prop · GR03109 · 2004-03-17 00:00:00 — Paragrafen, som innehåller jävsregler, har ändrats på flera punkter även redaktionellt efter förslag från Lagrådet. I paragrafens första stycke har införts en regel om ställföreträdarjäv motsvarande den som gäller för allmänna aktiebolag enligt bestämmelser i 8 kap. aktiebolagslagen (1975:1385). Regeln innebär att en styrelse- ledamot eller verkställande direktör inte får handlägga frågor om avtal mellan försäkringsbolaget och en juridisk person som personen i fråga ensam eller tillsammans med annan får företräda. I andra stycket har lagts till en bestämmelse om undantag från samtliga jävsregler om styrelseledamoten eller verkställande direktören direkt eller indirekt genom en juridisk person äger samtliga aktier i ett vinstutdelande försäkringsaktiebolag. För icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och ömsesidiga . 2003/04:109 försäkringsbolag gäller, enligt tredje stycket, inte bestämmelsen om ställföreträdarjäv om motparten är ett helägt dotterbolag av annat slag än ett icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag. Denna bestämmelse gäller inte heller för vinstutdelande försäkringsaktiebolag om bolagets motpart är ett företag i samma företagsgrupp (jfr 1 §). Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.3. Paragrafen innehåller en generalklausul som riktar sig till styrelsen eller någon annan ställföreträdare för bolaget. Motsvarande bestämmelse för bolagsstämman finns i 9 kap. 19 §. Enligt bestämmelsens första stycket får inte styrelsen eller någon annan ställföreträdare för bolaget företa rättshandlingar eller andra åtgärder som är ägnade att bereda otillbörliga fördelar åt aktieägare, delägare, garanter eller andra till nackdel för bolaget eller andra aktieägare, delägare eller garanter. Försäkringstagare ingår i gruppen andra som inte får beredas otillbörliga fördelar men omfattas inte av den skyddsvärda kretsen som inte får beredas otillbörliga nackdelar. Varken sådana försäkringstagare med rätt till de ackumulerade vinster som uppstår i bolaget eller andra försäkringstagare skyddas således uttryckligen enligt gällande rätt mot att otillbörligt förfördelas av bolagets ställföreträdare. Eftersom försäkringstagare som bidrar med riskkapital i icke-vinstutdelande försäkringsbolag är de reella ägarna av kapitalet talar, som Lagrådet påpekat, skäl för att bestämmelsen genom en analogisk tillämpning kan ge ett visst skydd till dessa försäkringstagare. Som Lagrådet påtalat bör bestämmelsen förtydligas på så sätt att tillämpningsområdet anknyter till de försäkringstagare som har rätt till återbäring av vinsten. Genom tillägget i första stycket blir det tydligt att försäkringstagare och andra ersättningsberättigade som på grund av försäkringsavtal har rätt till en andel av de ackumulerade vinster som uppstått i rörelsen ingår i den grupp som inte otillbörligt får gynnas av styrelsen, men även att de ingår i den grupp som inte otillbörligt får förfördelas av styrelsen. Innebörden av regeln är således att en ställföreträdare inte på ett otillbörligt sätt får företa rättshandlingar eller vidta andra åtgärder som innebär att försäkringstagare som har rätt till ackumulerade vinster i bolaget missgynnas. Kopplingen till övrig reglering av hur intressekonflikter mellan försäkringstagare skall hanteras blir tydlig av att generalklausulerna, som framgått i avsnitt 6.4, belagts med den viktiga restriktionen att ett beslut som kritiseras måste vara otillbörligt missgynnande. Det innebär att ett beslut som ekonomiskt olikbehandlar någon part som ingår i den skyddsvärda kretsen ändå kan vara tillbörligt med hänsyn till vad som reglerats i försäkringsavtalet, bolagsordningen m.m. eller med hänsyn till andra förhållanden. Se vidare i författningskommentaren till 9 kap. 19 §. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.4. Paragrafen, som upptar en generalklausul om bolagsstämmans befogen- heter, har införts en regel som förbjuder åtgärder som är ägnade att bereda otillbörliga fördelar åt aktieägare, delägare, garanter eller andra, till nackdel för försäkringstagare som bidragit till att ackumulerade vinster uppstått (jfr 8 kap. 15 §). Ändringen innebär i huvudsak att försäkringstagare eller andra ersättningsberättigade, som på grund av försäkringsavtal har rätt till en andel av ackumulerade vinster som har uppstått i rörelsen, tas in bland dem som inte otillbörligt får förfördelas genom beslut av bolagsstämman. Som framgått i författningskommentaren till 8 kap. 15 § kan bestämmelsen få betydelse för beslut i frågor som avser försäkringstagarens egna kapital i bolaget, t.ex. i frågor som rör användning av bolagets kapital för förlusttäckning eller för fördelning av förmögenhetsvärden såväl mellan olika försäkringstagare som mellan försäkringstagare och andra intressentgrupper. När det gäller de olika förverkandegrunderna i första stycket har inte någon ändring skett. Andra stycket är nytt och innebär att får möjlighet att, om det är tillräckligt, meddela varning i stället för att förverka koncessionen dels om försäkringsbolaget inte har börjat sin verksamhet från det koncession beviljades, dels om försäkringsbolaget inte drivit verksamhet. Varning är avsedd att meddelas om det i enskilt fall framstår som motiverat att ge bolaget ytterligare en chans att komma igång med rörelsen. Tredje stycket har kompletterats med en föreskrift om att kan besluta om varning. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.7. Ändringen i första stycket innebär att beslut om anmärkning ersätter beslut om erinran. Anmärkning bör användas när det inte finns något att åtgärda, men överträdelsen ändå bör sanktioneras. Ett beslut om anmärkning kan således meddelas utan att förelagt bolaget att vidta rättelse. Andra punkten i andra stycket har ändrats med anledning av att ett krav på riktlinjer för hantering av intressekonflikter införts. Ändringen innebär att om dessa riktlinjer inte är tillfredsställande skall förelägga bolaget eller styrelsen att vidta rättelse. Fjärde punkten i andra stycket har utgått med anledning av den nya bestämmelsen i 11 c § om möjlighet för att ingripa om någon som ingår i ett försäkringsbolags styrelse inte uppfyller de krav som ställs i 2 kap. 3 § femte stycket 3. Enligt ändring i nionde stycket får möjlighet att meddela varning som alternativ till att förverka koncessionen. Omständigheterna som kan göra att varning framstår som tillräckligt kan vara att bolaget inte kan befaras upprepa överträdelsen och att prognosen för bolaget därför är god eller att man från bolagets sida inte förstod bättre när överträdelsen skedde. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.7. Paragrafen är ny och innebär att det införs en lagreglerad möjlighet att underlåta att ingripa om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om försäkringsbolaget vidtar rättelse. Något ingripande behöver inte heller ske om någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot bolaget och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.7. Paragrafen är ny och behandlar möjligheten att besluta att den som är styrelseledamot eller verkställande direktör inte längre får vara det. Denna möjlighet kan utnyttjas endast som ett alternativ till förverkande av koncession. Avsikten är att detta alternativ skall kunna väljas i stället för förverkande av koncession i de fall då det finns brister i ledningen i ett i övrigt väl fungerande bolag och bolaget inte förmår ändra på situationen. Det föreligger dock ingen skyldighet för att använda sig av denna möjlighet i stället för att förverka koncessionen utan en bedömning får göras av vad som är det lämpligaste ingripandet i det enskilda fallet. Som regel torde det finnas en suppleant som kan träda in i stället för den person som avgått. Om så inte är fallet får inspektionen utse en ersättare som det tar för bolaget att självt utse en ny person till uppdraget. Det är dock inte nödvändigt att utnyttja denna möjlighet om bolaget vidtar åtgärder för att ersätta den som avgått i enlighet med gällande ordning. Ersättaren skall naturligtvis uppfylla de krav som lagen ställer på en ledande befattningshavare. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.7. Paragrafen är ny och innebär att får besluta att en anmärkning eller varning skall kombineras med en straffavgift. Det är inte möjligt att kombinera förelägganden och förbud med straffavgift. I dessa fall får vite användas. Som förutsättning för att en straffavgift skall kunna meddelas gäller enligt första stycket att inspektionen eller regeringen meddelat anmärk- ning eller varning. I detta ligger inte något uttryckligt krav på oaktsamhet eller uppsåt. Det agerande som föranlett anmärkningen eller varningen torde dock som regel innehålla något av dessa moment. Det har bedömts olämpligt att regeringen beslutar om att straffavgift skall betalas. För det fall regeringen beslutar om varning får emellertid regeringen överlämna till inspektionen att besluta om en sådan avgift skall betalas. Av andra stycket framgår att straffavgiften tillfaller staten. Frågan om förhållandet mellan straffavgift och företagsbot belyses i prop. 2002/03:139 Reformerade regler för bank- och finansieringsrörelse (s. 551). Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.7. Paragrafen är ny. Av den framgår inom vilka beloppsgränser som straffavgiften kan bestämmas. Begränsningsregeln i andra stycket kom- mer främst att få betydelse för de mindre försäkringsbolagen. Av tredje stycket framgår att avgiften inte får bestämmas till ett belopp som är så stort att bolaget därefter inte kan uppfylla de grundläggande kraven på soliditet och likviditet i 1 kap 1 a §. Avsikten med detta är att förhindra att uttaget av straffavgiften får till följd att koncessionen måste förklaras förverkad. Av fjärde stycket framgår att när storleken på straffavgiften bestäms skall särskild hänsyn tas till hur allvarlig den överträdelse som har föranlett anmärkning eller varning är och hur länge den pågått. Straff- avgiftens storlek skall i detta sammanhang ses som ett sätt att ytterligare gradera anmärkningen eller varningen. Bestämmelsen utesluter inte att även andra omständigheter kan beaktas när avgiftens storlek bestäms. I mildrande riktning bör kunna beaktas exempelvis om försäkringsbolaget snabbt upphör med överträdelsen sedan den påtalats av och om bolaget samarbetar väl med inspektionen under utredningen. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.7. Paragrafen är ny och innebär att får påföra ett försäkringsbolag en förseningsavgift om det inte lämnar sådana upplysningar som bolaget är skyldigt att ge in till . Det överlåts åt att avgöra om försenad rapportering i ett visst fall skall medföra förseningsavgift med maximalt belopp eller om förseningen är av sådan karaktär att avgiften bör bestämmas till ett lägre belopp. Vid bestämmande av avgiftens storlek skall hänsyn också tas till bolagets storlek. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.7. Paragrafen är ny. Av andra stycket följer att beslut att påföra straffavgift eller förseningsavgift utgör en exekutionstitel som kan verkställas utan domstolsförfarande. I tredje stycket anges att om straffavgiften eller förseningsavgiften inte betalas i rätt tid skall inspektionen lämna den obetalda avgiften för indrivning. uttagande av fordran handläggs som allmänt mål hos kronofogde- Prop. 2003/04:109 myndigheten. Enligt fjärde stycket bortfaller en straffavgift eller förseningsavgift som påförts ett bolag i den utsträckning verkställighet inte har skett från det att domen vann laga kraft. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6.7. Ändringen i andra stycket innebär att beslut enligt 11 c § får överklagas direkt till kammarrätten. De beslut som får överklagas direkt till kammarrätten i 11 § skall rätteligen vara de i nionde stycket. I första punkten anges att lagen träder i kraft . I andra punkten anges att äldre lydelse av 8 kap. 1 § får tillämpas även efter , dock inte längre än vad punkterna 3 och 4 medger. Av tredje punkten följer att om styrelsens sammansättning efter lagens ikraftträdande strider mot bestämmelsen i 8 kap. 1 § första stycket skall bolagsstämman senast vid den första ordinarie bolagsstämman efter ikraftträdandet fatta beslut om sådan ändring av styrelsens sammansättning att den stämmer överens med bestämmelsen. Fjärde punkten ålägger styrelsen att vidta åtgärder för att bolagsordningsföreskrifter som strider mot den nya bestämmelsen i 8 kap. 1 § andra stycket ersätts med föreskrifter som är förenliga med bestämmelsen. 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter Genom ändringen i paragrafen utvidgas lagens tillämpningsområde till att även omfatta vissa former av traditionella livförsäkringar. Bestämmelsen gäller endast livförsäkringar med sparmoment. Därmed undantas rena riskförsäkringar. Huruvida en livförsäkring är en ren riskförsäkring eller inte beror på försäkringsavtalets villkor. I en försäkring med sparmoment är syftet att premierna som betalas in förr eller senare skall betalas ut, med tillägg för eventuell avkastning. En ren riskförsäkring syftar däremot enbart till att åstadkomma skydd mot risken för att en viss händelse inträffar. För det fall att utbetalning endast skall ske om den försäkrade avlider före en viss ålder, dvs. tidsbegränsad försäkring som enbart gäller dödsfall, är det fråga om en ren riskförsäkring. Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1224) om Prop. ändring i förmånsrättslagen (1970:979) Genom ändringarna rättas felaktigheter som av förbiseende uppstått i den aktuella ändringslagen till förmånsrättslagen (jfr prop. 2002/03:49 Nya förmånsrättsregler och prop. 2002/03:107 Säkerställda obligationer). 8.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1226) om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag Ändringarna innebär att felaktigheter som av förbiseende uppstått i den aktuella ändringslagen till kapitaltäckningslagen rättas till (jfr prop. 2002/03:107 Säkerställda obligationer). Den senaste stora översynen av regelverket för försäkringsverksamhet gjordes i samband med försäkringsrörelsereformen (prop. 1998/99:87). Förslagen innebar en modernisering av rörelsereglerna och en renodling av tillsynen över svenska försäkringsbolag. Perioden efter reformen har präglats av en utdragen och kraftig börsnedgång som drabbat försäkringsbolagen hårt. I svallvågorna efter denna nedgång har förtroendet för bolagen försvagats av att vissa affärstransaktioner i icke-vinstutdelande livförsäkringsbolag har ifrågasatts. Misstankar har framförts om att transaktionerna i realiteten har varit ett sätt att kringgå det generella vinstutdelningsförbud som gäller för dessa bolag och att dessa transaktioner har inkräktat på försäkringstagarnas anspråk på bolagens överskott. Den förtroendekris som har uppstått påskyndar behovet av en översyn av reglerna i syfte att motverka påverkan av intressekonflikter samt förbättra försäkrings- tagarnas inflytande och rätt till tydlig information från bolagen. En ytterligare reformering av regelverket är också nödvändig med tanke på att förutsättningarna för att bedriva försäkringsverksamhet påtagligt har förändrats . Harmoniseringen av rörelsereglerna till det europeiska regelverket, produkt- och avtalsfrihet i försäkringsrörelsereformens spår, ökade krav på den externa redo- visningen samt den snabba tillväxten på de finansiella marknaderna är alla bidragande faktorer till detta. Att den senaste tidens dramatiska utveckling synliggjort vissa allvarliga brister i främst det associations- rättsliga regelverket för försäkringsföretag, accentuerar behovet av en fortsatt översyn av regleringen av dessa företag i linje med intentionerna bakom försäkringsrörelsereformen. I syfte att ytterligare modernisera regelverket, stärka försäkrings- tagarnas ställning och återställa förtroendet för livförsäkringsmarknaden har regeringen därför påbörjat ett uppföljningsarbete som bedrivs utifrån både ett långt och ett kort perspektiv. Inom ett, lite längre, perspektiv skall förslagen från Placerings- utredningen om ett nytt solvenssystem för försäkringsbolag omhändertas (se SOU 2003:84). Utredningens förslag syftar till att stärka försäkrings- tagarnas skydd i samtliga försäkringsbolag. Försäkringsbolag måste ges ökade incitament att hantera sina risker genom att de krav som lag- stiftaren ställer bättre balanserar bolaget risknivå, som bör få utökade möjligheter att övervaka bolagen i detta avseende. Avsikten är att efter beredning av betänkandet lägga fram förslag med denna inriktning. Med sikte också på det längre perspektivet beslutade regeringen att tillsätta en utredning om Ny associationsrätt för försäkringsföretag, med uppgift att skapa moderna och tydliga regler för försäkringsbolag (dir. 2003:125). Utredarens uppdrag skall redovisas . Huvuduppgiften är att lämna förslag till nya regler för icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag. Målet är att skapa bättre insyn och inflytande för spararna, undanröja intressekonflikter i samband med bolagets styrning och att tydligt hålla isär försäkringstagarnas och aktieägarnas intressen. Denna promemoria är en del av de åtgärder som regeringen avser att vidta i ett kortare perspektiv. Bakgrunden är den rapport om intresse- konflikter i livförsäkringsbolagen som upprättat på uppdrag av regeringen (Fi 2003:2). sammanfaller delvis med utredningens mandat. Som nämnts skall utred- ningen dock lämna sitt förslag först . I nu rådande situation är det betydelsefullt att vidta åtgärder som i ett kortare perspektiv bidrar till att återupprätta förtroendet för livförsäkringsbolagen. Det är därför lämpligt att snabbt kunna se över regelverket så att risken för intressekonflikter minimeras som tillsynen över försäkringsbolagen stärks. Förslagen i promemorian har följande inriktning. Ökat oberoende i styrelserna, utvidgade jävsregler och tydligare I promemorian föreslås att flertalet av styrelseledamöterna i icke- vinstutdelande försäkringsaktiebolag och i ömsesidiga försäkringsbolag varken skall vara anställda eller styrelseledamöter i något bolag inom Åtgärderna skall stärka styrelsens oberoende i för- hållande till ledande befattningshavare i försäkringsbolag där det antingen finns ett svagt ägarintresse eller risk för intressekonflikter. I icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag som ingår i en koncern finns alltid en risk att kostnader och intäkter fördelas på ett otillbörligt För att minimera den risken föreslås att enbart styrelseledamöter som inte har någon koppling till övriga koncernbolag får handlägga en Genom detta säkerställs att det finns en tydlig rågång mellan ett icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och andra bolag inom Genom förslag i promemorian renodlas den roll som försäkrings- tagarnas ledamot skall ha i bolagets styrelse (försäkringstagar- Detta sker genom att kravet om en sådan representant begränsas till icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag samt genom att möjligheten för att utse representanten avskaffas. är rimligt att ålägga dessa bolag som använder försäkringstagarnas medel som riskkapital att skapa förutsättningar för ett direkt Detta kan ske genom att en intresseorganisa- tion som har en direkt koppling till försäkringstagarna utser styrelse- ledamöter eller genom att en process där försäkringstagarna direkt utser sina styrelseledamöter anordnas. I icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag har försäkringstagaren dubbla roller genom att de bidrar till bolagets riskkapital. i promemorian stärks försäkringstagarna ställning i dessa bolag. sker genom att styrelsen och bolagsstämman skall ha en rättslig skyldighet att tillse att dessa inte tillfogas otillbörliga nackdelar till andra Riktlinjer för intressekonflikter, utvidgade placeringsriktlinjer och nya sanktionsmöjligheter Det är av vikt för ett försäkringsbolag att självt identifiera och hantera situationer där intressekonflikter kan föreligga. Detta behövs för att säkerställa att de beslut som fattas är förenliga med bolagets syfte. Det föreslås därför att försäkringsbolag skall upprätta och följa riktlinjer för hantering av intressekonflikter mellan olika intressenter som bidragit till bolagets kapital. Riktlinjerna skall också innehålla principerna för en effektiv styrning av bolaget och uppmärksamma situationer där det kan finnas en intressekonflikt i förhållande till bolagets anställda och andra som uppbär ersättning från bolaget. Riktlinjerna bör därför innehålla principerna för olika ersättningsprogram till företagsledning, andra anställda och säljare någonting som är särskilt viktigt om kompensationen till dessa grupper är provisionsbaserad. Som ett led i att informationen till försäkringstagarna skall förbättras föreslås att försäkringsbolag skall upprätta och lämna information om placeringsriktlinjer för bolagets samtliga tillgångar. Genom förslag i promemorian ges nya sanktions- möjligheter så att mer nyanserade bedömningar vid överträdelser av regelverket kan ske. Lagen om finansiell rådgivning omfattar även traditionell livförsäkring återupptar prövningen av bl.a. livförsäkringsärenden En ny lag om finansiell rådgivning till konsumenter har beslutats. Rådgivaren skall uppfylla särskilda kompetenskrav och iaktta god rådgivningssed samt upprätta och överlämna dokumentation över vad som förekommit vid rådgivningstillfället till konsumenten. Skadestånds- skyldighet kan uppkomma om rådgivaren uppsåtligen eller av oaktsam- het orsakar konsumenten ren förmögenhetsskada. Lagen omfattar placeringsrådgivning beträffande finansiella instrument och fondförsäkringar. I promemorian föreslås att lagens tillämpning- område utvidgas till att även omfatta traditionella livförsäkringar. Avslutningsvis föreslås i promemorian att det bör skapas förutsätt- ningar för att skall kunna återuppta prövningen av bl.a. livförsäkringsärenden. Remissinstanser som beretts tillfälle att yttra sig Riksbank, , , Konsument- verket, , , Sjunde AP- fonden, , , , , Konsumenternas Försäk- ringsbyrå, , , , , Försäkrings- tagarnas , , Svenska Livför- säkringsbolags , , , , Aktiesparares Riksför- bund, , , , , , , , , Tjänstemännens Centralorgani- sation, Akademikers och Landsorganisatio- nen i . Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713) Härigenom föreskrivs i fråga om försäkringsrörelselagen (1982:713)11 att 7 kap. §, 8 kap. 1, 8, 11, 12 och 15 §§, 9 kap. 19 och 16 kap. 1 och 3 §§ samt 19 kap. 2, 11 och 13 §§ skall ha följande dels att det i lagen skall införas sju nya paragrafer, 7 kap. 30 § och 19 kap. 11 bg §§, av följande lydelse. Ett försäkringsbolag som avses i Ett försäkringsbolag som avses i 9 § skall upprätta och följa place- 9 § skall upprätta och följa place- placering av de tillgångar som an- vänds för skuldtäckning. med en särskild redovisning av principerna för placering av de Livförsäkringstagare och de som erbjuds att teckna en livförsäkring i bolaget skall informeras om det huvudsakliga innehållet i riktlinjerna, om det inte med hänsyn till försäkringens särskilda beskaffenhet eller av annat särskilt skäl saknas anledning till sådan information. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna information och om vilka försäkringar som inte skall omfattas av informationsskyldigheten. Ett försäkringsbolag som driver upprätta riktlinjer för hantering av Ett försäkringsbolag skall ha en Ett försäkringsbolag skall ha en styrelse med minst tre ledamöter. styrelse med minst tre ledamöter. I försäkringsaktiebolag som inte ömsesidiga försäkringsbolag och i 11Lagen omtryckt 1995:1567. 12Senaste lydelse 1999:600. 13Senaste lydelse 1999:225. uteslutande driver återförsäkring, skall minst en av styrelseledamöterna utses med uppgift att särskilt vaka över att försäkringstagarnas intresse beaktas. Sådan styrelseledamot får inte vara aktieägare eller befattningshavare i bolaget.Styrelsen väljs av bolagsstämman.