prop · GR03110 · 2004-03-17 00:00:00 — I propositionen Forskning om offentlig sektor (prop. 1991/92:36) lade regeringen fast ett långsiktigt forskningsprogram FOS-programmet i syfte att koncentrera resurserna och stärka universitetsforskningen om den offentliga sektorn. FOS-programmet har utvärderats av . Enligt utvärderingsrapporten och nyorientering inom den offentliga sektorn (2003/3) är den offentliga sektorns uppgifter, organisation, rekrytering, resurser och makt uppe till diskussion på alla nivåer. Detsamma gäller de demokratiska institutionernas förändrade villkor. I utvärderingen konstateras vidare att verksamheten inom forskningsprogrammet i stort fungerat väl. Dock påpekas att det finns ett behov av fler gemensamma plattformar för forskare och praktiker. I sin sammanfattande bedömning menar vidare att det finns ett fortsatt behov av forskning om offentlig sektor. Kartläggning av forskning om demokrati, offentlig förvaltning och folkrörelser För att ytterligare stärka kunskapen om demokratiforskningen gav regeringen i uppdrag att kartlägga den nationella forskningen om demokrati, offentlig förvaltning och folkrörelser. Enligt redovisningen i rapporten om demokrati, offentlig förvaltning och folkrörelser är det angeläget att främja en fundamental och gränsöverskridande forskning om demokrati inom de humanistiska och samhällsvetenskapliga discipliner som är relevanta. ser bl.a. tendenser till att forskningen i hög grad inriktas på konventionella frågeställningar och ser det därför som angeläget att främja forskning om mer fundamentala förändringar och om demokratins möjliga uttrycksformer . föreslår därför att ett strategiskt grundforskningsprogram upprättas för att stärka demokratiforskningen. Med strategisk grundforskning menas forskning som har grundforskningens inriktning som den riktas mot ett strategiskt valt och brett definierat område. Liknande förslag lämnar avseende forskningen om offentlig förvaltning och folkrörelser. Regeringen konstaterar utifrån ovan nämnda rapporter, samt utifrån de rapporter som använts som underlag i uppföljningen av målen och vissa av åtgärderna, att det finns ett behov av ytterligare forskning om Mot denna bakgrund kommer regeringen att Skr. 2003/04:110 återkomma till frågan om den framtida forskningen om demokrati, offentlig sektor och folkrörelser i den forskningspolitiska proposition som avses lämnas . I det förberedande arbetet inför den forskningspolitiska propositionen avser regeringen att ge arbetsgruppen för forskningsfrågor (C 1991:A) inom en ny roll. Arbetsgruppen har haft ett brett uppdrag och en bred sammansättning. Dess uppgift har bl.a. varit att följa ovan nämnda FOS-program. Då FOS-programmet nu avslutats ges arbetsgruppen ett ändrat uppdrag. Arbetsgruppen kommer framöver att tydligare fokusera på demokratifrågorna och ha till uppgift att strategiskt analysera behovet av insatser inom demokratiområdet, där forskningen utgör en viktig del. 7Allmänna åtgärder för att värna och fördjupa det demokratiska samhället Varför en uppföljning av allmänna åtgärder? Om behovet av insatser inom andra politikområden I demokratipropositionen angav regeringen flera politikområden som inte direkt innehåller insatser som är kopplade till regeringens mål för ett ökat och mer jämlikt deltagande, men som ändå är av grundläggande betydelse för att värna och fördjupa det demokratiska samhället. dessa politikområden kan nämnas ungdomspolitiken, utbildnings- politiken, jämställdhetspolitiken, folkrörelsepolitiken, mediepolitiken och I propositionen identifierades ett antal s.k. åtgärdsområden inom vilka det krävs insatser för att allmänt värna och fördjupa det demokratiska Framför allt krävs insatser inom andra politikområden än inom politikområdet Demokrati. De åtgärdsområden som identifierades i propositionen var bl.a. mänskliga rättigheter, media, den kommunala demokratins funktionssätt, förvaltningen samt demokratiarbete på EU- nivå och internationellt. För vissa av dessa åtgärdsområden lämnade förslag i demokratipropositionen. Det gäller t.ex. den kommunala demokratins funktionssätt där ett antal förslag lämnades för att stärka fullmäktiges ställning. För andra åtgärdsområden lyfte regeringen enbart fram pågående insatser som ansågs särskilt viktiga. gäller t.ex. insatser inom åtgärdsområdena mänskliga rättigheter och Uppföljning och redovisning av insatser inom olika åtgärdsområden I detta avsnitt kommer en uppföljning att göras av vissa av de insatser som aviserades i demokratipropositionen inom ovan nämnda åtgärds- Därutöver lämnas en redogörelse för några nya insatser som Skr. 2003/04:110 har vidtagits inom identifierade åtgärdsområden. I de fall en uppföljning görs av en insats som aviserades i demokratipropositionen görs direkta hänvisningar till förslaget i propositionen. I demokratipropositionen understryker regeringen vikten av att stärka arbetet med de mänskliga rättigheterna och anför bl.a. att respekten för alla människors lika värde och de mänskliga rättigheterna är en förutsättning för att demokratin skall kunna fungera. Bland annat betonas att diskriminering aldrig kan tolereras i ett demokratiskt samhälle. Arbetet för att stärka demokratin skall därför knytas till strävandena att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna. Ett antal initiativ inom området mänskliga rättigheter lyftes fram som särskilt viktiga, bl.a. regeringens arbete med att ta fram en nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna (skr. 2001/02:83) samt arbetet med den nationella handlingsplanen mot rasism, främlings- fientlighet, homofobi och diskriminering (skr. 2000/01:59). Nedan presenteras några av de insatser som gjorts enligt dessa handlingsplaner sedan demokratipropositionen lades. Även rättsväsendets insatser när det gäller rasistiska och homofobiska brott samt olaga diskriminering redovisas, liksom åtgärder för att säkerställa yttrandefriheten. 7.2.1En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna I skrivelsen En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna (skr. 2001/02:83) anges målet för regeringens långsiktiga arbete med de mänskliga rättigheterna nationellt. Målet är att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna, ökad kunskap och medvetenhet om de mänskliga rättigheterna samt bättre samordning av arbetet med att främja de mänskliga rättigheterna. I skrivelsen presenteras en rad initiativ som regeringen avser vidta (20022004) som handlingsplanen omfattar. Handlingsplanen syftar till att ta ett samlat grepp om de mänskliga rättigheterna i och berör ett stort antal politikområden och samhällsområden, t.ex. diskrimineringsfrågor, barnets rättigheter och de nationella minoriteterna. Nedan nämns endast några av de åtgärder som genomförts inom politikområdet Demokrati som en direkt följd av handlingsplanen. För att öka kunskapen om de mänskliga rättigheterna gav regeringen olika myndigheter och allmänna försäkringskassor i uppdrag att utbilda sin personal om mänskliga rättigheter. Ett tjugotal myndigheter och de allmänna försäkringskassorna har genomfört sådana utbildningar och andra aktiviteter inom området. myndigheterna kommer att gå vidare med fördjupade utbildningsinsatser Skr. 2003/04:110 . Bland annat kommer sju länsstyrelser att i samråd med arbeta fram utbildningsinsatser som direkt anknyter till myndigheternas verksamhet. Utbildning om mänskliga rättigheter har också genomförts inom . Dessa utbildningsinsatser skall ses som långsiktiga åtgärder som skall bedrivas under en rad år för att successivt öka kunskapen och medvetenheten om de mänskliga rättigheterna. Regeringen genomför också tre regionala konferenser om mänskliga rättigheter för anställda och förtroendevalda inom kommun och landsting i syfte att stimulera till ökad kunskap och diskussion om kommunernas och landstingens roll för förverkligandet av de mänskliga rättigheterna. Frågor om de nationella minoriteternas rättigheter behandlas också vid dessa konferenser. För att sprida information om de mänskliga rättigheterna har regeringen bl.a. inrättat en webbplats (). Webbplatsen innehåller dels beskrivningar av regeringens arbete inom området, dels redogörelser för aktuella händelser i såväl som utlandet. Där finns också viktiga dokument på området, t.ex. konventioner om mänskliga rättigheter, rapporter till och övervakningskommittéer inklusive kommentarerna till dessa rapporter. Vidare sprids information om regeringens arbete för de mänskliga rättigheterna via trycksaker, konferenser, mässor och liknande. inrättades myndigheten för levande historia som har uppdraget att främja arbete med demokrati, tolerans och mänskliga rättigheter med utgångspunkt i förintelsen. Verksamheten är utåtriktad med inriktning på kunskap, kultur och utbildning och med särskilt fokus på att nå barn, unga och vuxna i dessas närmiljö. Forum för levande historia startade sin publika verksamhet och anordnar bl.a. seminarier, forskarseminarier, utställningar och kulturella evenemang. När det gäller rättsväsendet har på regeringens uppdrag gjort en kartläggning av de mål där svenska domstolar tillämpat bestämmelserna i 2 kap. regeringsformen och den europeiska konven- tionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. I rapporten lämnas, utöver ovan nämnda kartläggning, också en redogörelse för målen mot vid den Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, liksom en redogörelse av den uppföljning som gjorts av dessa mål på nationell nivå. Rapporten kommer att användas som underlag vid utarbetandet av nästa handlingsplan för mänskliga rättigheter. Regeringen skall också låta översätta olika internationella dokument inom området för de mänskliga rättigheterna till svenska för användning inom rättsväsendet. har regeringen givit i uppdrag att dels genomföra en kartläggning av svensk forskning om mänskliga rättigheter, dels göra en översiktlig bedömning av forskningsläget. Uppdraget skall slutredovisas och kommer att utgöra underlag vid utarbetandet av nästa forskningspolitiska proposition. En viktig del i arbetet med handlingsplanen är den interdepartementala arbetsgrupp för mänskliga rättigheter som tillsattes 2000. Arbetsgruppen leds av och gemensamt. Gruppens uppgift är att samordna, stödja och komplettera fack- departementens arbete med mänskliga rättigheter. Den utgör också ett forum för information och diskussion om det internationella arbetet med mänskliga rättigheter samt medverkar vid behov av samordning och planering inför förhandlingar i internationella forum. Därtill skall gruppen följa upp handlingsplanen och se till att den utvärderas. kommer arbetet med att ta fram nästa handlingsplan för mänskliga rättigheter att inledas. 7.2.2Handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering överlämnade regeringen skrivelsen En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering (skr. 2000/2001:59) till . I skrivelsen redovisar regeringen det arbete som dittills bedrivits på området. I ett avslutande avsnitt presenteras en nationell handlingsplan för det vidare arbetet. I handlingsplanen identifierar regeringen nyckelområden för det fortsatta arbetet samt presenterar ett antal nya initiativ. Lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan trädde i kraft . Lagens syfte är att skydda studenter och sökande till högskolan mot trakasserier och diskriminering på grund av köns- tillhörighet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. trädde lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering i kraft. Syftet med den nya lagen är att motverka diskriminering som har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. Lagen innebär att skyddet mot diskriminering utvidgas till ett flertal samhällsområden. Ändringar i befintliga lagar mot diskriminering i arbetslivet och högskolan trädde även i kraft detta datum. Den nya lagstiftningen innebär en betydande utvidgning av ansvarsområdet för Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), Ombudsmannen mot diskriminering på grund av Skr. 2003/04:110 sexuell läggning (HomO) och (). Genom lagstiftning som trädde i kraft utvidgades bestämmelsen om hets mot folkgrupp så att även hets med anspelning på sexuell läggning är straffbart. infördes en särskild straffskala för grova fall av hets mot folkgrupp. En parlamentarisk kommitté tillsattes med uppgift att bl.a. överväga en sammanhållen diskrimineringslagstiftning som om- fattar alla, eller flertalet, diskrimineringsgrunder och samhällsområden (dir. 2002:11). Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . tillsattes en särskild utredare med uppdrag att bl.a. lämna förslag på regler som främjar lika rättigheter, motverkar diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och funktionshinder samt motverkar annan kränkande behandling inom skolväsendet och annan verksamhet av utbildningskaraktär (dir. 2003:114). Utredaren skall lämna ett delbetänkande och ett slutbetänkande . Särskilda riktade insatser är nödvändiga, inte minst i förhållande till grupper som av olika skäl känner stor tveksamhet inför myndigheter. DO har t.ex. på regeringens uppdrag initierat ett långsiktigt och strategiskt arbete för att förebygga och motverka diskriminering av romer. Upp- draget skall redovisas . Regeringen kommer därefter att göra en bedömning av behovet av ytterligare insatser. Insatser på lokal nivå disponerar medel för stöd till lokal verksamhet mot diskriminering, s.k. antidiskrimineringsbyråer. Sådana byråer finns nu etablerade i stora delar av . Byråernas verksamhet skall omfatta samtliga diskrimineringsgrunder. På detta sätt har det skapats förutsättningar för att individer, som normalt inte vänder sig till ombudsmännen, skall kunna göra anmälningar. Vidare har i samarbete med startat en rådgivande och stödjande verksamhet för de lokala myndigheterna och andra som behöver hjälp i sitt arbete med att motverka rasism och andra former av intolerans. Enligt förordningen (2002:1058) om statligt stöd för verksamhet som bistår personer som vill lämna rasistiska och andra liknande grupperingar ger stöd åt denna typ av verksamheter. Detta är en del av arbetet på lokal nivå för att bemöta tendenser till rasism och främlingsfientlighet. Verksamheterna skall bedrivas i nära samarbete med kommunerna. Frivilligorganisationernas aktiviteter är betydelsefulla i kampen mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering. En ideell förening, , har bildats av frivilligorganisationer. Verksamheten omfattar åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet, inklusive antisemitism, islamofobi och antiziganism, samt homofobi och diskriminering. Föreningens insatser är inriktade på att stärka samarbetet mellan frivilligorganisationer samt på kunskapsuppbyggnad, informa- tionsspridning och opinionsbildning. Centrumet har en statlig bas- finansiering om . Dessutom har sammanlagt fördelats ur Allmänna arvsfonden för att utveckla ungdomsföreningarnas lokala arbete mot rasism, främlingsfientlighet, diskriminering och homofobi. Satsningen och dess effekter utvärderas . har en nyckelroll när det gäller att följa frågor kring rasism, främlingsfientlighet och diskriminering, och dess omfattning. Verket skall regelbundet informera regeringen om detta arbete. har även öppnat en nätbaserad kunskapsbank med information om och andra länders metoder och erfarenheter när det gäller arbetet med att motverka rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering. Denna kunskapsbank drivs numera av . 7.2.3Rättsväsendets insatser mot rasistiska och homofobiska brott samt olaga diskriminering Insatser för ökad kunskap inom rättsväsendet För att förbättra kompetensen inom rättsväsendet när det gäller diskrimineringsfrågor gav regeringen , , och i uppdrag att upprätta kompetensstrategier. Strategierna skall i första hand omfatta diskriminering på grund av etnisk och religiös tillhörighet samt sexuell läggning. De skall syfta till ett långsiktigt, kontinuerligt och heltäckande arbete med diskrimineringsfrågor. Uppdragen redovisades till regeringen . Som en uppföljning av detta fick myndigheterna krav i regleringsbreven att återrapportera de åtgärder som vidtagits med anledning av de upprättade strategierna. Säkerhetspolisen presenterar en årlig sammanställning av antalet anmälda brott med bl.a. främlingsfientliga, antisemitiska eller homofobiska motiv. En rapport kommer att överlämnas till regeringen . Tillgänglig statistik avser således 2002. Av rapporten framgår att 668 stycken anmälningar om hets mot folkgrupp gjordes , vilket innebär en minskning med jämfört med föregående år. Antalet anmälda brott om olaga diskriminering var enligt årsredovisning 254 brott , vilket är en ökning jämfört med . Den tydligaste trenden i Säkerhetspolisens rapport är annars den markanta ökningen av brott med antifascistiska/vänsterideologiska inslag eller brott som riktar sig mot olika former av djurhållning. Antalet anmälda brott har inom denna kategori ökat till totalt 870 brott . Av dessa var brott mot djurhållning den kategori som ökade procentuellt mest. Det finns också tecken på att brott med homofobiska motiv ökat markant jämfört med . har genomfört årliga utvecklings- konferenser omfattande information och utbildning om rasism, främlingsfientlighet, antisemitism, homofobi och olaga diskriminering. Konferenserna har hållits tillsammans med bl.a. Säkerhetspolisen, Riksåklagarens speciellt utsedda åklagare, och Rikspolis- styrelsens kontaktpersoner vid polismyndigheterna. Brottsförebyggande rådets rapport (Rapport 2002:9) har delgetts alla polismyndigheter genom kontaktpersonerna . Rapporten är en uppföljning av rättsväsendets insatser mot rasistisk, främlingsfientlig och homofobisk brottslighet samt olaga diskriminering. Bland annat utifrån den rapporten har konstaterat flera viktiga effekter i det lokala arbetet mot hatbrott. Utbildning och informationsinsatser har genomförts vid samtliga polis- myndigheter. Samarbete och kontakt med minoritetsgrupper sker regel- mässigt i allt fler myndigheter. Underrättelsearbetet utvecklas kontinuer- ligt för att kartläggningen av hatbrotten ska bli så komplett som möjligt. Flera myndigheter har nära kontakt med den lokala säkerhetspolisen. För att hatbrotten tidigt ska uppmärksammas och straffskärpnings- grunden beaktas har tjänsteföreskrifter och lokala bestämmelser upp- rättats vid vissa myndigheter. På så sätt skapas rutiner vid anmälnings- upptagning, handläggning och kontakt med åklagare så att dessa brott får rätt prioritet. Brottslighet av denna typ är olika utbredd i landet. Polisens verksamhet synes enligt fungera bra i de län där hatbrottsligheten är utbredd. Bland annat har polismyndigheten i genomfört flera insatser mot nazistiska arrangemang, vilket lett till ingripanden, identifiering och lagföring. Övriga myndigheter får genom kontaktpersonerna allt större beredskap och kunnande. Yttrandefrihetens centrala betydelse lyftes särskilt fram i demokrati- propositionen. Medborgarnas frihet att föra fram sina åsikter måste värnas. tillsatte regeringen en stående beredning på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området. Beredningen skall följa ut- vecklingen på området samt utreda och lämna förslag till lösningar på Skr. 2003/04:110 olika problem som uppstår (dir. 2003:58). En särskilt viktig uppgift för beredningen är att lämna förslag till hur de problem som är relaterade till den tekniska och mediala utvecklingen skall lösas. I beredningens uppdrag ingår också att överväga om det är möjligt att i längden behålla en teknikberoende grundlagsreglering av yttrandefriheten i medierna samt om det finns anledning att slå samman tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) till en grundlag omfattande såväl tryckfrihet som annan yttrandefrihet. Inom ramen för utarbetandet av nya tjänsteföreskrifter för EU- anställda verkar för att stärka EU-tjänstemännens yttrandefrihet (se avsnitt 7.6.3). Regeringen underströk i demokratipropositionen att fria och själv- ständiga medier har en central funktion att fylla i en demokrati för att garantera en mångfald i nyhetsförmedling och opinionsbildning. Denna mångfald är viktig för att vår demokrati skall bevaras och vidare- utvecklas och överleva olika förändringar i samhället. Ett demokratiskt samhälle förutsätter att hela befolkningen har tillgång till arenor för såväl information som opinionsbildning, oavsett var man bor eller vilken position man har i samhället. Regeringen angav i propositionen att arbetet med mediefrågorna har en tydlig koppling till demokratifrågorna. Målet för mediepolitiken är bl.a. att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglighet. En viktig strävan är att slå vakt om ett varierat medieutbud, liksom om möjligheten att distribuera och ta emot olika medier. Denna utgångspunkt gäller såväl dagspress som radio och TV. Bland de nu aktuella insatserna inom området bör särskilt övergången från analog till digital TV-distribution i marknätet nämnas. har beslutat att sändningarna i det analoga marknätet skall ha upphört . Med digitala TV-sändningar möjliggörs en större mångfald och ökad tillgänglighet för publiken både när det gäller innehåll och distributionsvägar. Omvandlingen från analoga till digitala TV-sändningar i marknätet är ett av de största teknikskiftena . I samband med övergången till digital teknik kommer en stor informationsinsats att bli nödvändig. En särskild kommission kommer att förbereda skiftet och i det arbetet kommer stor hänsyn att behöva tas till medborgarnas önskemål och behov. För mångfalden i medieutbudet har radio och TV i allmänhetens tjänst (public service) en mycket viktig roll och den digitala utvecklingen innebär att verksamheten ges möjlighet att utvecklas. Radio och TV i allmänhetens tjänst har en stark ställning hos tittare och lyssnare. Det är av stor betydelse för demokratin att förtroendet för dessa medier bibehålls. En förutsättning är att tillgången till public service-utbudet kan garanteras i hela landet. Det sätt som radio och TV i allmänhetens tjänst finansieras på är också avgörande för möjligheten till bibehållet oberoende och för en fortsatt stark förankring hos allmänheten. Verksamhetens icke-kommersiella karaktär är grundläggande för ett Skr. 2003/04:110 programutbud präglat av integritet, mångfald och hög kvalitet inom alla Det är också betydelsefullt för demokratin att beslut som rör public service-verksamheten har en bred politisk förankring. Villkoren för radio och TV i allmänhetens tjänst behandlas av en parlamentarisk kommitté (dir. 2003:119). Kommitténs utgångspunkt är bl.a. att sändningarna skall präglas av det demokratiska statsskickets grundidéer samt uppfylla krav på opartiskhet och saklighet. Program- utbudet skall som helhet kännetecknas av hög kvalitet och präglas av en strävan att i olika programgenrer förmedla kunskap och bidra till allmänbildning. Kommitténs uppdrag är bl.a. att utreda programmens tillgänglighet för funktionshindrade samt språkliga och etniska minoriteter. Kommittén skall också analysera hur det samlade folk- bildningsansvaret hanteras och realiseras av programföretagen. Ett annat viktigt område för demokratin är lokal, icke kommersiell kabel-TV och närradio som verkar vid sidan om public service och de kommersiella medierna. Dessa radio- och drivs av bl.a. invandrarföreningar, religiösa samfund och studentföreningar. I lokala program ges möjlighet att framföra synpunkter, debattera och informera om sådant som sällan ges utrymme i de stora medierna. Inom pågår en analys av dessa mediers framtidsförutsättningar. Regeringen har givit i uppdrag att ansvara för att bl.a. utbildningsinsatser och ett ökat erfarenhetsutbyte kommer till stånd inom området icke-kommersiell lokal-TV.