prop · GR03150d2 · 2004-06-10 00:00:00 — får en anställd alltjämt betraktas som gruppmedlem, och vid en process om avskedande eller uppsägning av arbetstagare eller om uteslutning av föreningsmedlem kan det anses vara fråga om ett utträde först när ett avgörande i saken vunnit laga kraft. att lämna sin anställning eller sitt medlemskap men kräver skadestånd, exempelvis enligt lagen om anställningsskydd, saknar däremot skade- ståndsprocessen betydelse i sammanhanget. För att ge gruppmedlemmen tid att anpassa sitt försäkringsskydd efter den nya situationen har föreskrivits ett efterskydd under en månad. medlemmen avlider och på detta sätt lämnar gruppen, gäller försäkringen under efterskyddet till förmån för dödsboet (liksom för dem som even- tuellt försäkrats jämte medlemmen). Detta korta efterskydd gäller oavsett gruppmedlemmen varit försäkrad (jfr däremot 19 kap. 16 § första stycket andra meningen). Någon skyddsregel för de försäkrade ges inte när utträdet beror på att viss ålder uppnås. Gruppmedlemmen vet då på förhand om att skyddet upphör, och bestämmelser om efterskydd har inte ansetts påkallade i I motsats till vad som gäller vid personförsäkring har det inte ansetts motiverat att ge något efterskydd av samma slag till make efter äkten- skapsskillnad eller till sambo efter separation. försäkring är det naturligt att maken eller sambon i detta läge inte längre omfattas av försäkringen och genast ser till att skaffa sig försäkrings- skydd på annat sätt. Bestämmelsen innehåller vissa begränsningar i efterskyddet. meningen framgår till en början att efterskyddet inte gäller om den försäkrade saknar egentligt behov av skyddet. Närmast avses fall när den försäkrade byter anställning och ansluter sig, eller har möjlighet att ansluta sig, till en gruppskadeförsäkring av motsvarande typ på den nya Med skydd av samma slag åsyftas bara gruppförsäkring, inte individuell försäkring. För dödsbon blir därför regeln knappast Vidare kan enligt andra meningen försäkringsbolaget göra förbehåll om att efterskydd inte skall gälla vid försäkringar av mera speciell art, exempelvis sådana som ger skydd vid viss verksamhet eller annars är knutna till vissa tidsbegränsade förhållanden. Verkan av att gruppavtalet upphör på grund av uppsägning från gruppens 14 § Om gruppavtalet upphör på grund av uppsägning från gruppens sida, upphör försäkringen för samtliga försäkrade som anges i uppsägningen, dock tidigast efter det att uppsägningen kom till försäkringsbolaget. försäkringsbolaget har tagit emot en uppsägning, skall det genast sända ett meddelande om denna till de försäkrade gruppmedlemmarna. (Jfr 9 kap. 8 § första stycket promemorian och SkFL.) Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlar uppsägning av försäkringen från gruppens sida. Den har för grupperson- försäkring sin motsvarighet i 19 kap. 14 §. Paragrafen har ingen uttryck- lig motsvarighet vid kollektivavtalsgrundad skadeförsäkring eller vid Övervägandena finns i avsnitt 10.5. 2003/04:150 Paragrafen är tillämplig vid både frivillig och obligatorisk gruppförsäk- 17 kap. ring och reglerar rättsverkningarna av att gruppavtalet sägs upp på gruppens vägnar. Det förutsätts att uppsägningen görs av den som har slutit gruppavtalet med försäkringsbolaget. Om rätten enligt detta avtal med försäkringsbolagets godkännande har gått över till någon annan, t.ex. när ett företag som slutit avtalet överlåts, är det förvärvaren som har rätt att säga upp avtalet. Den uppsägning av gruppavtalet som behandlas i första meningen avser antingen att avtalet skall upphöra vid avtalstidens utgång (jfr 11 §) eller upphöra . Några regler om rätten att säga upp gruppavtalet innehåller inte lagen. Frågan om en sådan rätt kan fritt regleras i gruppavtalet. Följden av att man från gruppens sida säger upp gruppavtalet är att med detta alla försäkringar som grundas på detta avtal upphör att gälla. De försäkrade gruppmedlemmarna och deras medförsäkrade kan inte hindra detta. De försäkrade har emellertid minst en månads frist efter att uppsägningen mottogs av försäkringsbolaget. Av praktiska skäl föreskrivs att fristen skall räknas från denna tidpunkt, närmast med tanke på försäkringsbolagets underrättelseplikt. Detta ger i praktiken de försäkrade ytterligare någon frist. Skyddsregeln kan sägas närmast rikta sig mot åtgärder av gruppens företrädare kanske en arbetsgivare eller styrelsen för en förening men genom att den avser de försäkrades förhållande till försäkringsbolaget hör den hemma i en försäkringsrättslig lagstiftning. För att gruppmedlemmarna skall kunna få reda på sin försäkringssituation föreskrivs alltså i andra meningen att försäkringsbolaget skall underrätta den försäkrade gruppmedlemmen om uppsägningen av gruppavtalet. Meddelandet skall, med tanke på den försäkrades behov av rådrum för att ordna sitt försäkringsskydd, sändas genast efter det att uppsägningen har tagits emot. Om sättet för meddelandet gäller den allmänna bestämmelsen i 24 §. Det innebär att vid obligatorisk försäkring, där de enskilda försäkrade ofta är okända för försäkringsbolaget, meddelandena får gå genom gruppföreträdaren. Försäkringsbolagets rätt att ändra försäkringen eller säga upp den 15 § Utom i de fall som anges i lagen får försäkringsbolaget säga upp en försäkring att upphöra eller ändras bara i fråga om en gruppmedlem eller någon annan försäkrad som grovt åsidosatt sina förpliktelser mot försäkringsbolaget. Om uppsägningen gäller 3 kap. 7 § andra stycket. (Jfr 9 kap. 11 § promemorian och SkFL.) Paragrafen, som gäller både frivillig och obligatorisk försäkring, begränsar försäkringsbolagets möjligheter att använda villkor om att försäkringen skall upphöra eller ändras . Den har för gruppersonförsäkring sin motsvarighet i 19 kap. 17 §. Vid individuell konsumentförsäkring finns motsvarande bestämmelser i 3 kap. 7 och 8 §§ och vid individuell företagsförsäkring delvis en viss motsvarighet i 8 kap. 6 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Bestämmelsen i första meningen begränsar försäkringsbolagets möjlighet att frigöra sig från försäkringsavtalet gentemot enskilda försäk- Enligt bestämmelsen är detta möjligt bara i vissa angivna fall: dels när en gruppmedlem eller någon som har anslutits med honom (någon annan försäkrad) har grovt åsidosatt sina förpliktelser mot försäkrings- bolaget (vilket regleras av förevarande paragraf), dels när det annars förekommer en särskild bestämmelse om det i denna lag (se 19 § om Här bör också erinras om den möjlighet som försäk- ringsbolaget har att göra gällande att avtalet är ogiltigt på grund av svek eller förfarande i strid med tro och heder i samband med avtalets ingående (se 4 kap. 2 § och 8 kap. 9 §, som enligt 17 § är tillämpliga också på gruppskadeförsäkring). Enligt 13 § blir försäkringsbolaget vidare vid gruppmedlemmens utträde ur gruppen utan särskild uppsäg- ning fritt från sina skyldigheter i varje fall efter utträdet. I övrigt kan försäkringsbolaget i villkoren för en gruppskadeförsäkring för konsumenter inte föreskriva att bolaget vid andra, mindre allvarliga kontraktsbrott från en försäkrads sida skall vara fritt från ansvar. heller kan det i villkoren göras förbehåll om att försäkringen automatiskt skall upphöra före avtalstidens utgång om en viss händelse inträffar. sådan klausul kan inte åberopas mot den försäkrade. Avgörande för försäkringsbolagets uppsägningsrätt är hur pass grovt ett kontraktsbrott är. Som exempel på när uppsägning eller villkors- ändringar kan bli aktuella kan tas fallet att en gruppmedlem eller någon som har anslutits till försäkringen tillsammans med honom gör sig skyl- dig till ett mycket allvarligt brott mot en säkerhetsföreskrift, uppsåtligen framkallar ett försäkringsfall eller försöker vilseleda försäkringsbolaget vid en skadereglering. Om kontraktsbrottet är sådant att det inte rimligen kan begäras att försäkringsbolaget alltjämt skall ge gruppmedlemmen försäkringsskydd, kan avtalet sägas upp i förhållande till den personen (däremot inte i förhållande till övriga gruppmedlemmar). Att uppsägningen sker i fråga om en gruppmedlem innebär att den omfattar också sådana som har försäkrats jämte honom, även om dessa inte själva har åsidosatt några förpliktelser. Det omvända är däremot inte Har en överträdelse begåtts av någon försäkrad av denna senare kategori, drabbar det inte gruppmedlemmen. Som framgår saknas i förevarande paragraf en motsvarighet till bestämmelsen i 3 kap. 7 § första stycket att försäkringen kan sägas upp eller ändras när det annars finns synnerliga skäl. Av hänvisningen i andra meningen till 3 kap. 7 § andra stycket fram- går att en uppsägning skall vara skriftlig och att försäkringen eller de förändrade villkoren upphör att gälla och eventuella nya villkor träder i kraft efter uppsägningen. Försäkringens upphörande på grund av försäkringsbolagets konkurs, m.m. 16 § Det som sägs i 3 kap. 911 §§ om konkurs m.m. tillämpas också vid gruppskadeförsäkring. (Paragrafen har ingen motsvarighet i promemorian eller SkFL.) Paragrafen handlar om vissa följder av att ett försäkringsbolag försätts i konkurs eller i övrigt kommer på obestånd. Den har för gruppersonför- säkring sin motsvarighet i 19 kap. 18 § och för kollektivavtalsgrundad skadeförsäkring en motsvarighet i 18 kap. 11 §. Försäkringstagaren har rätt att säga upp försäkringen och få skadestånd på samma sätt som vid individuell skadeförsäkring. Vem som är att anse som försäkringstagare vid gruppskadeförsäkring framgår av 3 §. frivillig gruppskadeförsäkring kan alltså gruppmedlemmen säga upp försäkringsavtalet och vid obligatorisk gruppskadeförsäkring kan grupp- företrädaren göra det. Att en gruppmedlem vid frivillig försäkring kan säga upp försäkringen följer i och för sig redan av 12 § Konkursboet får säga upp försäkringen med fjorton dagars I övrigt hänvisas till kommentaren till 3 kap. 911 §§. Begränsningar av försäkringsbolagets ansvar 17 § Det som sägs i 4 kap. om begränsningar av försäkringsbolagets ansvar tillämpas också vid gruppskadeförsäkring som tecknas av en konsument eller ett dödsbo. Vid annan gruppskadeförsäkring tillämpas 8 kap. 816 §§. Försäkringsbolaget får inte mot en gruppmedlem åberopa att någon annan än denne själv eller någon som är försäkrad tillsammans med honom har eftersatt sina skyldigheter enligt 4 kap. 13 §§ eller 8 kap. 810 §§ eller haft vetskap om detta. (Jfr 9 kap. 12 § promemorian och SkFL.) Paragrafen anger i vilken utsträckning begränsningar av försäkringsbolagets ansvar är möjliga vid gruppskadeförsäkring. Den har för gruppersonförsäkring sin motsvarighet i 19 kap. 19 § och för kollektivavtalsgrundad skadeförsäkring en motsvarighet i 18 kap. 12 §. Vid individuell konsumentförsäkring och individuell företagsförsäkring finns motsvarande bestämmelser i de kapitel som paragrafen hänvisar till, alltså 4 och 8 kap. Övervägandena finns i avsnitt 10.6. Hänvisningen i första stycket omfattar bl.a. 4 kap. 12 §. Av den paragrafen framgår att 12 kap. tillämpas till den del gruppskadeförsäkringen innehåller ett moment av personförsäkring. Andra stycket tar sikte på identifikation. Här framgår att en gruppmedlem skall identifieras med den som försäkrats tillsammans med honom (jfr 9 §) och omvänt. Bakgrunden är den intressegemenskap som motiverar att den ene försäkrade tillräknas den andres överträdelser. Vid individuell försäkring drabbar eftersatt upplysnings- eller anmälningsplikt utan vidare annan försäkrad. Paragrafen innebär däremot inte att det sker någon identifikation med andra gruppmedlemmar som inte är försäkrade tillsammans med den ersättningsberättigade eller med gruppföreträdaren. Också denna paragraf är dispositiv vid gruppförsäkring för näringsidkare. Genom försäkringsvillkoren kan alltså ansvaret i sådana fall begränsas i andra fall än paragrafen anger, och identifikation kan ske också med t.ex. gruppföreträdaren när upplysningsplikten har eftersatts. I övrigt hänvisas till kommentaren till de aktuella paragraferna i 4 och 18 § Den första premien skall betalas från den dag då försäkringsbolaget avsände ett krav på premien till den som enligt försäkringsavtalet skall betala denna till bolaget. Detta gäller dock inte om försäkringen skall tecknas genom att försäkringstagaren betalar premien eller om försäkringen annars är giltig bara under förutsättning att premien betalas innan försäkringstiden börjar. I fall som avses i 5 § tredje stycket får premiekravet verkan först efter det att försäkringsbolaget avsänt föreskrivet meddelande till gruppmedlemmen. Premien för en senare premieperiod och första premien för en försäkring som har förnyats enligt 11 § skall betalas senast på periodens första dag. En premie som avser än en månad behöver dock inte betalas tidigare än en månad från den dag då försäkringsbolaget avsände ett krav på premien till den som enligt försäkringsavtalet skall betala denna till bolaget. Det som sägs i 5 kap. 57 §§ tillämpas också vid gruppskadeförsäkring. (Jfr 9 kap. 13 § promemorian och SkFL.) Paragrafen, som gäller både frivillig och obligatorisk gruppskadeförsäkring, anger tidpunkten när premien skall betalas. Den har för gruppersonförsäkring sin motsvarighet i 19 kap. 20 §. För kollektivavtalsgrundad skadeförsäkring finns ingen motsvarighet. Vid individuell konsumentförsäkring finns motsvarande bestämmelser i 5 kap. I fråga om individuell företagsförsäkring, jfr 8 kap. 17 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.7. Avgörande för premiekravets adressat är enligt första meningen vem som anges som premiebetalare i försäkringsavtalet. Inte bara vid obligatorisk försäkring utan också vid frivillig kan det vara någon annan än gruppmedlemmen. Betalningen skall exempelvis ombesörjas av gruppmedlemmens arbetsgivare, den förening som medlemmen tillhör eller den bank där medlemmen har lånat pengar. Det är då till denna representant för gruppen som premiekravet skall sändas. Ett krav enligt bestämmelsen får anses ha skett även om det ställts till en funktionär inom ett aktiebolag eller en förening, såvida premiebetalningen faller inom dennes arbetsuppgifter. Lagen saknar särskilda bestämmelser om krav som riktar sig till den försäkrade gruppmedlemmen i de fall där denne skall betala premien. Ett sådant krav utgör inte ett sådant meddelande som avses i 24 §. Här gäller alltså samma principer som för premiekrav enligt 5 kap. 1 §. Tredje meningen avser bara sådana försäkringar där reservationsanslutning kan ske enligt gruppavtalet. Kravet på den första premien får verkan först efter det att informationen enligt 5 § tredje stycket har avsänts till gruppmedlemmen. Denne kan då, om tiden att avböja försäkringen gått ut, välja mellan att betala premien eller säga upp försäkringen. Om inte meddelandet avsänts på vederbörligt sätt, saknar försäkringsbolaget rätt att kräva in premien, även om premiebetalningen inte skulle skötas av gruppmedlemmen själv utan av någon annan på medlemmens vägnar, t.ex. av gruppföreståndaren. I övrigt hänvisas till kommentaren till motsvarande paragrafer i 5 kap. 19 § Betalas inte premien i rätt tid, får försäkringsbolaget säga upp försäkringen, om inte dröjsmålet är av ringa betydelse. Ett meddelande om uppsägningen skall vid frivillig försäkring sändas till gruppmedlem som inte har betalat samt till gruppföreträdaren, om denne skulle ha förmedlat premiebetalningen. Vid obligatorisk försäkring skall meddelande om uppsägningen sändas till den som skulle ha betalat premien och till alla försäkrade gruppmedlemmar. Uppsägningen får verkan efter det att meddelandena avsändes, om inte premien betalas . Meddelandena skall innehålla uppgift om detta. Saknas denna uppgift, får uppsägningen ingen verkan. (Jfr 9 kap. 14 § promemorian och SkFL.) Paragrafen, som utformats väsentligen enligt Lagrådets förslag, reglerar försäkringsbolagets möjligheter att säga upp försäkringen vid premiedröjsmål. Paragrafen avser både frivillig och obligatorisk försäkring. Den har för gruppersonförsäkring sin motsvarighet i 19 kap. 21 §. För kollektivavtalsgrundad skadeförsäkring finns ingen motsvarighet. Vid individuell konsumentförsäkring utgörs motsvarande bestämmelser av 5 kap. 2 § första och andra styckena och vid individuell företagsförsäkring i 8 kap. 17 § första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 10.7. Enligt bestämmelsen ger premiedröjsmål försäkringsbolaget rätt att säga upp försäkringen, under de förutsättningar som framgår av 19 och 20 §§. En uppsägning av en frivillig försäkring för en gruppmedlem drabbar också andra försäkrade som har anslutits jämte honom. Vid obligatorisk försäkring avser uppsägningen hela gruppen. Bestämmelsen ger uttryck för den allmänna principen att för förtida uppsägning av försäkringsavtal krävs att ett åberopat kontraktsbrott inte varit oväsentligt. Här kan hänvisas till kommentaren till 5 kap. 2 §. En försäkrad gruppmedlem skall vid premiedröjsmål kunna rädda situationen genom att betala premien inom en fjortondagarsfrist (se tredje stycket). Fristen räknas i princip från tiden när uppsägningsmeddelandet sändes. Bestämmelsen i andra stycket anger hur meddelandet skall sändas för att gruppmedlemmen eller gruppföreträdaren skall kunna betala den försenade premien. Detta regleras olika vid obligatorisk och vid frivillig försäkring. Vid obligatorisk försäkring är det normalt inte medlemmen själv utan någon företrädare för gruppen som skall sköta premiebetalningen, och uppsägningen skall sändas till denne. Dessutom skall meddelande utgå till gruppmedlemmarna, men eftersom dessa brukar vara okända för försäkringsbolaget måste meddelandena i allmänhet tillställas gruppföreträdaren för vidare befordran (jfr 24 §). Vid frivillig försäkring skall ibland gruppmedlemmarna själva sköta betalningen, och då kan bolaget konstatera att en viss medlem har dröjt att betala; uppsägning skall i så fall sändas till denne. I andra fall skall en gruppföreträdare förmedla betalningen, och då skall denne ha ett medde- lande, men dessutom får ett meddelande om försäkringens uppsägning sändas till de medlemmar vilkas premie inte har betalats och som bolaget därför vill säga upp. Om bara gruppföreträdaren behövde få meddelande om uppsägningen, skulle det innebära risk för rättsförlust för grupp- medlemmen, som kanske skulle få kännedom om dröjsmålet först när fristen enligt tredje stycket har gått ut. Känner försäkringsbolaget inte till namn och adress på den medlem som skall sägas upp, får bolaget ta reda på detta genom att kontakta En annan möjlighet är att bolaget ger gruppföre- trädaren i uppdrag att sköta uppsägningen av försumliga medlemmar på bolagets vägnar, men i så fall får bolaget också bära risken för att gruppföreträdaren dröjer med en uppsägning (jfr 17 kap. 4 §). dagarsfristen enligt tredje stycket räknas i så fall från den tidpunkt då gruppföreträdaren översände meddelandet till medlemmen. Som framgår av 20 § andra stycket får uppsägningen ibland effekt först då meddelandet nått den enskilde gruppmedlemmen. Här anges verkan av uppsägningsmeddelandet. För att undgå att försäk- ringen upphör skall premien betalas från avsändandet. Bestämmelsen bör emellertid läsas tillsammans med 20 §, som innebär att den försäkrade ibland får ett ytterligare skydd trots att ingen betalning skett inom fristen. När två eller flera meddelanden skall ges, räknas fristen från den dag det sista meddelandet avsänts. Har något meddelande inte uppfyllt lagens krav, börjar inte fristen löpa förrän ett nytt meddelande skickats i överensstämmelse med bestämmelserna. Det är tänkbart att premien enligt gruppavtalet skall betalas varken av den som har slutit gruppavtalet eller av gruppmedlemmen utan av någon En sådan premiebetalare behöver inte nödvändigtvis underrättas Uppsägningen får ändå verkan. där en gruppföreträdare förmedlar premiebetalningen och försäkrings- bolaget saknar register över gruppmedlemmarna kan, som framgått under andra stycket, försäkringsbolaget ge gruppföreträdaren fullmakt att på bolagets vägnar säga upp en försäkring för vilken premien inte har Kravet på meddelande till gruppföreträdaren om uppsägningen faller då bort. Bestämmelserna skiljer sig från vad som gäller vid individuella före- Eftersom de är dispositiva vid gruppskadeförsäkringar för företagare, finns inget hinder att försäkringsbolaget i villkoren skärper reglerna om premiedröjsmål. 20 § Har premien för en frivillig gruppskadeförsäkring inte kunnat betalas inom den frist som anges i 19 § tredje stycket därför att den försäkrade gruppmedlem- men blivit svårt sjuk eller berövats friheten eller inte fått ut pension eller lön från sin huvudsakliga anställning, eller därför att något liknande oväntat hinder inträffat för honom, får en uppsägning enligt 19 § verkan först efter det att hindret har fallit bort, dock senast efter fristens utgång. Om vid frivillig gruppskadeförsäkring ett dröjsmål med premien beror på försummelse av någon som på grund av gruppavtalet förmedlar premien, får uppsägningen verkan för den försäkrade gruppmedlemmen och försäkrade som har anslutits tillsammans med honom först efter det att medlemmen själv har fått kännedom om dröjsmålet. 2003/04:150 17 kap. (Jfr 9 kap. 15 § promemorian och SkFL.) Paragrafen ger vissa särskilda bestämmelser till de försäkrades skydd vid frivillig gruppförsäkring. Vid obligatorisk försäkring skyddas de försäkrade enbart av fjortondagarsfristen enligt 19 § andra och tredje styckena. Paragrafen har för gruppersonförsäkring sin motsvarighet i 19 kap. 22 §. För kollektivavtalsgrundad skadeförsäkring finns ingen motsvarighet. Vid individuell konsumentförsäkring har första stycket en motsvarighet i 5 kap. 2 § tredje stycket. Vid individuell företagsförsäkring finns ingen motsvarighet. Övervägandena finns i avsnitt 10.7. Bestämmelsen tar sikte enbart på hinder för den försäkrade gruppmedlemmen, inte för någon annan premiebetalare, även om denne har angetts i gruppavtalet. Den har därför praktisk betydelse i första hand när det är den försäkrade gruppmedlemmen som enligt avtalet skall betala premien. Om premien skall betalas av exempelvis en arbetsgivare, en förening eller en bank, har medlemmens personliga förhållanden mera sällan någon betydelse för betalningens punktlighet. Det är emellertid tänkbart att bestämmelsen blir tillämplig också i sådana fall. Den försäkrade kan efter att ha mottagit ett meddelande om premiedröjsmål enligt 19 § andra stycket hindras att betala genom ett hinder som avses i 20 § första stycket, t.ex. då arbetsgivaren på grund av dålig ekonomi underlåter inte bara att betala de anställdas utan också att utge lön i vederbörlig ordning. Måste det antas att premien skulle ha betalats om inte detta förhållande inträffat, flyttas tiden för uppsägningens rättsverkan fram på det sätt som bestämmelsen anger. Bestämmelsen nämner inte särskilt fallet att hinder uppkommer för den som anslutits tillsammans med gruppmedlemmen, även om denne i det enskilda fallet sköter betalningen såvitt gäller honom. Det är ju den försäkrade gruppmedlemmen som är försäkringstagare och i denna egenskap ansvarig för premien mot försäkringsbolaget. Det är däremot tänkbart att t.ex. en anhörigs plötsliga svåra sjukdom, frihetsberövande eller liknande i något fall utgör ett så allvarligt och oväntat personligt hinder för gruppmedlemmen att betala premien att det är att jämställa med de förhållanden som anges i lagtexten och därför kan åberopas som ett liknande oväntat hinder. I speciella fall betalas premien inte av den försäkrade utan av någon annan för gruppens räkning. Om premien uteblivit på grund av försum- melse av den som på grund av gruppavtalet förmedlar betalning på medlemmens vägnar, räcker det inte med att försäkringsbolaget sänt ett uppsägningsmeddelande till medlemmen på ändamålsenligt sätt enligt 24 § för att försäkringsbolaget skall få försäkringen att upphöra. uppsägningen skall få effekt är det nödvändigt att gruppmedlemmen också fått faktisk kännedom om dröjsmålet. flyttas fram efter det att medlemmen fått sådan vetskap. Lagrådet framhållit bör i detta fall, då den försäkrade gruppmedlemmen i