prop · GR0360 · 2004-03-10 00:00:00 — Även om det finns en splittring när det gäller synen på kärnvapennedrustning, vilket beror på att det finns två kärnvapenstater inom unionen, råder bred enighet beträffande icke- spridningsåtgärder som t.ex. kontroll av kärnämne och behovet av att stärka () möjligheter att utföra denna kontroll effektivt. Biologiska och kemiska vapen EU har ett väl utvecklat samarbete inom ramen för konventionen mot biologiska vapen. Vid det partsmöte som ägde rum hölls ett gemensamt anförande och sammanställdes också ett gemen- samt dokument om nationellt genomförande av konventionen. När det gäller genomförandet av konventionen mot kemiska vapen bedrivs EU-samarbetet bl.a. i form av täta samrådsmöten vid den i baserade organisationen mot kemiska vapen. EU fortsätter att uppmana de stater som inte är parter till konventionen att ansluta sig. En viktig fråga för EU är fortsatt att de kemiska vapnen i förstörs inom överenskomna tidsramar. EU förde en aktiv politik vid för uppföljning av hand- lingsprogrammet mot illegal handel med lätta vapen . rade frågor för EU är exportkontroll, internationella förhandlingar om ett instrument för att underlätta identifiering och spårning av illegala vapen, illegal vapenförmedling (brokering) samt lätta vapen som ett hinder för EU finansierade insatser i , , och för att bekämpa okontrollerad spridning av lätta vapen. Särskilt inhumana konventionella vapen EU har varit starkt engagerat i de förhandlingar som resulterade i ett nytt protokoll, om s.k. explosiva lämningar av krig, till vapenkonvention (CCW). Syftet med avtalet är att stärka skyddet för civila som drabbas av krig genom att stater förbinder sig att röja oexploderad ammunition efter en konflikt och att ge ekonomiskt stöd till de länder som är drabbade. Explosiva lämningar av krig orsakar i vissa områden i världen lika stort eller större lidande än minor. EU arbetar aktivt för att provstoppsavtalet ska träda i kraft. maren 2003 uppvaktades de stater som ännu inte anslutit sig till avtalet, inför den särskilda ikraftträdandekonferens som ägde rum . EU var en viktig aktör i arbetet med att utarbeta den uppförandekod mot spridning av ballistiska missiler som antogs . gjort ett antal uppvaktningar till stater som ännu inte har anslutit sig till Icke-spridning i kemiska och nukleära vapen Den gemensamma åtgärden för EU:s program för icke-spridning och nedrustning i förlängdes genom rådsbeslut . också fattat beslut om projekt till stöd för förstöring av ryska kemiska vapen och hantering av ryskt vapenplutonium. är det viktigt att EU gör en gemensam insats för nedrustning och icke- 7.9 Exportkontroll av krigsmateriel och andra strategiska Utvecklingen av samarbetet kring EU:s uppförandekod för vapenexport EU:s uppförandekod för vapenexport ger medlemsstaterna en mekanism för att konsultera och utbyta information, i syfte att uppnå en ökad sam- Den femte årliga rapporten när det gäller arbetet enligt koden god- kändes och offentliggjordes av rådet (2003/C 320/01). år, liksom , redovisas i en bilaga samtliga beslut som tagits av den aktuella rådsarbetsgruppen. Själva rapporten visar också att flera viktiga framsteg gjorts när det gäller tillämpningen av och arbetet med Ny militär lista, användarhandbok och arbete med tolkningen av Några av de beslut som fattats inkluderar antagandet av en ny gemensam militär lista och av en användarhandbok som utarbetats för att underlätta tillämpningen av koden. deltog i den grupp som utar- betade utkastet till handboken. I enlighet med målsättningen att uppnå en ökad och tydlig samstämmighet mellan olika politikområden, verkar också aktivt för att nå en gemensam syn bland medlemsstaterna, bl.a. om tillämpningen av kodens kriterium 8, det s.k. utvecklingskriteri- Även här deltar i den grupp som ska utarbeta förslag till en metod för bedömningar enligt utvecklingskriteriet. med EU:s blivande medlemsstater har också ägt rum , med seminarier i bl.a. och . Vidare har kontakter med ett antal tredje länder upprätthållits i form av trojkamöten. En gemensam ståndpunkt avseendeförmedling av vapen antog rådet en gemensam ståndpunkt om kontrollen av vapen- förmedling (s.k. brokering). Detta betyder bl.a. att medlemsstaterna nu åtagit sig att inkludera licensiering av denna verksamhet i sina nationella EU-samordning i de internationella exportkontrollregimerna verkar aktivt för ökad EU-samordning inom de fyra internatio- nella exportkontrollregimer som söker begränsa spridningen av varor som kan användas för att tillverka massförstörelsevapen och missiler (, Australiengruppen, Wassenaararrangemanget och Missilteknologikontrollregimen). EU har fortsatt att förstärka det gemensamma agerandet i samtliga regimer. länderna aktivt bidragit till att en så kallad catch-all-mekanism kunnat införas i samtliga regimer utom NSG. En catch-all -bestämmelse innebär ökade möjligheter att kontrollera produkter som inte redan inklu- derats på regimernas kontrollistor. EU har också aktivt verkat för med- lemskap i regimerna möjligt för samtliga de tillträdande EU- EG-förordningen om kontroll av varor med dubbla användningsområden Förordning (EG) nr 1334/2000, som antogs och trädde i kraft under 2000, utgör grunden för medlemsstaternas kontroll av export av produk- ter och teknik med dubbla användningsområden. fördes den andra revideringen av förordningens kontrollistor. datering baserades, som brukligt är, på de listförändringar som gjorts i de olika multilaterala exportkontrollregimerna . att driva bl.a. frågan om immateriella överföringar, samt hur den handlingsplan mot massförstörelsevapen som antogs under det grekiska ordförandeskapet ska genomföras praktiskt. Den senare frågan till- sammans med den inledda EU-utvidgningen har aktivt engagerat Nya riktlinjer för konsulärt samarbete och bistånd åt EU-medborgare vid Nya riktlinjer för konsulärt samarbete och bistånd åt EU-medborgare vid kriser i tredjeländer antogs av rådet för allmänna frågor och yttre förbin- delser vid dess möte i . Rådet underströk i sina slutsatser att det är angeläget att skydda och bistå EU-medborgare genom att förse de diplomatiska och konsulära re- presentationerna med rekommendationer som är inriktade på att förbättra skyddet av medlemsstaternas medborgare i tredjeländer där risk för deras säkerhet kan uppkomma. Rådet ser särskilt fram emot möjligheterna till närmare samarbete också i fråga om beredskapsplanering och bättre kommunikationssystem, både lokalt och mellan huvudstäderna med sikte på att stärka EU-med- borgarnas tro på europeisk solidaritet. 7.11 Administrativt och protokollärt samarbete Samarbetet inom andra pelaren omfattar även administrativa och proto- Det innebär att man gemensamt belyser frågor som rör medlemsstaternas utrikesförvaltningar ur ett organisatoriskt, resursmäs- sigt och administrativt perspektiv samt frågor som rör folkrättsliga och ceremoniella regler för umgänget mellan stater, i synnerhet tolkning och tillämpning av Wienkonvention om diplomatiska förbindelser. Arbetet inom det administrativa området har ägnats bl.a. frågan om olika samlokaliseringsprojekt när det gäller utlandsmyndigheter i tredjeland, inkl. diplomatisk representation i nya huvudstad. Utbildningsprogrammet för unga diplomater från medlemsstaterna, rådssekretariatet och kommissionen, European Diplomatic Programme, EDP, som inleddes , har fortsatt även /2003 (EDP Skr. 2003/04:60 III). Programmet syftar till att fördjupa kunskaperna om den gemen- samma utrikes- och säkerhetspolitiken och höja medvetandet om den specifika europeiska diplomatiska dimensionen samt till att bygga ett nät- verk mellan deltagarna. I årets program EDP IV, som inleddes och avslutas , deltar samtliga blivande medlemsstater. Antalet deltagare uppgår därmed till 46 personer, av vilka två är svenskar. Temat för EDP IV är grannskapsinitiativet (). När det gäller de protokollära frågorna har fokus till stor del varit inriktad på en uppföljning av de ämnen som diskuterats vid de informella protokollchefsmötena i och . En fråga rör möjligheten att har- monisera de som utfärdas av medlemsstaterna för utländska be- skickningsmedlemmar. Eftersom staterna kommit olika långt i arbetet med att höja säkerhetsstandarden på har det visat sig svårt att genomföra förslaget. diskuteras i stället ett förslag där tanken är att ha en gemensam symbol, EU-logon, på kortet. En annan fråga rör möjlig- heten att samordna medlemsstaternas åtgärder mot missbruk av titlar med anknytning till beskickningar och konsulat. Detta ligger i linje med ett av de allmänna syften som arbetet på det protokollära området fyller, näm- ligen bevakning av utvecklingen i icke-medlemsstater som misstänks bryta mot folkrättsliga regler, framför allt Wienkonvention om diplomatiska förbindelser. 7.12 Terrorismbekämpning och rättssäkerhet Frågan om bekämpning av terrorism behandlas huvudsakligen inom andra och tredje pelaren, men vissa åtgärder genomförs även inom första pelarens område, t.ex. frysning av tillgångar. Internationella aspekter hanteras inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspoliti- ken. Alltsedan den 11 september 2001 har olika aspekter av terrorismbe- kämpning regelbundet funnits på dagordningen för flera arbetsgrupper inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Det löpande arbetet har bl.a. rört uppdatering av de namnlistor över personer och enheter som är, eller misstänks för samröre med, terrorister, och som ska träffas av olika former av restriktiva åtgärder, t.ex. frysning av till- gångar eller reserestriktioner. Meningsutbyte har också skett om erfaren- heter och problem i samband med frysning av tillgångar. EU har dess- utom inlett planering för tekniskt bistånd till vissa stater, som utvalts i samråd med FN, i syfte att underlätta för dessa att leva upp till sina internationella förpliktelser i bekämpningen av terrorism. bestämde sig den för att arbeta för ett ökat fokus på rättssäkerhetsfrågor och mänskliga rättigheter i kampen mot terrorism. Denna politik har fortsatt att bedrivas lång- siktigt inom både EU och FN. Huvuddelen av detta arbete har förvisso bedrivits gentemot FN, som utgör navet i sanktionsarbetet. När FN ändrar något i sina bestämmelser om sanktioner får det dock direkt återverkan på EU:s arbete. Mycket återstår här ännu att göra, även om flera förbättringar av sanktionsinstrumentet redan har skett. 2002 fick t.ex. genomslag för flera idéer om förbättringar av den Skr. 2003/04:60 sanktionsregim under vilken bl.a. tre svenska medborgare fick sina till- gångar frysta, nämligen sanktionsregimen mot och talibanerna. För det första antog riktlinjer som anger att en stat som vill föreslå någon för listning, ska förse sanktionskommittén med underlag som rättfärdigar beslutet. För det andra antog sanktions- kommittén en avlistningsprocedur; ett område som varit helt oreglerat. För det tredje antog en särskild resolution, nr 1452 (2002), som ger möjlighet till undantag från sanktionerna av humanitära skäl. togs ett första steg i det fortsatta arbetet, då och tillsammans anordnade ett seminarium om rätts- säkerhetsaspekter på sanktioner i . Ett stort antal länder liksom flera nyckelpersoner på deltog i seminariet. presenterade där en rad tankar kring hur FN:s sank- tionssystem ytterligare skulle kunna förbättras. I korthet lades följande idéer fram: -att FN bör anta tydligare kriterier för listning samt delge berörda listade individer och enheter bakgrunden till listningsbeslut, -att listningsbeslut bör tidsbegränsas, -att någon form av prövningsmekanism bör inrättas inom FN, t.ex. en expertpanel med erfarna domare, som kan agera rådgivare till säkerhetsrådet eller sanktionskommittéerna och som tar emot kla- gomål direkt från de listade individerna och enheterna , -att FN antar en mekanism genom vilken felaktigt listade individer och enheter kan få ersättning. De svenska idéerna, som i betydande grad överensstämde med de tyska tankegångarna, väckte stort intresse och regeringen överväger nu hur initiativet bäst bör förvaltas framöver. 8 Den gemensamma handelspolitiken 8.1 Svenska prioriteringar i handelspolitiken mål är att värna och utveckla öppna, enkla, rättvisa och legitima ramvillkor för internationell handel och investeringar. Detta gynnar såväl export, import och investeringar som utvecklingsländernas möj- ligheter att delta i världshandeln och dra nytta av globaliseringens fördelar. verkar för att detta synsätt ska få genomslag i EU:s gemensamma handelspolitik både i världshandelsorganisationen, WTO, och i andra fora, inklusive de bilaterala och regionala handelsavtalen, så att dessa medel ska samverka till målen att skapa förutsättningar för tillväxt, sysselsättning och hållbar utveckling i , i övriga EU och i omvärlden. WTO bildades och efterträdde som huvudorgan för den multilaterala handelspolitiken. WTO administrerar bland annat avtalen om varuhandel (), tjänstehandel (GATS), handelsrelaterade imma- terialrätter (TRIPS), jordbruksavtalet (AoA), tekohandelsavtalet (ATC) och tvistlösningsavtalet (DSU). WTO hade vid slutet av 2003 148 med- lemmar och ytterligare ett trettiotal förhandlade om medlemskap. 8.2.1 Utvecklingsdagordningen från (DDA) De WTO-förhandlingar som går under benämningen Utvecklingsdagord- ningen från (DDA), eller Doharundan, inleddes med målet att vara avslutade senast . Regeringens stånd- punkter inför dessa förhandlingar meddelades i skrivelse 1998/99:59 "Öppen handel - rättvisa spelregler". EU:s gemensamma ståndpunkter fastlades i rådsslutsatserna , vilka komp- letterats med ytterligare rådsslutsatser. Detta skedde senast efter reformen av EU:s jordbrukspolitik och inför WTO:s femte minister- möte i , , . Förhandlingsarbetet präglades i stor utsträckning av minis- termötet i . Avsikten var att vid mötet göra en halvtidsöversyn och fatta beslut om riktlinjer för förhandlingar om främst jordbruk, industrivaror samt om de fyra s.k. Singaporefrågorna, d.v.s. förenkling av handelsprocedurer, insyn i offentlig upphandling, handel och konkurrens samt handel och investeringar. I syfte att föra frågan om ett om förenklingar av handelsprocedurer framåt, en prioriterad fråga för EU och , skrev näringsminister ett brev till ett stort antal av sin kollegor i tongivande för att framhålla värdet av ett . Beslut skulle också fattas i om att förbättra ett antal särbestäm- Skr. 2003/04:60 melser för . Trots att framstegen i Doharundan hade varit blyg- samma fanns det förhoppningar om att nå resultat. Mötet avbröts dock när mötesordföranden inte längre ansåg att det fanns förutsättningar att nå enighet. Flera faktorer bidrog till detta. Bland annat saknades kompromissvilja, vilket exempelvis märktes i förhandlingarna om de s.k. Singaporefrågorna och jordbruket. Även faktorer som bristande förtroende för handelssystemet samt tidspress spelade in. Vid i godkändes och anslutning till WTO. Beslutet var ytterligare ett steg för att WTO verkligen ska bli en global handelsorganisation, för både i-länder och u- länder. och blev de första Minst Utvecklade Länderna, (MUL), som blev medlemmar i sedan organisationen grundades . De var också de första länder som antogs enligt WTO:s nya riktlinjer för att underlätta MUL:s anslutning till WTO (, ). Riktlinjerna slår bl.a. fast att WTO:s övriga medlemsländer ska begränsa sina krav på de MUL-länder som förhandlar om medlemskap i organisationen till en nivå motsvarande de åtaganden som redan gjorts av de MUL som är medlemmar i . Sedan förhandlingarna brutit samman i agerade aktivt både inom och utom EU för att de skulle återupptas möjligt med utgångspunkt från de framsteg som trots allt gjordes vid ministermötet, inklusive det sista utkastet till ministerdeklaration. För att möta kraven från den s.k. G20-gruppen av med bl.a. , och framförde också att EU borde visa större flexibilitet på jordbruket och t.ex. gå med på att fasa ut exportstöden. har också ställt sig bakom det initiativ om att avskaffa alla produktionsrelaterade stöd och exportstöd till bomullssektorn som fyra av världens fattigaste länder drivit. Dessutom har föreslagit att EU borde fatta ett beslut om att unilateralt genomföra sådana åtgärder i syfte att öka förtroendet för processen och därmed medverka till att förhandlingarna återupptas igen. har också efterlyst en klarare vision för hur EU ser på och har föreslagit att EU bör förbättra kontakterna och bygga allianser med dessa länder samt utöka det handelsrelaterade tekniska biståndet. har också pekat på det angelägna i att u- ländernas förslag till effektivare och mer precisa regler avseende särskild och differentierad behandling (SDT) avslutas enligt tidtabell. SDT innebär undantag och särskilt förmånliga villkor samt biståndsinsatser. På basis av ett meddelande från kommissionen antog rådet slutsatser om hur EU ska agera för att bidra till att förhandlingarna återupptas. Meddelande innebär bl.a. en ökad flexibilitet beträffande de fyra s.k. Singaporefrågorna eftersom de inte längre ska hanteras som ett paket utan värderas var och en för sig. Detta har drivit länge och det torde gynna förenkling av handelsprocedurer och insyn i offentlig upphandling, vilka vi prioriterar högst. Meddelandet innehöll också förslaget om en höjd ambitionsnivå i förhandlingarna om industrivaror och tjänster, vilket eftersträvat mot bakgrund av våra stora export- och importintressen. hade vi önskat att meddelandet gått längre på jordbruksområdet då detta är en så central fråga i förhand- lingarna. Vid mötet i WTO:s allmänna råd konstaterades att de informella samråden med medlemsländerna visat att samtliga med- lemsländer var villiga att återuppta förhandlingarna, men att det fort- Skr. 2003/04:60 farande fanns förhållandevis stora åsiktsskillnader i sak. Ett nytt möte i allmänna rådet föreslogs äga rum med avsikten att utse nya ordföranden i förhandlingsgrupperna, vilket skulle kunna utgöra ett viktigt steg mot en nystart av Doharundan. EU, med starkt engagemang av , var pådrivande bakom det WTO-beslut om TRIPS och hälsa som togs och som innebär att länder som saknar inhemsk produktion av läkemedel ges möjlighet att vid nationella hälsorisker importera billiga kopior av mediciner mot sjukdomar som aids, malaria och tuberkulos. EU:s tidiga ställnings- tagande till förmån för de fattiga länderna i världen hade stor betydelse för att denna uppgörelse kunde träffas. EU, med starkt stöd av , har också genomfört åtgärder utanför WTO-förhandlingarna som ska främja export av läkemedel. har exempelvis redan medverkat till att möjliggöra export av läkemedel till differentierade (dvs. lägre) priser, som ska låta fattiga länder få ta del av billiga och högkvalitativa läkemedel. En EG-förordning infördes . Friare handel med tekovaror är en viktig fråga för . Dels för att tekoindustrin är en sektor inom vilken många har stor potential att utveckla sin export, dels för att billigare tekovaror gynnar svenska konsumenter. Enligt tekoavtalet (ATC) ska EU:s tekokvoter gentemot WTO-medlemmar avskaffas . Härigenom ges ett viktigt bidrag till ekonomisk tillväxt och utveckling. har varit pådrivande för detta inom EU. WTO har tidigare slagit fast att den amerikanska skattelagen Extra Territorial Income Act (), uppföljaren till den s.k. ()-lagstiftningen, innebär en otillåten exportsubvention till vissa företag. Om inte upphäver lagen har EU rätt att införa motåtgärder till ett värde av /år, vilket motsvarar kostnader för exportsubventionen ifråga. har upprepade gånger meddelat att man har för avsikt att följa utslaget men så har ännu inte skett. antog EU därför förordning (EG) nr 2193/2003 som innebär ett gradvis införande av motåtgärder med sin början , om inte drar tillbaka den otillåtna lagstiftningen. införde skyddsåtgärder i form av 30-procentiga tilläggstullar på ett antal olika stålprodukter. På begäran av EU upprättades en tvistlösningspanel i WTO som kom till slutsatsen att brutit mot . överklagade detta beslut. publicerade överprövningsorganet sitt fällande utslag, som sedan antogs av . valde emellertid att ta bort de otillåtna ståltullarna och därmed blev EU:s motåtgärder (till ett värde av Skr. 2003/04:60 ) aldrig aktuella. 8.3 EU:s övriga handelspolitik 8.3.1 Det allmänna preferenssystemet (, GSP) Rådets förordning (EG) nr 2501/2001 om det allmänna preferens- systemet gäller till och med . Osäkerheten i den handelspolitiska situationen medförde dock att beslut togs om att förlänga förordningen . har intensiva diskussioner förts om tolkning och tillämpning av förordningen när det gäller att återinföra tull vid import. Att rent mekaniskt agera enligt en beslutad formel i förordningen utan att se till effekterna, kunde inte godta. Därför motsatte sig att försämringar skulle beslutas för länder i finansiell kris eller med liten importvolym till EU och ver- kade aktivt för förändringar av systemet. Efter omfattande förhandlingar kunde bestämmelser tas om en krisklausul och ett undantag för länder med liten import. Sårbara utvecklingsländer undan- togs därför från försämringar av handelsvillkoren. har även aktivt drivit att bedömningar från () ska ingå i underlaget när beslut tas om särskilda tullförmåner för länder som arbetar med att fullständigt uppnå interna- tionell arbetsrättslig nivå. anser att information från gör att kriterierna för bedömning blir tydliga och stabila och processen blir föru- tsägbar. 8.3.2 Rådsslutsatser gällande arbetsvillkor och fortsatt engagemang avseende globaliseringens sociala dimension var pådrivande vid utarbetandet av de rådslutsatser om främjande av grundläggande arbetsvillkor som antogs av ministerrådet . Rådsslutsatserna är ett viktigt bidrag till att upprätthålla EU:s höga ambition på detta område, och det var en framgång att tydliga råds- slutsatser kunde antas före i (vilket vissa medlemsstater motsatte sig). Förutom att tydliggöra EU:s ståndpunkt avseende arbetsvillkor understryker rådsslutsatserna EU:s aktiva stöd för den av upprättade om globaliseringens sociala dimension, som ska avlämna slutrapport . Sedan initiativet Globalt Ansvar lanserades av statsministern har regeringen intensifierat sitt arbete med att främja företags sociala ansvar som ett led i ett brett engagemang för globaliseringens sociala dimension. Regeringen har aktivt bidragit till diskussionen om dessa frågeställningar på EU-nivå, bl.a. genom en presentation av Glo- balt Ansvar vid en konferens om företagens sociala ansvar som organise- rades av EU:s ordförandeskap . För mer information om Globalt Ansvars verksamhet se webbplatsen . 8.3.3 Regionala/bilaterala avtal Under den pågående Doharundan har EU avstått från att inleda förhandlingar med nya länder om bilaterala eller regionala frihandels- har EU dock ett stort antal sådana avtal och bedriver förhandlingar med , , , Gulf- staterna och AVS-länderna i , och om fri- handel och ett ökat samarbete om handelspolitiska regelverk tillsammans med andra politiska, ekonomiska och sociala frågor (för respektive regio- nalt/bilateralt avtal se kapitel 10). Mot bakgrund av att många andra länder trappat upp antalet frihandelsförhandlingar är det viktigt att konkurrensläget för euro- peiska företag inte försämras. EU:s restriktiva hållning till nya bilaterala frihandelsavtal håller bl.a. av detta skäl på att luckras upp efter minister- Detta välkomnas av som anser att regionala och bilaterala avtal kompletterar de multilaterala frihandelsansträngningarna Det finns inte något inbyggt motsatsförhållande dem emel- Tvärtom har bilateralism och multilateralism fungerat ömse- Bilaterala överenskommelser har lett till ösningar som tjänat som förebild för WTO-processen. WTO och Dohaförhandlingarna har högsta prioritet, men måste komp- letteras med en nysatsning på bilaterala och regionala frihandelsavtal. Båda processerna ger ekonomiska vinster genom öppnare marknader och bättre regelverk för handeln. En offensiv satsning på denna typ av avtal måste vara inriktad på att motverka protektionism och stötta den multi- laterala processen inom WTO. Ett minimikrav är att avtalen är förenliga