteavtal att kupongskatt inte skall tas ut utan är det detta som är utgångspunkten för beräkningen av det belopp med vilket kupongskatt skall avräknas. Vid bedömningen av om den skattskyldige har någon kvarstående outnyttjad avräkningsbar skatt (se sista meningen i stycket), skall detta även omfatta kupongskatt som erlagts till följd av försäkringsinnehavet. Ändringen i första stycket andra meningen är en följd av att lagen Prop. 2004/05:31 (1986:468) om avräkning av utländsk skatt inte omfattar kupongskatten. Ändringarna skall träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. För sådana kapitalförsäkringar som är tecknade i , men som villkorsmässigt överensstämmer med en pensionsförsäkring (9 § tredje stycket 1), gäller den lägre skattesatsen endast för försäkringar som tecknas efter ikraftträdandet. För försäkringar meddelade genom s.k. gränsöverskridande verksam- het (9 § tredje stycket 2) gäller inte den begränsningen. Den lägre skatte- satsen gäller således även för försäkringar tecknade före ikraftträdandet. Om en försäkring, som enligt föreslagna regler skall jämställas med en svensk pensionsförsäkring, har tecknats i ett annat EES-land och beskatt- ning aktualiseras för taxeringsår tidigare än taxering, kan Rege- ringsrättens dom mål nr 1653-04 (se avsnitt 4.1) ändå innebära att den lägre skattesatsen skall tillämpas på försäkringen. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt I ett nytt fjärde stycke utvidgas kretsen av försäkringar som inte skall tas upp som tillgång vid beräkning av statlig förmögenhetsskatt. Det är samma typ av försäkringar som skall beskattas med den lägre skatte- satsen för avkastningsskatt, jfr kommentaren till 9 § lagen om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Jämför vad som sägs i fråga om den lägre skattesatsen i kommentaren till lagen om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensions- medel. Motsvarande gäller vid bedömningen av om försäkringen skall undantas från förmögenhetsbeskattning.