prop · GR03123 · 2004-03-24 00:00:00 — Genom bestämmelsen, som har sin grund i artikel 11 i direktiv /18/EG och motsvarar 8 § första stycket i järnvägssäkerhetslagen, ges tillsyns- myndigheten rätt att återkalla tillstånd om förutsättningarna för beviljan- det är uppfyllda eller om tillståndsinnehavaren inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Dessutom kan ett tillstånd återkallas om det inte använts . En återkallelse i sistnämnda fall kan använ- das för att framtvinga en omprövning av tillståndet. Företaget kan givet- vis genast söka nytt tillstånd, som skall beviljas om förutsättningarna är uppfyllda. Bestämmelsen åsyftar samtliga tillstånd enligt 3 kap., dvs. licens, säkerhetsintyg, särskilt tillstånd, auktorisation för att få organisera järn- vägstrafik och tillstånd för infrastrukturförvaltare. Bestämmelsen omfat- tar dock endast sådana licenser som beviljats i . Om en licens har återkallats är inte längre kraven för säkerhetsintyg uppfyllda, vilket framgår av 3 kap. 3 § jämförd med definitionen av järn- vägsföretag i 1 kap. 4 §. Om en licens återkallas bör således även säker- hetsintyget återkallas. Däremot kan ett säkerhetsintyg återkallas utan att det brister i förutsättningarna för licens. Kan ändamålet med återkallandet lika väl tillgodoses genom ändring av tillståndsvillkoren skall givetvis så ske i stället. 8 kap. 6 § Bestämmelsen härrör från artikel 11.7 i direktiv /18/EG och mot- svarar 8 § andra stycket järnvägssäkerhetslagen. Enligt artikel 11.7 får tillsynsmyndigheten inte, om det står helt klart att en finansiell omstrukturering inte kommer att genomföras inom rimlig tid, tillåta ett järnvägsföretag mot vilket ett konkursförfarande el. dyl. har inletts att behålla sitt tillstånd. 8 kap. 7 § Genom bestämmelsen genomförs artiklarna 12, 13.5 och 19 i direktiv /16/EG och 96/48/EG. I första stycket regleras tillsynsmyndighetens särskilda befogenheter i de fall då ett ingripande är nödvändigt beträffande komponenter och del- system som redan godkänts på det sätt direktivet föreskriver. I andra stycket regleras Järnvägsstyrelsens möjligheter att begära kompletterande kontroller av ett delsystem trots att det är försett med en EG-kontrollförklaring, innan detta får tas i bruk. En sådan komplette- rande kontroll får endast begäras om det föreligger en misstanke om att de villkor som gäller med stöd av lagen, särskilt de väsentliga krav som anges i direktiv /16/EG och 96/48/EG, inte är uppfyllda. Om en sådan åtgärd som anges i första och andra styckena vidtas skall den rapporteras till , vilket bör anges i förordning. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 16.3. 8 kap. 8 § Genom paragrafen genomförs artikel 24 i direktiv /16/EG. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 16.3. 8 kap. 9 § Genom bestämmelsen genomförs artikel 30.2 och delvis 30.3 och 5 i direktiv /14/EG. Infrastrukturförvaltare är enligt järnvägslagen skyldiga att upplåta infrastrukturkapacitet på konkurrensneutrala och icke-diskriminerande villkor. Järnvägsföretag, infrastrukturförvaltare och auktoriserade sökande ges genom bestämmelsen möjlighet att hänskjuta en tvist som rör frågan om en infrastrukturförvaltares beslut är förenligt med denna lag. Som exempel kan nämnas beslut om kapacitetstilldelning och avgif- Det kan avse en fråga om infrastrukturförvaltarens beskrivning av järnvägsnätet har upprättats i enlighet med gällande bestämmelser. Det kan också röra en fråga om infrastrukturförvaltaren utifrån bestämmel- serna i lagen och sin egen järnvägsnätbeskrivning har tilldelat tåglägen på ett riktigt sätt eller om avgifterna är förenliga med de principer som fastställs i lagen. beslut måste givetvis utformas med beaktande av konsekvenser för andra än den som hänskjutit tvisten. Om myndighe- ten exempelvis finner justeringar av en förvaltares beskrivning av järn- vägsnätet befogade, kan beslutet inte rimligen utformas så att en beslutad och tillämpad tågplan måste rivas upp helt. Beslutet kan däremot utfor- mas som en anvisning för kommande tågplaner. En annan sak är att det eventuellt kan ligga till grund för en skadeståndstalan i allmän domstol. Det är endast möjligt att hänskjuta tvister som gäller beslut som infra- strukturförvaltaren har meddelat med stöd av bestämmelser eller bemyn- diganden i denna lag. Ett beslut enligt förordning som regeringen med- delat med stöd av den s.k. restkompetensen enligt 8 kap. 13 § första stycket 2, kan således inte behandlas i denna ordning (t.ex. om när del av statens järnvägsnät får läggas ned). Tvistlösningen skall inte i första hand liknas vid en process i allmän domstol, utan är snarare att jämföra med det förhållandet att en part anser att en infrastrukturförvaltares agerande inte är förenligt med lagens bestämmelser och påtalar denna brist för tillsynsmyndigheten som då har en skyldighet att vidta åtgärder för att utreda huruvida det ligger något i påståendet och fatta beslut i saken. Detta utesluter inte att det kan uppstå vissa gränsdragningsproblem när det gäller förhållandet till allmän dom- stol, se ovan. beslut kan överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 16.4. 8 kap. 10 § I 8 § fastställs endast att tillsynsmyndigheten skall föra och ge offentlig- het åt register över järnvägsinfrastruktur och järnvägsfordon. Genom bemyndigandet ges regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten rätt att meddela föreskrifter om vilka uppgifter registren skall innehålla och hur rapporteringsskyldigheten skall utfor- mas. Bestämmelsen innehåller vidare ett bemyndigande, som begränsats efter Lagrådets påpekanden, till regeringen eller tillsynsmyndigheten att meddela de föreskrifter som behövs för prövning av tvister. Bestämmelserna 14 §§ har överförts från järnvägssäkerhetslagen till följd av den lagens ändrade tillämpningsområde. hållet i paragraferna motsvarar helt 2527 §§ järnvägssäkerhetslagen. Bestämmelserna har behandlats närmare i avsnitt 17. 9 kap. 1 § Bestämmelsen motsvarar 25 § järnvägssäkerhetslagen, med den skillna- den att terminologin ändrats och viss språklig modernisering har skett. I sak avses inte någon skillnad. För att beträda spårområde på platser där det inte klart framgår att allmänheten har tillträde krävs således numera tillstånd av infrastrukturförvaltare eller järnvägsföretag. I 25 § järnvägs- säkerhetslagen exemplifierades vad som avsågs med att det klart skulle framgå att allmänheten hade tillträde till en viss plats inom området. Det angavs vara platser där det genom skyltning, utjämning av höjd- skillnaden mellan spåret och markplanet, gångfållor eller genom andra anordningar stod klart att allmänheten hade tillträde. 9 kap. 2 § Bestämmelsen motsvarar helt 25 a § i järnvägssäkerhetslagen. Alkohol- förtäringsförbudet gäller numera inom järnvägssystem, vilket enligt definitionen i 1 kap. 4 § omfattar både järnvägsinfrastruktur och järn- vägsfordon. Någon skillnad i sak i förhållande till järnvägens område och dess färdmedel som användes i järnvägssäkerhetslagen är inte avsedd. Att undantag från förtäringsförbudet i särskilt fall medgetts av infrastrukturförvaltare eller järnvägsföretag innebär naturligtvis inte någon begränsning i skyldigheten att söka tillstånd enligt alkohollagen (1994:1738). Med alkoholdrycker förstås spritdrycker, vin, och öl som innehåller mer än 2,25 volymprocent alkohol. Alkoholdrycker som förtärs i strid mot bestämmelsen får tas i beslag och förverkas i den utsträckning detta tillåts enligt bestämmelserna i lagen (1958:205) om förverkande av alko- holhaltiga drycker. 9 kap. 3 § Bestämmelsen motsvarar 26 § järnvägssäkerhetslagen. Av paragrafen framgår att en befattningshavare i säkerhets- eller ordningstjänst inom järnvägssystem, dvs. en person med en sådan befattning hos en infra- strukturförvaltare eller ett järnvägsföretag, får ingripa i enlighet med vad som anges i bestämmelsen. Det betyder att behörig befattningshavare får avlägsna en person som överträder förbudet i 1 §, uppträder berusad eller på annat vis stör ordningen eller äventyrar säkerheten i järnvägsdriften. Om detta inte bedöms tillräckligt får befattningshavaren, om det kan anses absolut nödvändigt, omhänderta en störande person, med de begränsningar som framgår av paragrafen. I andra stycket sägs att en person som enbart överträder alkohol- förtäringsförbudet i 2 § får avvisas endast från järnvägsinfrastrukturen, dvs. stations- och spårområden. Det har bedömts som alltför ingripande att avlägsna en person av denna anledning från ett tåg. Någon möjlighet till omhändertagande enbart på grund av en sådan överträdelse har inte heller ansetts erforderlig. 9 kap. 4 § Bestämmelsen motsvarar 27 § järnvägssäkerhetslagen. För att verkställa en åtgärd enligt 3 § får den behörige befattningshavaren inte använda strängare medel än vad förhållandena kräver. I fösta hand bör man för- söka tala personen till rätta genom upplysningar och anmaningar. Endast om detta inte hjälper får befattningshavaren tillgripa våld, och då i minsta möjliga omfattning för att uppnå avsett resultat. Till följd av järnvägslagens tillkomst och det därmed ändrade tillämp- ningsområdet för järnvägssäkerhetslagen har straffbestämmelserna om järnvägar förts över till järnvägslagen. Det materiella innehållet i bestämmelserna motsvarar 2933 a §§ järnvägssäkerhetslagen. Paragra- ferna har behandlats i avsnitt 17. 10 kap. 1 § Bestämmelsen motsvarar 29 § i järnvägssäkerhetslagen. Punkt 1 i första stycket innehåller en straffbestämmelse för den som driver tillstånds- pliktig verksamhet utan tillstånd. Enligt 3 kap. krävs tillstånd av till- synsmyndigheten för den som avser att utföra och/eller organisera järn- vägstrafik och att för förvalta järnvägsinfrastruktur. och Riks- trafiken är dock undantagna från tillståndsplikten. En verksamhetsutövare skall enligt punkt 2 dömas till ansvar om han av uppsåt eller grov oaktsamhet underlåter att infria sitt ansvar enligt de grundläggande säkerhetskraven på personal i säkerhetstjänst, materiel och säkerhetsordning enligt 2 kap. 1, 3 och 5 §§. Enligt punkt 3 skall den dömas till ansvar vars säkerhetsintyg, sär- skilda tillstånd, auktorisation eller tillstånd att förvalta järnvägsinfra- struktur enligt 3 kap. 9 § förenats med villkor och som inte följer dessa. En licens enligt 3 kap. 2 § är inte möjlig att förena med särskilda villkor. Enligt punkt 4 i paragrafen skall den dömas till ansvar som använder materiel i sin verksamhet utan vederbörligt godkännande enligt denna lag. 10 kap. 2 § Bestämmelsen motsvarar 30 § järnvägssäkerhetslagen. 10 kap. 3 § Bestämmelsen motsvarar 31 § järnvägssäkerhetslagen. Den som för- summar att fullfölja sin rapporteringsskyldighet i händelse av en olycka enligt 2 kap. 6 § första stycket eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen skall dömas till böter. 10 kap. 4 § Bestämmelsen motsvarar 32 § järnvägssäkerhetslagen. Den som utan järnvägsföretags eller infrastrukturförvaltares tillstånd beträder spår- område på platser där allmänheten inte har tillträde skall dömas till penningböter. 10 kap. 5 § Bestämmelsen motsvarar 33 § järnvägstrafiklagen. Enligt bestämmelsen i första stycket skall i ringa fall inte dömas till ansvar enligt 1 eller 3 §. Vad som avses här är bl.a. fall av ringa oaktsamhet vid förseelse mot punkterna 3 och 4 i 1 §. I paragrafen föreskrivs också att denna lags straffbestämmelser är sub- sidiära till . Det innebär att regler skall tilläm- pas om en gärning kan hänföras till båda lagarnas brottsbeskrivningar. Det som främst kan vara av intresse är brotten mot liv och hälsa i 3 kap. såsom vållande till annans död (3 kap. 7 §) och fram- kallande av fara för annan (3 kap. 9 §). Den som har brutit mot förbudet att beträda spårområde i 9 kap. 1 § skall inte dömas enligt denna lag om gärningen också är straffbelagd enligt lagen (1951: 649) om straff för vissa trafikbrott. 10 kap. 6 § Bestämmelsen motsvarar 33 a § järnvägssäkerhetslagen. 11 kap. 1 § Genom bestämmelsen genomförs artikel 30.6 i direktiv /14/EG och artikel 10.7 i direktiv /440/EEG i dess lydelse enligt direktiv /12/EG. Den har sin motsvarighet i 35 § järnvägssäkerhetslagen, 11 § lagen (1997:756) om tilldelning av spårkapacitet och 14 § lagen (2000:1336) om järnvägssystem för höghastighetståg. 11 kap 2 § Paragrafen motsvarar 36 § järnvägssäkerhetslagen, 11 § tredje stycket lagen om tilldelning av spårkapacitet och 14 § tredje stycket lagen om järnvägssystem för höghastighetståg. 24.2Förslaget till lag om ändring i järnvägssäkerhetslagen (1990:1157) Förutsättningarna för att bedriva tunnelbane- eller spårvägsverksamhet regleras i järnvägssäkerhetslagen. endast skall omfatta säkerheten vid tunnelbana och spårväg byter lagen namn till lagen om säkerhet vid tunnelbana och spårväg. Bestämmelser om järnvägar överförs till järnvägslagen. Ändringarna i lagen har behandlats i avsnitt 7, 9 och 19. Ändringen görs till följd av att lagen endast skall gälla tunnelbana och spårväg. Vidare är avsikten att en ny myndighet skall överta Järnvägs- inspektionens uppgifter, vilket avspeglas i ändringen av paragrafen. 1 a och 3 §§ Ändringarna följer av lagens ändrade tillämpningsområde och gör det möjligt att inrätta en ny myndighet. Ändringarna i paragrafens första stycke är delvis en följd av lagens änd- rade tillämpningsområde. Frågan om tillstånd för att bedriva verksamhet regleras i den mån verket skall ha tillstånd i järnvägs- lagen. bedriver inte tillståndspliktig järn- vägstrafik och SJ AB:s verksamhet omfattas av järnvägslagen. Andra och tredje meningen utgår därför från lagtexten. Andra meningen i tredje stycket utgår till följd av att frågan om drift av internationell järnvägstrafik regleras i järnvägslagen. Tredje meningen i samma stycke avser endast järnvägsföretag och utgår därför. Paragrafen anger förutsättningarna för att återkalla tillstånd. Eftersom förutsättningarna för att bedriva järnvägstrafik, inklusive frågor om säkerhetsintyg, regleras i järnvägslagen utgår bestämmelserna om säker- hetsintyg från lagtexten. 19 och 21 §§ Ändringarna gör det möjligt att inrätta en ny myndighet. 19 a, 19 b, 2528, 32 och 33 a §§ Paragraferna behandlar endast frågor som rör järnväg och upphävs där- för. Motsvarande bestämmelser införs i järnvägslagen. 24, 29, 30 och 33 §§ Ändringen i 24 § tredje stycket är en följd av att järnvägar inte längre behandlas i lagen. Ändringen i 29 § första stycket punkt 1 är en följd av att bestämmelserna 19 a § upphävs. Ändringen i 30 och 33 §§ är en följd av att straff- och ordningsbestämmelserna beträffande järnväg överförs till järnvägslagen. 24.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1945:119) om Prop. 2003/04:123 stängselskyldighet för järnväg m.m. Ändringarna är motiverade av att det kungliga brevet är upphävt och att den järnvägsstyrelse som omtalas i bestämmel- sen här närmast motsvaras av nuvarande . Dessutom har bestämmelsen i viss mån moderniserats språkligt. Förslagen till lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker, lag om ändring i lagen (1976:1090) om alkohol- utandningsprov, lag om ändring i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg, lag om ändring i körkortslagen (1998:488) samt lag om ändring i lagen (1999:216) om ögonundersökning vid misstanke om vissa brott i trafiken är alla föranledda av att hänvisningar till järnvägssäkerhetslagen eller lagen om järnvägssystem för höghastighetståg behöver ändras till följd av den nya järnvägslagen. och rådets direktiv /12/EG av om ändring av rådets direktiv /440/EEG om utvecklingen av gemenskapens järn- vägar och rådets direktiv /13/EG av om ändring av rådets direktiv /18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och rådets direktiv /14/EG av om tilldelning av infra- strukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhets- intyg och rådets direktiv /16/EG av om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventio- nella tåg 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om järnvägstrafik, järnvägsinfrastruktur och rullande materiel på järnväg. Bestämmelser om säkerheten vid järnväg m.m. finns även i järnvägssäkerhetslagen (1990:1157) och lagen (2000:1336) om järnvägssystem för höghastighetståg. Bestämmelser om järnvägsbefordran och om ansvarighet i annat fall än vid befordran för skador till följd av järnvägsdrift finns i järnvägstrafiklagen (1985:192). Bestämmelser om järnvägsbefordran och ansvarighet vid internationell järnvägstrafik finns i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik. 2 § Lagens syfte är att ge klara regler för bedrivande av järnvägsverksamhet och åstadkomma en tydlig och ändamålsenlig myndighetsstruktur. Därigenom kan lagen främja effektiviteten och säkerheten i det svenska järnvägssystemet, stärka järnvägens roll som ett av enskilda konsumenter och näringslivet efterfrågat transportmedel samt bidra till utvecklingen av ett långsiktigt hållbart transportsystem. 3 § Lagen är tillämplig på all järnvägstrafik, järnvägsinfrastruktur, och rullande materiel på järnväg i och på svensk tågfärja. Lagen gäller dock inte trafik på eller infrastruktur för tunnelbana, spårväg eller annan spårbunden trafik eller spårinfrastruktur som är tekniskt eller trafikeringsmässigt fristående från övriga delar av järnvägssystemet. 4 § Vid tillämpningen av denna lag och de föreskrifter som meddelas med stöd av lagen avses med anmält organ: organ som har till uppgift att bedöma överensstämmelse och lämplighet hos komponenter som är nödvändiga för driftskompatibilitet eller att handlägga förfarandet för EG-kontroll av delsystem som ingår i det transeuropeiska järnvägssystemet, befintligt järnvägssystem: hela det befintliga järnvägssystemet bestående av järnvägsinfrastruktur, med linjer och fasta installationer, samt rullande materiel av alla kategorier och ursprung som färdas på denna infrastruktur, delsystem: strukturellt eller funktionellt bestämda delar av det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg på sätt som anges i bilaga II till och rådets direktiv 2001:16 av 2001 om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg, driftskompatibilitet: egenskapen hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg att erbjuda säker tågtrafik utan driftsavbrott som vissa prestandakrav uppfylls genom att den grundar sig på alla de föreskrifter samt tekniska och driftsmässiga villkor som skall iakttas för att de väsentliga kraven skall uppfyllas, europeisk specifikation: en gemensam teknisk specifikation, ett europeiskt tekniskt godkännande eller en nationell standard som genomför en europeisk standard, så som de definieras i artikel 1.812 i direktiv /38/EEG, infrastrukturförvaltare: fysisk eller juridisk person som svarar för drift av järnvägsinfrastruktur, internationell godstrafik: transporttjänster med tåg som passerar minst en gräns till en medlemsstat; tåget får bildas och kopplas isär och vagnar eller vagngrupper får ha olika ursprung och olika destination förutsatt att alla vagnar passerar minst en gräns före lossning av last, internationell sammanslutning: sammanslutning av järnvägsföretag i olika medlemsländer med ändamål att utföra internationella transporter mellan medlemsstaterna, järnvägsföretag: fysisk eller juridisk person som har beviljats licens, eller för regional godstrafik tillstånd enligt järnvägssäkerhetslagen (1990:1157), för att framföra tåg eller annan rullande materiel, järnvägsinfrastruktur: spår, signal- samt säkerhetsanläggningar i övrigt, trafikledningsanläggningar och anordningar för elförsörjning av trafiken samt övriga fasta anordningar som behövs för spårens bestånd, drift eller brukande, järnvägsnät: all järnvägsinfrastruktur som förvaltas av en infra- strukturförvaltare komponenter som är nödvändiga för driftskompatibilitet: alla grundläggande komponenter, grupper av komponenter, underenheter eller kompletta enheter av materiel som har införlivats eller avses införlivas i ett delsystem och som driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg är direkt eller indirekt beroende av; begreppet komponent omfattar såväl materiella föremål som immateriella föremål, t.ex. programvara, modernisering: sådant större arbete för att byta ett delsystem eller en del av ett delsystem som kräver att ett nytt tillstånd för ibruktagande, på sätt som avses i direktiv /16/EG, måste utfärdas, ombyggnad: sådant större arbete för att ändra ett delsystem eller en del av ett delsystem som kräver att ett nytt tillstånd för ibruktagande, på sätt som avses i artikel 14.1 i direktiv /16/EG, måste utfärdas, sökande: järnvägsföretag eller annan fysisk eller juridisk person med auktorisation som har ett allmännyttigt eller kommersiellt intresse av att organisera järnvägstrafik, teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD): specifikation för delsystem och beståndsdelar i ett delsystem för att de väsentliga kraven skall kunna uppfyllas, transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg: hela det järnvägssystem som består av de järnvägsnät som definieras i bilaga I till direktiv /16/EG och den rullande materiel som är avsedd att trafikera dessa järnvägsnät, transeuropeiska transportnätet: transportnät som anges i och rådets beslut nr 1692/96/EG av om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet, ändrat genom och rådets beslut nr 1346/2001/EG av , tågläge: den infrastrukturkapacitet som behövs för att framföra ett tåg från en plats till annan , tågplan: uppgifter om planerad användning av järnvägsinfrastruktur , väsentligt krav: krav som skall uppfyllas av det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg, dess delsystem, komponenter och gränssnitt och som närmare anges i bilaga III till direktiv /16/EG. 5 § Bilagorna IIII till direktiv /16/EG och bilagorna II och III till direktiv /14/EG fogas som bilagor 15 till denna lag. 1 § Denna avdelning innehåller bestämmelser om de krav som gäller 1.för delsystem och för komponenter som är nödvändiga för driftskompatibilitet och 2.för annan järnvägsinfrastruktur och för annan rullande materiel. I 211 §§ finns bestämmelser som gäller för delsystem och för komponenter som är nödvändiga för driftskompatibilitet och som har projekterats, byggts, byggts om, moderniserats eller tagits i bruk efter denna lags ikraftträdande. I 12 och 13 §§ finns bestämmelser som gäller för annan järnvägsinfrastruktur och för annan rullande materiel. 2 § Delsystem och komponenter som är nödvändiga för driftskompatibilitet skall uppfylla de villkor som föreskrivs i denna lag och som anges i föreskrifter som meddelas med stöd av lagen när det gäller projektering, uppbyggnad, ibruktagande, ombyggnad, modernisering, drift och underhåll. Den personal som är sysselsatt med driften av infrastruktur eller rullande materiel skall på motsvarande sätt uppfylla krav på yrkesmässiga kvalifikationer och villkor avseende hälsa och säkerhet. För järnvägssystem som ingår i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg finns särskilda bestämmelser i lagen (2000:1336) om järnvägssystem för höghastighetståg. 3 § Bedömning av överensstämmelse och lämplighet i fråga om komponenter som är nödvändiga för driftskompatibilitet och delsystem skall göras enligt de förfaranden som föreskrivs med stöd av denna lag och som anges som bedömningsförfaranden i tillämpliga tekniska specifikationer. 4 § EG-kontroll av delsystem skall utföras av anmälda organ enligt föreskrifter som meddelas enligt denna lag. Om så föreskrivs i tilllämpliga tekniska specifikationer skall bedömning av överensstämmelse och lämplighet i fråga om komponenter som är nödvändiga för driftskompatibilitet göras under medverkan av ett anmält organ enligt föreskrifter som meddelas enligt denna För anmälda organ finns också bestämmelser i lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Krav på komponenter som är nödvändiga för driftskompatibilitet