prop · GS0341 · 2004-11-03 00:00:00 — När det gäller förslaget om att målsäganden skall stå för den tilltalades kostnader för offentlig försvarare vid vissa ogillade enskilda åtal, har detta direkta ekonomiska effekter för staten. I de mål som Justitie- departementet har uppmärksammats på har ersättningarna som utgått av allmänna medel till de offentliga försvararna uppgått till betydande belopp. Men eftersom brottmål med anledning av enskilda åtal inte är särskilt frekvent förekommande (sammanlagt ca 430 enskilda åtal ), kommer förslaget sannolikt inte ensamt leda till några större besparingar. Framtagandet av ett nytt informationsmaterial rörande rådgivning och rättshjälp kommer att medföra kostnadsökningar för . Med anledning av de kostnadsbesparingar som följer av att talerätten flyttas från (se nedan) så skall dessa kostnader finansieras inom befintlig anslagsram. Förhoppningen är att denna informationsinsats kommer generera kostnadsminskningar för rätts- hjälpen i stort, bland annat genom minskade samhällskostnader för rådgivning. Ökad information bör också kunna medföra ett mer effektivt utnyttjande av rättshjälpssystemet och därmed innebära lägre kostnader . Överflyttning av talerätten till Justitiekanslern Som anförts är ett av huvudsyftena med förslaget om att Justitiekanslern övertar statens rätt att föra talan mot ersättningsbeslut m.m. att kostnadskontrollen över beviljad ersättning till rättsliga biträden blir bättre. För det fall Justitiekanslern ges förutsättningar att utföra sin talerätt på ett i alla avseenden effektivt sätt, blir det med stor sannolikhet så att förslaget kommer medföra positiva ekonomiska effekter. utökade möjligheterna till överklagande för Justitiekanslern i förhållande Prop. 2004/05:41 till dem som har torde ha sådana effekter, eftersom Justitiekanslern kommer att ha möjlighet att få till stånd ändring av fler beslut som annars skulle medföra kostnader för staten. Justitiekanslern kan också genom sin talerätt verka för en enhetlig och striktare praxis, vilket kan begränsa kostnaderna för ersättningar till rättsliga biträden. För att Justitiekanslern skall kunna bedriva sin ersättningsgranskande verksamhet effektivt måste myndigheten tillföras nödvändiga resurser. Bedömningen i promemorian var att verksamheten skulle komma att ta två årsarbetskrafter i anspråk. Kostnaderna för detta, när assessorer eller andra kvalificerade jurister utför arbetsuppgifterna, beräknades för uppgå till . Därtill uppgavs tillkomma behov av resur- ser för att rent praktiskt organisera arbetet (hyreskostnader m.m.). Regeringen uppskattar den sammanlagda årliga kostnaden till . Denna kostnad skall finansieras genom att motsvarande belopp överförs från rättshjälpsanslaget till Justitiekanslerns anslag. Överflyttandet av talerätten från kommer, med hänsyn tagen till att har kvar talerätten beträffande beslut om rättshjälp som har meddelats enligt rättshjälpslagen (1972:429), innebära kostnadsbesparingar för verket med uppskattningsvis , motsvarande nästan de ca 0,7 årsarbetskrafter (assessorer) som lagts ned på överklaganden och yttranden m.m. . Regeringens bedömning är att förslagen sammantagna kommer att för- bättra det statliga ersättningssystemet genom att det blir mer effektivt och tillförlitligt. I stort sett samtliga förslag kommer leda till positiva ekonomiska effekter, i vart fall . Förslagen torde inte leda till några ökade kostnader för domstolarna. Sammantaget kommer reformen innebära positiva budgetära konse- 9.1Förslaget till lag om rätt för Justitiekanslern att överklaga vissa beslut Lagen är ny och anger i vilka fall Justitiekanslern har rätt att för statens räkning överklaga beslut av domstol som rör ersättning av allmänna medel m.m. I denna del motsvarar lagen till stora delar den tidigare gällande lagen (1996:1621) om rätt för att överklaga vissa beslut om ersättning m.m. (se prop. 1996/97:9, bet. 1996/97:JuU3, rskr. 1996/97:55 samt prop. 1998/99:10, bet. 1998/99:JuU6, rskr. 1998/99:132). Lagen ger även Justitiekanslern rätt att överklaga vissa andra beslut. Denna del motsvarar den tidigare gällande lagen (1985:400) om behörighet för justitiekanslern att överklaga vissa beslut enligt (se prop. 1984/85:178, JuU 39, rskr. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.2.2. Med undantag för redaktionella ändringar motsvarar första stycket i paragrafen i huvudsak första stycket i den tidigare gällande lagen om rätt för att överklaga vissa beslut om ersättning m.m., men till skillnad från den lagen finns här ingen koppling till parts klagorätt. På detta sätt görs helt klart att Justitiekanslern har en klagorätt som sträcker sig längre än den klagorätt som en part har enligt reg- ler. Exempelvis får Justitiekanslern, till skillnad från part, överklaga be- slut om att förordna målsägandebiträde och beslut om att staten skall stå för kostnaderna för enskild parts inställelse eller till ett vittne som åbero- pats av enskild part. Vidare får Justitiekanslern överklaga ett beslut om att förordna en offentlig försvarare i enlighet med den misstänktes önske- mål särskilt, vilket part inte får göra (jfr 49 kap. 5 § 7 ). En skillnad i förhållande till klagorätt är att Justi- tiekanslern har rätt att överklaga beslut om förordnande och byte av särskild företrädare för barn. Genom den nya hänvisningen till 31 kap. 11 § framgår vidare att Justitiekanslern inte bara har att bevaka statens rätt i fråga om återbetalningsskyldighet i brottmål där allmänt åtal väckts, utan även i brottmål där enskilt åtal väckts (se avsnitt 5 och 9.2). I likhet med vad som tidigare gällde för har Justitiekanslern rätt att överklaga beslut om ersättning till bl.a. tolk och vårdnadshavare som kallats till förhandling enligt lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Detta framgår av orden eller annan som inte är part. I den tidigare gällande lagen om rätt för att överklaga vissa beslut om ersättning m.m. omfattades även särskild företrädare för barn av dessa ord. Klagorätten beträffande ersättning till särskild företrädare för barn framgår av tydlighetsskäl nu uttryckligen av lagtexten. I andra stycket undantas från Justitiekanslerns klagorätt beslut om sådan ersättning som kan utgå av allmänna medel enligt lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. Besluten undantas från Justitiekanslerns klagorätt eftersom det enligt den nämnda lagen finns särskilda regler för överklagande och då den statliga kontrollfunktionen där är tillgodosedd på annat sätt. Paragrafen motsvarar i sak lagen (1985:400) om behörighet för justitie- kanslern att överklaga vissa beslut enligt . Någon för- ändring av Justitiekanslerns klagorätt är alltså inte avsedd. Av paragrafens första stycke framgår att Justitiekanslern alltid har rätt att överklaga besluten särskilt. Det framgår också att det vid ett sådant överklagande skall tillämpas de regler som gäller för ett särskilt överklagande från part. Från detta finns det dock vissa smärre undantag i Prop. 2004/05:41 andra stycket. Paragrafens andra stycke överensstämmer med andra stycket i den tidigare gällande lagen om rätt för att överklaga vissa beslut om ersättning m.m. Av föregående paragraf framgår att det vid ett särskilt överklagande från Justitiekanslern skall tillämpas de regler som gäller för ett särskilt överklagande från part. I denna paragraf anges dock att i fråga om krav på anmälan om missnöje vid överklagande av en domstols beslut till- lämpas 49 kap. 6 § . Följden av detta blir att också andra stycket i den sistnämnda paragrafen blir tillämpligt. Att bestämmelsen i andra stycket även gäller beslut meddelade av en hovrätt framgår av 54 kap. 4 § . I fråga om beslut som har meddelats före gäller lagen (1985:400) om behörighet för justitiekanslern att överklaga vissa beslut enligt samt lagen (1996:1621) om rätt för Domstols- verket att överklaga vissa beslut om ersättning m.m. Det är alltså Dom- stolsverket som får överklaga beslut om ersättning m.m. som har med- delats före ikraftträdandet även om överklagande sker efter ikraftträ- dandet. Eftersom det beslut som avses är det ursprungliga beslutet och inte ett beslut som meddelats av en högre instans med anledning av att beslutet överklagats, är part till dess frågan slutligt avgjorts. Detsamma gäller i det fall en enskild part har överklagat ett beslut som meddelats före ikraftträdandet, om meddelat att verket vill inträda som part i mål av det slaget. 9.2Förslaget till lag om ändring i 31 kap. 11 § De första och andra styckena i paragrafen är oförändrade. Av tredje stycket, som är nytt, följer att om endast målsäganden för ansvarstalan i målet, kan han eller hon åläggas att ersätta staten kostnaden för den tilltalades offentliga försvar. Målsäganden skall ersätta den tilltalades kostnader för offentlig försvarare, om rätten vid en fri- kännande dom anser att det finns särskilda skäl för det. Målsäganden kan alltså inte, vilket var fallet före , åläggas ersätt- ningsskyldighet i alla fall då åtalet ogillas utan endast när det finns särskilda skäl för det. Avsikten är att en person som väckt ett enskilt åtal, övertagit ett allmänt åtal eller ensam drivit ansvarstalan vidare i högre rätt skall åläggas ersättningsskyldighet för den tilltalades försvarar- kostnader om det står klart att personen inte har haft något beaktansvärt Prop. 2004/05:41 intresse att få ansvarstalan prövad. Övervägandena finns i avsnitt 5. I fjärde stycket har endast gjorts språkliga ändringar. Av övergångsbestämmelsen framgår att den nya bestämmelsen i tredje stycket inte skall tillämpas om enskilt åtal har väckts före . Har enskilt åtal väckts före den dagen, kan målsäganden aldrig åläggas ersättningsskyldighet för den tilltalades kostnader för offentlig försvarare. Vidare framgår att målsäganden inte heller kan åläggas någon ersättningsskyldighet, om han eller hon före ikraftträdandet har övertagit ett allmänt åtal eller i mål rörande brott som hör under allmänt åtal ensam har drivit ansvarstalan vidare i högre rätt. 9.3Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 9 kap. 10 § I paragrafens första stycke har Justitiekanslern ersatt som en av de myndigheter vid vilken sekretess gäller i ärenden om rättshjälp. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.2.2. De andra och tredje styckena i paragrafen är oförändrade. Enligt övergångsbestämmelsen skall äldre bestämmelser om sekretess fortfarande gälla för uppgifter i ärenden som finns kvar hos Domstols- verket efter ikraftträdandet. Bestämmelsen innebär med andra ord att den tidigare lydelsen av 9 kap. 10 § sekretesslagen fortfarande gäller för sådana uppgifter i rättshjälpsärenden som inte har över- lämnat till Justitiekanslern. 9.4Förslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen (1996:1619) 45 och 46 §§ I båda paragraferna har bytts ut mot Justitiekanslern. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.2.2. I fråga om beslut om rättshjälp som meddelats före gäller 45 § i dess äldre lydelse. Det är alltså som får överklaga ett beslut om rättshjälp som har meddelats före ikraftträdandet Prop. 2004/05:41 oavsett om överklagande sker före eller efter ikraftträdandet. Eftersom det beslut som avses är det ursprungliga beslutet om rättshjälp och inte ett beslut som meddelats av en högre instans med anledning av att beslutet överklagats, är part till dess frågan slutligt avgjorts. Detsamma gäller i det fall en enskild part har överklagat ett beslut som meddelats före ikraftträdandet, om Domstols- verket meddelat att verket vill inträda som part i mål av det slaget. I fråga om beslut som har meddelats efter ikraftträdandet gäller 45 § i dess nya lydelse. Som framgår av andra meningen i övergångs- bestämmelsen gäller detta dock inte, om före ikraft- trädandet har påkallat beslut om upphörande av rättshjälp med stöd av 46 § men beslutet meddelas först efter ikraftträdandet. I ett sådant fall har alltså kvar klagorätten trots att beslutet har meddelats efter ikraftträdandet. 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1620) om offentligt biträde I paragrafen har, utöver en redaktionell ändring, bytts ut mot Justitiekanslern. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.2.2. Paragrafen, som är ny, behandlar möjligheten att i högre instans få åberopa nya omständigheter till stöd för ett ersättningsanspråk. Bestäm- melsen motsvarar den som finns i 47 § rättshjälpslagen. Frågan har be- handlats i avsnitt 4.2.4.4. I fråga om beslut som har meddelats före gäller 8 § i dess äldre lydelse. Det är alltså som får överklaga ett beslut om rättshjälp som har meddelats före ikraftträdandet oavsett om överklagande sker före eller efter ikraftträdandet. Eftersom det beslut som avses är det ursprungliga beslutet i fråga om offentligt biträde och inte ett beslut som meddelats av en högre instans med anledning av att beslutet överklagats, är part till dess frågan slutligt avgjorts. Detsamma gäller i det fall en enskild part har överklagat ett beslut som meddelats före ikraftträdandet, om Dom- stolsverket meddelat att verket vill inträda som part i mål av det slaget. Sammanfattning av departementspromemorian Rättshjälp och ersättning till rättsliga biträden (Ds 2003:55) I promemorian behandlas en rad frågor som rör ersättning av allmänna medel till offentliga försvarare, målsägandebiträden, offentliga biträden och rättshjälpsbiträden (nedan benämnda med samlingsbegreppet rätts- liga biträden). Promemorian tar även upp den utvärdering av rättshjälps- lagen som gjort. Det övergripande målet med de förslag som lämnas i promemorian är att förbättra det statliga ersättningssystemet och att koncentrera kontroll- insatserna till de mål och ärenden som är mest kostnadskrävande. I promemorian föreslås åtgärder som ställer större krav på de rättsliga biträdenas redovisning av sina ersättningsanspråk. Vidare lämnas förslag som i olika hänseenden syftar till att förbättra kontrollen av dessa ersätt- ningsanspråk. En förutsättning för en förbättrad kontroll av de ersättningar som betalas av allmänna medel är att statens kontrollmöjligheter utnyttjas på ett bättre sätt . Därför föreslås att rätten att föra talan över beslut som fattas av domstolar och andra myndigheter angående rättshjälp och ersättning av allmänna medel till rättsliga biträden (den s.k. talerätten) flyttas från till Justitiekanslern samt att den granskande verksamheten skärps och att kontrollen intensifieras. I promemorian föreslås också ändrade regler om kostnadsansvaret för den tilltalades offentliga försvar i vissa mål där en målsägande väckt enskilt åtal. Den utvärdering som gjorts av rättshjälpslagen visar att rättshjälps- reformen i allt väsentligt fallit väl ut. I promemorian lämnas därför endast några smärre förslag som rör rättshjälpslagen. Ett sådant förslag är att informationen om rättshjälpslagens innehåll skall förbättras. I syfte att skapa ett fylligare underlag för att ge svar på vilka effekter den nya rättshjälpslagen haft och har för enskilda föreslås också att en ny utvärdering av lagen sker . Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 31 kap. 11 § skall ha följande lydelse. Om rättegångskostnad i mål där endast målsägande för talan gäller 18 kap. i tillämpliga delar. I fråga om den tilltalades skyldighet att ersätta staten kostnad för offentlig försvarare tillämpas dock 1 § andra och tredje styckena detta kapitel. I fråga om skyldighet för målsägande att i mål, vari han biträtt allmänt åtal eller eljest fört talan jämte åklagaren eller denne fört talan för målsäganden, ersätta rättegångskostnad och om hans rätt till ersättning för sådan kostnad gälle, utöver bestämmel- serna i 3 och 4 §§, vad som i 18 kap. 12 § är stadgat. I mål där endast målsägande för talan om ansvar för brott skall han eller hon, om den tilltalade frikänns och rätten finner att talan är obefogad, ersätta staten vad som enligt rättens beslut betalas av allmänna medel i ersättning till försvarare. I fråga om skyldighet för målsägande att i mål, där han eller hon biträder allmänt åtal eller annars för talan jämte åklagaren eller denne för talan för måls- äganden, ersätta rättegångs- kostnad och om hans eller hennes rätt till ersättning för sådan kostnad gäller, utöver bestämmel- serna i 3 och 4 §§, vad som sägs i 18 kap. 12 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den nya bestämmelsen skall inte tillämpas om enskilt åtal har väckts eller målsägande har övertagit ett allmänt åtal före ikraftträdandet. 3 Senaste lydelse 1996:1624. 2Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs att 35 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följande lydelse. Ett överklagande av kammarrättens beslut i ett mål som har väckts hos kammarrätten genom överklagande, underställning eller ansökan prövas av Regeringsrätten endast om Regeringsrätten har meddelat prövnings- tillstånd. Meddelas inte prövningstillstånd, står kammarrättens beslut fast. En upplysning om detta skall tas in i Regeringsrättens beslut. Vad som sägs i första stycket Vad som sägs i första stycket 1. talan som om- 1. talan som om- budsmän eller Justitiekanslern för i budsmän eller Justitiekanslern för i mål om disciplinansvar eller om mål om disciplinansvar eller om återkallelse eller begränsning av behörighet att utöva yrke inom behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården, tandvården hälso- och sjukvården, tandvården eller detaljhandeln med läkemedel eller detaljhandeln med läkemedel eller om återkallelse av behörighet eller om återkallelse av behörighet att utöva veterinäryrket, att utöva veterinäryrket, 2. talan som Justitiekanslern för 2. talan som Justitiekanslern för i mål enligt kreditupplysnings- i mål enligt kreditupplysnings- lagen (1973:1173), inkassolagen (1973:1173), inkassolagen (1974:182) eller lagen (1998:150) (1974:182) eller lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning. 3.talan som Justitiekanslern för imål enligt 45 eller 46 § (1996:1619), (2004:000) om rätt för Justitie- kanslern att överklaga vissa beslut om ersättning m.m. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 1999:98. 3Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 10 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. Sekretess gäller hos rättshjälps- Sekretess gäller hos Rätts- samt i ärende om nämnden samt Justitiekanslern i 1. för uppgift som angår den 1. för uppgift som angår den rättsliga angelägenhet som ärendet rättsliga angelägenhet som ärendet 2. för uppgift om enskilds per- 2. för uppgift om enskilds per- sonliga eller ekonomiska för- sonliga eller ekonomiska för- hållanden i övrigt, om det kan an- hållanden i övrigt, om det kan an- tas att den enskilde lider skada tas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. eller men om uppgiften röjs. Sekretessen enligt denna paragraf gäller inte beslut i ärendet. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser skall fortfarande gälla för uppgift som efter ikraftträdandet finns kvar hos . 5 Senaste lydelse 1989:361. 4Förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen (1996:1619) Härigenom föreskrivs att 45 och 46 §§ rättshjälpslagen (1996:1619) skall ha följande lydelse. Beslut om rättshjälp får över- klagas av den som är enskild part och av . Räknas tiden för överklagande från den dag en part fått del av beslutet, får ändå inte över- klaga beslutet senare än för beslutet. får överklaga ett beslut även till förmån för en enskild part. får påkalla beslut om att rättshjälp skall upp- höra enligt 3234 §§. Beslut om rättshjälp får över- klagas av den som är enskild part och av Justitiekanslern. Räknas tiden för överklagande från den dag en part fått del av beslutet, får Justitiekanslern ändå inte över- klaga beslutet senare än för beslutet. Justitiekanslern får överklaga ett beslut även till förmån för en enskild part. Justitiekanslern får påkalla beslut om att rättshjälp skall upp- höra enligt 3234 §§. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Vid prövning av överklagande eller talan som har skett enligt 45 respektive 46 § i dess äldre lydelse är part även efter ikraftträdandet. 5Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1620) om offentligt biträde Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:1620) om offentligt biträde dels att 8 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 9 §, av följande lydelse. Ett beslut enligt denna lag får överklagas av den som är enskild part och av . Räk- nas tiden för överklagande från den dag en part fått del av beslutet, får ändå inte över- klaga beslutet senare än från beslutet. får överklaga ett beslut även till förmån för en enskild part. Ett beslut enligt denna lag får överklagas av den som är enskild part och av Justitiekanslern. Räk- nas tiden för överklagande från den dag en part fått del av beslutet, får Justitiekanslern ändå inte över- klaga beslutet senare än från beslutet. Justitiekanslern får överklaga ett beslut även till förmån för en enskild part. Ett offentligt biträde som har överklagat ett beslut om ersättning får i den högre instansen åberopa nya omständigheter till stöd för sitt yrkande endast om det finns särskilda skäl för det. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Vid prövning av överklagande som har skett enligt 8 § i dess äldre lydelse är part även efter ikraftträdandet. 6Förslag till lag om rätt för Justitiekanslern att överklaga vissa beslut om ersättning m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Justitiekanslern har rätt att överklaga ett beslut av domstol i fråga om 1.ersättningsgaranti enligt 17 kap. 7 a § , 2.ersättning av allmänna medel till målsägande, enskild part, försva- rare, målsägandebiträde, vittne, sakkunnig eller annan som inte är part, 3.förordnande eller byte av offentlig försvarare, målsägandebiträde eller särskild företrädare för barn och 4.återbetalningsskyldighet för försvararkostnader enligt 31 kap. 1 och 11 §§ eller kostnader för målsägandebiträde enligt 8 § lagen (1988:609) om målsägandebiträde. 2 § Vid överklagande enligt 1 § tillämpas de regler som gäller för ett särskilt överklagande från part, dock med följande avvikelser. Justitiekanslern har rätt att överklaga ett beslut som avses i 49 kap. 8 § första stycket . Vidare får Justitiekanslern alltid över- klaga ett beslut om förordnande av offentlig försvarare eller målsägan- debiträde. Justitiekanslern får också överklaga ett beslut även till förmån för en enskild part. Räknas tiden för överklagande från den dag en part fått del av beslutet, får Justitiekanslern ändå inte överklaga beslutet senare än för beslutet. 3 § I fråga om krav på anmälan om missnöje vid överklagande av en tingsrätts beslut tillämpas 49 kap. 6 § . 1.Denna lag träder i kraft , då lagen (1996:1621) om rätt för att överklaga vissa beslut om ersättning m.m. skall upphöra att gälla. 2.Denna lag skall inte tillämpas på beslut som har meddelats före ikraftträdandet. 3.Vid prövning av överklagande som har skett enligt lagen (1996:1621) om rätt för att överklaga vissa beslut om ersättning m.m. är part även efter ikraftträdandet. Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av ombudsmän (), Regeringsrätten, , Hovrätten för Nedre , , , , Kammarrätten i , Länsrätten i , Justitiekans- lern, , , , Skatte- verket, , , Brottsoffermyn- digheten, , , Juridiska fakultets- nämnden vid , , och . och Sammanslutningen för Juridiska byråer har beretts tillfälle att avge yttrande men har avstått från att yttra sig. Yttrande har också inkommit från och i . Ansvarig utgivare: från trycket föreskrifter för domstol, , , och åklagar- myndigheterna att lämna uppgift om beslut rörande rättshjälp m.m.;