prop · GR03114 · 2004-03-22 00:00:00 — Utgångspunkten utgörs av de förutsättningar som gäller för den svenska utrikes-, försvars- och säkerhetspolitiken samt internationella åtaganden på exportkontrollområdet. Utredaren skall kartlägga förändringarna som skett i det internationella samarbetet och utvecklingen inom vapen- och krigsmaterielindustrin. Utifrån kartläggningen skall sedan utredaren granska de instrument som används i den svenska exportkontrollen. Utredaren skall se över gällande författningar och riktlinjer samt lämna förslag på de ändringar som kan behövas. Utredaren skall särskilt överväga och redovisa bl a behovet av att -ytterligare reglera olika former för tillhandahållande av krigsmateriel; -reglera import av krigsmateriel; - göra en översyn av regeringens riktlinjer; -reglera aktiviteter under begreppen tjänster, tekniskt bistånd och service på krigsmaterielområdet, samt -förändra de straffrättsliga bestämmelserna i krigsmateriellag- stiftningen. Utredaren skall vidare utvärdera hur delegeringen av besluten till fungerat och hur samrådet med inspektionens exportkontrollråd utvecklat sig samt lämna förslag till hur det framtida systemet för exportkontroll bör utformas och hur organisationen bör se ut. 8EG-förordningen för kontroll av produkter med dubbla användningsområden Europeiska unionens råd antog rådets förordning (EG) nr 1334/2000 om upprättandet av en ny gemenskapsordning för kontroll av produkter och teknik med dubbla användningsområden (EGT nr L 159, 30.6.2000 s.1). Förordningen trädde i kraft och ersatte därmed rådsförordningen , (EG) nr 3381/94. Till skillnad från de multilaterala exportkontrollregimerna, är förordningen juridiskt bindande för , liksom för andra EU-stater inklusive de tio nya medlemmarna. Syftet är att så långt möjligt etablera fri rörlighet för kontrollerade produkter inom den inre marknaden som de olika nationella systemen för kontroll av export till tredje land stärks och harmoniseras. Förordningen förenar medlemsstaternas åtaganden inom ramen för de multilaterala exportkontrollregimerna med friast möjliga rörlighet av varor inom den inre marknaden. Utvecklingen inom regimerna (AG, MTCR, NSG och WA) beaktas genom återkommande ändringar och uppdateringar av produktlistorna till förordningen. Den nya förordningens medföljande bilagor beslutas inom ramen för gemenskapssamarbetet i första pelaren, vilket innebär att de får direkt verkan på det nationella planet. Bilagorna skall enligt förordningen uppdateras . Förordningen introducerade en rad nyheter, bl a ett generellt gemenskapstillstånd för export av vissa produkter till vissa tredje länder. Den nya tillståndstypen har förenklat arbetet för de exporterande företagen genom att ett och samma tillstånd kan åberopas oavsett var utförseln från EU äger rum. Detta har även lett till en ökad samsyn inom EU på denna typ av export. Dels har bedömningen i tillståndsärenden underlättats genom att den nya förordningen även inkluderar gemensamma kriterier som medlemsstaterna har att beakta vid sin prövning. I kompletteras EG-förordningen av lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, samt av tillhörande förordning (2000:1217). författningarna trädde i kraft och ersatte lagen (1998:397) om strategiska produkter och förordningen (1998:400) om Till skillnad från vad som gäller under krigsmateriellagstiftningen där utförseltillstånd utgör undantag från ett generellt exportförbud är förhållandet det omvända under regelverket för kontroll av produkter med dubbla användningsområden. Här är utgångspunkten den att utförseltillstånd skall ges såvida det inte strider mot utrikes- eller säkerhetsintressen såsom dessa beskrivs i EG-förordningen. Export och överföring av produkter med dubbla användningsområden är föremål för tillståndsgivning och tillståndsgivande myndighet är material m m som återfinns i bilaga I till rådets förordning är det emellertid () som meddelar tillstånd. Lagen om produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd saknar liksom sin föregångare särskilda bestämmelser om möjligheten att få förhandsbesked om huruvida ett utförseltillstånd kommer att ges vid en eventuell export av produkter med dubbla användningsområden till en specifik destination. En praxis har emellertid utvecklats med innebörden att ISP ger företag förhandsbesked. lämnades 43 förhandsbesked. Generalklausulen en uppsamlingsbestämmelse (eng. catch-all) Enligt rådsförordning (EG) 1334/2000 artikel 4 och den svenska lagstiftningen kan tillstånd även krävas för export av produkter som inte är angivna i bilagorna till rådsförordningen (s k icke-listade produkter) om exportören har informerats av ISP att produkten är eller kan vara avsedd att användas i samband med tillverkning av massförstörelsevapen eller missiler som är kapabla att bära sådana vapen. tillkommit som en uppsamlingsbestämmelse för att se till att syftet med regleringen inte kringgås på grund av att produktlistorna sällan kan vara heltäckande i ljuset av den snabba teknologiska utvecklingen. Beträffande de första tre paragraferna under artikel 4 i rådsförordningen krävs att exportören har blivit informerad av ISP om Exportören är emellertid enligt artikel 4.4, även skyldig att upplysa ISP om exportören är medveten om att en produkt helt eller delvis är avsedd för sådan användning som regleras i ISP skall då avgöra om tillstånd skall krävas för exporten. Generalklausulen innefattar även särskilda krav på tillstånd i vissa fall för export relaterad till militär slutanvändning eller krigsmateriel, eller för export av icke-listade produkter som är eller kan vara avsedda för militär slutanvändning i ett land som omfattas av ett FN-, EU- eller OSSE-embargo, samt för icke-listade produkter som är, eller kan vara, avsedda att användas som delar eller som komponenter till krigsmateriel Skr. 2003/04:114 som olovligen har exporterats. Det är denna uppsamlingsbestämmelse som har legat till grund för EU:s gemensamma strävande att införa generalklausulen i de olika exportkontrollregimerna. () inrättades med ansvar för den kontroll som föreskrivs i lagen (1992:1300) om krigsmateriel och tillhörande förordning. Inspektionen övertog därmed ansvaret för merparten av de ärenden som tidigare beslutades av regeringen efter beredning i Krigsmaterielinspektionen (KMI), och den enhet inom som svarade för strategisk exportkontroll. ISP fick även ansvar för kontroll enligt lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, samt tillhörande förordning. ISP har därtill utsetts att vara nationell myndighet inom ramen för FN:s konvention om förbud mot kemiska vapen (CWC). ISP ansvarar således för tillstånds- och utförselfrågor avseende såväl krigsmateriel som produkter med dubbla användningsområden. Myndigheten har enligt 1a § lagen om krigsmateriel och 4 § lagen om kontroll av produkter med dubbla användningsområden skyldighet, och på eget initiativ, att lämna över ärenden som har principiell betydelse eller annars är av särskild vikt till regeringens prövning. ISP verkar i nära samråd med och Försvarsdepartementet. ISP har löpande kontakter med de företag som berörs av kontrollverksamheten. När det gäller krigsmateriel skall företagen till ISP kvartalsvis redovisa den marknadsföring som de har bedrivit utomlands. Dessa rapporter ligger till grund för ISP:s återkommande genomgångar med företagen avseende deras exportansträngningar. Förutom att fatta beslut i tillståndsärenden granskar ISP de underrättelser som tillverkare av krigsmateriel är skyldiga att lämna senast ett anbud lämnas eller ett avtal ingås om export av, eller annan utlandssamverkan om, krigsmateriel. Slutligen skall de krigsmaterielexporterande företagen rapportera om de leveranser som genomförts med stöd av lämnade tillstånd. Det finns även ett nära samarbete mellan ISP och företag som tillverkar produkter med dubbla användningsområden. ISP bedriver bl a en årligt återkommande seminarieverksamhet för att på så sätt nå ut till företagen. Då lagen om kontroll av export av produkter med dubbla användningsområden ser annorlunda ut än lagen om export av Skr. 2003/04:114 krigsmateriel, påverkar detta även formen för kontakten mellan myndighet och företag. Det är till exempel inte alltid lätt att identifiera vilka företag som berörs. Det beror på att produkter med dubbla användningsområden är svårare att klassificera. Den kontrollista som etablerats i samband med EG-förordningen 1334/2000 ger en vägledning om vilka produkter som bara får exporteras med licens. ISP finansieras med avgifter som tas ut av de tillverkande företagen. Avgifterna beräknas med utgångspunkt från värdet av fakturerade leveranser av kontrollerade produkter som överstiger . Underlaget för avgiftsuttaget omfattar således både leveranser inom och leveranser till utlandet. Ett direkt samband mellan myndighetens verksamhet och industrins betalningar har undvikits genom att avgifterna inbetalas till staten och inte direkt till myndigheten. Myndighetens löpande verksamhet anslagsfinansieras på sedvanligt sätt och kostnadstäckning uppnås genom utdebitering av industrin årsvis i efterskott, då verksamhetens faktiska kostnad liksom företagens fakturerade leveranser slutgiltigt kan fastställas. Antalet inkomna ärenden till ISP avseende utförsel uppgick till 1391, varav 321 avsåg produkter med dubbla användningsområden. Motsvarande tal var 1406 resp. 279 för resp. 245 för . Den fortsatta minskningen avseende ärenden om utförsel av krigsmateriel förklaras bl a med att myndigheten i större utsträckning använder projektlicenser med innehållsmässigt utökat djup och bredd samt längre giltighetstid. Generella licenser har också införts för materiel tillhörande svensk eller utländsk försvarsmakt. Man kan även se en ökande trend för licenspliktig utförsel av produkter med dubbla användningsområden. Inom verksamhetsgrenen kemvapenkonventionen överlämnades 107 industrideklarationer till ISP mot 2002. Motsvarande antal deklarationer till konventionens sekretariat OPCW () i var 41 st, jämfört med 40 för . Med en industrideklaration avses information om den verksamhet som bedrivits vid företag eller anläggningar som yrkesmässigt använder sig av, importerar samt exporterar vissa känsligare kemikalier. Under kemvapenkonventionens verifikationsbestämmelser har OPCW genomfört inspektion av en svensk anläggning såväl som . ISP fortsatte sitt rationaliseringsarbete inom licensieringsområdet för att förenkla den administrativa processen för ärenden av rutinkaraktär. Målsättningen för ISP är att utförselärenden av rutinkaraktär skall slutbehandlas i första hand inom en månad och Det system för säker elektronisk kommunikation mellan ISP och de krigsmaterielexporterande företagen som utvecklades under Skr. 2003/04:114 2002 togs i bruk . vidtogs även åtgärder för att sammanlänka detta system med det elektroniska ärendehanteringssystem som redan finns på myndigheten. Många av dessa åtgärder ligger väl i linje med myndighetens strävan att arbeta mot regeringens mål om den så kallade 24-timmarsmyndigheten. Enligt 10 kap. 6 § regeringsformen skall regeringen i utrikesärenden av större vikt om möjligt överlägga med före avgörandet. Vissa utförselärenden som rör krigsmateriel är av sådan art att överläggning med nämnden är påkallad. Det har emellertid bedömts önskvärt att ge även andra enskilda utförselärenden av principiell vikt en bredare politisk förankring. beslutade därför på grundval av prop. 1984/85:82 om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport, att en rådgivande nämnd i krigsmaterielfrågor skulle inrättas. Nämnden ombildades till Exportkontroll- rådet i samband med tillskapandet av (). breddades dess sammansättning för att återspegla den bredare sammansättning som har. I är därför samtliga riksdagspartier representerade. Rådet har 10 ledamöter. En aktuell lista på rådets ledamöter, liksom sammanträdesdatum och dagordningen från rådets senaste sammanträde finns på ISP:s webbplats (). sammanträder på kallelse av ISP:s generaldirektör, som även leder överläggningarna. Samråd skall ske med rådet innan beslut fattas i viktigare ärenden. Vid rådets sammanträden presenterar ISP samrådsärenden för övervägande. Vidare redovisar bedömningar av de mottagarländer som är aktuella, och Försvarsdepartementet medverkar med bedömningar avseende ärendenas försvarspolitiska betydelse. En strävan i rådet är att uttolka riktlinjerna, till ytterligare vägledning för ISP. Ledamöterna ges full insyn i handläggningen av utförselärenden genom att samtliga utförselbeslut för exportförsäljning fortlöpande redovisas. Denna procedur säkerställer en parlamentarisk insyn i tillämpningen av lagen (1992:1300) om krigsmateriel och ett medinflytande innan viktigare beslut fattas. Generaldirektören kan även vid behov höra rådet i frågor som rör tillämpningen av lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd. Avsikten med det svenska systemet, som vid en internationell jämförelse är unikt, är att skapa en bred förankring av exportkontrollpolitiken och främja kontinuitet i den förda politiken. Till skillnad från vissa andra länder, behandlas ärenden i EKR på ett tidigt stadium innan en konkret affär är aktuell. Eftersom det skulle vara kommersiellt skadligt för exportföretagen om deras avsikter blev kända innan en affär kommit till stånd, är inte diskussionerna i EKR offentliga. Ett annat skäl är att dessa diskussioner dessutom inte utgör några beslut, Skr. 2003/04:114 utan endast rekommendationer till ISP. De bedömningar som görs av enskilda mottagarländer faller dessutom under utrikessekretessen. ersätter inte i sådana ärenden som regeringen enligt regeringsformen skall överlägga med om. höll 7 sammanträden. 11 Det teknisk-vetenskapliga rådet För att bistå generaldirektören för med beredningen av ärenden som rör klassificering av krigsmateriel inrättades ett särskilt teknisk-vetenskapligt råd med företrädare för institutioner med överblick över teknologins tillämpning på civila respektive militära områden. höll rådet 1 sammanträde. En aktuell lista på rådets ledamöter finns på ISP:s webbplats (). Det tekniskvetenskapliga rådets arbetsområde omfattar vid behov även produkter med dubbla användningsområden. Avdelning III Internationellt samarbete 12Samarbetet inom EU med exportkontroll av krigsmateriel EU:s uppförandekod för vapenexport EU:s uppförandekod för vapenexport (se bilaga 4) antogs i sin nuvarande utformning och innehåller gemensamma kriterier för export av krigsmateriel som skall tillämpas vid den nationella prövningen av exportansökningar. Till koden hör en förteckning över de produkter som skall kontrolleras i enlighet med koden. Koden representerar en minsta gemensam nämnare inom EU på exportkontrollområdet och hindrar inte enskilda medlemsstater från att föra en mer restriktiv politik. Enligt kodens tillämpningsbestämmelser skall medlemsstaterna utbyta underrättelser om avslag (eng. denials), dvs. i huvudfallet avslag på ansökningar om exporttillstånd. Om en annan medlemsstat överväger att bevilja tillstånd för en i huvudsak identisk transaktion skall konsultationer genomföras innan tillstånd kan beviljas. Den konsulterande medlemsstaten skall även meddela den underrättande staten om sitt beslut. Utbytet av underrättelser om avslag och konsultationerna kring underrättelserna gör att exportpolitiken inom EU blir öppnare och mer enhetlig. Konsultationerna leder till en mer Skr. 2003/04:114 gemensam syn på olika exportdestinationer, och genom att medlemsländerna informerar varandra om de exportaffärer som nekas, minskar risken att exportkontrollen skall undergrävas genom att något annat medlemsland beviljar exporten. mottog 278 underrättelser om avslag från 11 medlemsstater. lämnade 5 underrättelser om avslag avseende år 20032. Dessa avslag rörde följande länder (inom parentes anges det kriterium som åberopades för respektive avslag och land): , (kriterium 7 risk för att materielen skall användas till annat ändamål i mottagarlandet eller vidareexporteras på oönskade villkor), (kriterium 7), (kriterium 7) samt i två fall rörande (kriterium 6 köparlandets uppträdande i förhållande till det internationella samfundet, i synnerhet i fråga om dess attityd till terrorism och kriterium 7). Det faktum att export till ett visst mottagarland nekats i ett fall innebär inte att landet inte kan komma i fråga för svensk export. Den svenska exportkontrollen tillämpar inte ett system med landlistor, dvs. fasta listor över godkända respektive icke godkända mottagarländer. Varje enskild utförselansökan prövas individuellt från fall till fall mot de riktlinjer som regeringen fastställt för krigsmaterielexporten. I rådsarbetsgruppen COARM (Council Working Party on ) diskuterar de femton medlemsstaterna regelbundet uppförandekodens tillämpning, utbyter information om synen på exportdestinationer och utarbetar gemensamma riktlinjer för medlemsstaternas nationella regelsystem för exportkontroll. En redogörelse för detta arbete, överenskommelser som har träffats och statistik över medlemsstaternas export av krigsmateriel, publiceras i en årlig rapport. Den femte årsrapporten enligt EU:s uppförandekod för vapenexport Den femte årliga rapporten, som godkändes av rådet (EGT C 320, 31.12.2003), visar att betydelsefulla framsteg har gjorts när det gäller samarbetet kring uppförandekoden. , liksom , redovisas i en bilaga samtliga beslut som tagits av den aktuella rådsarbetsgruppen. Själva rapporten visar också att flera viktiga framsteg gjorts avseende tillämpningen av och arbetet med koden. , efter slutligt godkännande av rådsarbetsgruppen, antog Rådet en gemensam ståndpunkt (common position) om kontrollen av s k förmedling (eng. brokering) av vapen. Detta betyder bl a att medlemsländerna nu åtagit sig att inkludera licensiering av förmedlingsverksamhet i sina nationella regelsystem. Vidare har en ny gemensam militär lista antagits och publicerats. 2 De löpande kontakterna med industrin gör att antalet svenska underrättelser blir Ökad samsyn och öppenhet, framtida prioriteringar har en gemensam användarhandbok tagits fram som utarbetats för att underlätta tillämpningen av koden. deltog i den grupp som utarbetade utkastet till handboken. I enlighet med målsättningen att uppnå en ökad och tydlig samstämmighet mellan olika politikområden, verkar också aktivt för att nå en gemensam syn bland medlemsländerna gällande tolkningen av uppförandekodens kriterier. Som ett första steg har tillsammans med tagit initiativet till ett arbete rörande tillämpningen av kodens kriterium 8, det s k utvecklingskriteriet. Liksom vid arbetet med användarhandboken deltar här i den grupp som skall utarbeta förslag till en metod för bedömningar enligt utvecklingskriteriet. En fördjupad dialog med EU:s blivande medlemsländer har också ägt rum , med seminarier i bl a och . Vidare har kontakter med ett antal tredje länder upprätthållits i form av trojkamöten. Som prioriteringar har bl a följande identifierats: Harmonisering av de nationella rapporterna för att få fram klarare och tydligare översiktstabeller Uppföljning av genomförandet av den gemensamma ståndpunkten om vapenförmedling Arbete med kontroll av elektronisk överföring av programvara och teknik som har samband med krigsmateriel Fortgående insatser för att främja uppförandekodens principer och kriterier i tredje länder. Tillhandahållande av praktiskt och tekniskt stöd till de anslutande länderna. Samarbete om försvarsindustriella frågor Inom EU finns även en ad hoc-arbetsgrupp, Working Party on a European Armaments Policy (POLARM), som har till uppgift att analysera alternativen för en europeisk försvarsindustripolitik och föreslå fortsatta åtgärder inom ramen för gemenskapsrätten eller . behandlade gruppen ämnen som forskning och teknologi, standardisering på försvarssidan, leveranssäkerhetsfrågor, restrukturering av den europeiska försvarsindustrin sett i ljuset av rådande överkapacitet och kommande utvidgning, transit av krigsmateriel inom EU samt codes of best practices, efter brittisk förebild, utgörande riktlinjer för relationerna mellan upphandlande försvarsmyndigheter och dess leverantörer, upphandlande myndigheters relationer till underleverantörer och förhållandet mellan kontrakterade leverantörer till de nationella försvaren och dessas underleverantörer. Vidare diskuterades inom gruppen den framväxande europeiska försvarsmaterielbyrån och dess mandat och möjligheten att tidigt till byrån föra över den forskningscell som är knuten till de utanför EU stående organisationerna WEAG/WEAO. Slutligen presenterades och diskuterades vid ett antal sammankomster kommunikation i försvars- industriella frågor , Towards an Skr. POLARM:s mandat och arbetsuppgifter berör komplicerade skeenden i en pågående flerårig europeisk omstruktureringsprocess, med ämnen som inte sällan kolliderar med andra pågående europeiska initiativ, i och utanför EU. Detta är den huvudsakliga anledningen till att gruppen endast undantagsvis kan redovisa konkreta resultat och enhälliga rekommendationer till rådet. är den allmänna bedömningen att gruppens breda mandat skapar ett värdefullt forum för diskussioner och förslag som inte finns i någon annan rådsarbetsgrupp. 13FN-registret och annan internationell rapportering om vapenöverföringar generalförsamling antog en resolution som anmodar medlemsländerna att till ett register redovisa såväl sin import som sin export av tyngre konventionella vapen. Handeln med följande sju vapenkategorier rapporteras: stridsvagnar, pansrade stridsfordon, grovt artilleri, stridsflygplan, attackhelikoptrar, stridsfartyg och robotar/robotlavetter. I samråd med försvarets myndigheter och () samman- ställer aktuella uppgifter som i enlighet med den ovannämnda resolutionen överlämnas till FN. För elfte år, 2002, hade , 119 av FN:s 191 medlemsländer rapporterat. Genom att rapporter föreligger från alla större exportörer utom och alla större importörer utom några länder i , beräknas av den legala världshandeln med angivna vapen omfattas av registret. andel i världshandeln med aktuella tyngre vapensystem är fortsatt begränsad. , som är det senaste rapportåret, redovisade export av två Stridsfordon CV9030 till , fjorton Stridsfordon CV9030 till , sex granatkastare till , sex granatkastare till , sex granatkastare till och en Ubåt Sjöormen till . På importsidan rapporterade ingen införsel i någon av de sju vapenkategorierna. Rapporten för sammanställs när statistiken är färdigbehandlad . Som ett led i strävan efter ökad öppenhet internationellt har regeringens redogörelse till över krigsmateriel- exporten överlämnats till FN i engelsk översättning. finns uppgifter lämnade till tillgängliga på FN:s webbplats (). Wassenaararrangemangets (se avsnitt 20 i denna skrivelse) rapporteringsmekanism avseende krigsmateriel följer i stort de sju kategorier som rapporteras till . Vissa kategorier har emellertid förfinats genom införande av undergrupper. enades medlemsstaterna om att även införa en åttonde kategori för små och lätta vapen. Arbetet med att införa en sådan kategori hade då pågått och kategorin har utvecklats för att i stort följa redan Skr. 2003/04:114 antagna direktiv från bl a . De 33 medlemsstaterna har enats om att två gånger rapportera enligt en överenskommen praxis och att ytterligare information då kan inkluderas på frivillig basis. Denna överenskommelse syftar till att göra det möjligt för medlemsstaterna att på ett tidigt stadium uppmärksamma destabiliserande ansamlingar av vapen. Även export av produkter och teknik med dubbla användningsområden inrapporteras till Wassenaararrangemanget två gånger . Samarbete med och deltagande i verkar aktivt för ökad rapportering till FN:s vapenregister och tog initiativ för samverkan med på detta område.