prop · GR0388 · 2004-03-09 00:00:00 — En ändring i paragrafens första stycke innebär att lagens tillämpningsområde utvidgas så att det motsvarar fritidsbåtsdirektivets. Definitionen av fritidsbåt har förts över till 1 b §. I andra och tredje styckena har ändringar gjorts med anledning av lagens utvidgade tillämpningsområde. Paragrafen är ny och i den har definitioner av vissa begrepp som används i lagen samlats. Definitionerna motsvarar de som finns i fritidsbåtsdirektivet. Definitionen av representant i punkten 4 har anpassats till den omständigheten att fritidsbåtsdirektivet omfattas av . Ett nytt tredje stycke har tillförts paragrafen. Där finns ett bemyndigande om föreskriftsrätt i fråga om säkerhets- och miljökrav efter omfattande förändringar. Sådana krav skall vara uppfyllda när produkten efter förändringen släpps ut på marknaden eller tas i bruk. Ansvarig för att föreskrivna krav uppfylls är i dessa fall den som för egen räkning förändrat eller låtit förändra produkten. Ansvaret påverkas inte av om denne person har för avsikt att överlåta produkten efter utförd ändring. Mindre ändringar har även gjorts i första och andra styckena till följd av lagens nya tillämpningsområde. Enligt denna nya paragraf har tillverkaren rätt att överlåta ansvaret enligt lagen till en representant under förutsättning att denne uppfyller föreskrivna krav. Den som ansvarar för att en produkt uppfyller föreskrivna krav efter en omfattande förändring får också på samma sätt överlåta ansvaret till en representant. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka krav som representanten skall uppfylla. Enligt fritidsbåtsdirektivet skall även andra än tillverkare, importörer och representanter under vissa förutsättningar kunna överta ansvaret, varvid den som enligt lagen egentligen bär ansvaret befrias från detta. Denna möjlighet är avsedd att tillämpas främst när den ansvarige inte fullgör sina skyldigheter. Ett bemyndigande avseende detta har tagits in i andra stycket. Ändringar har gjorts i första stycket så att kraven på CE-märkning skall överensstämma med lagens tillämpningsområde. Stycket har också formulerats så att bestämmelserna om CE-märkning även skall gälla när en produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk efter en omfattande förändring. I ett nytt andra stycke finns ett bemyndigande som ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om att även vissa motorer skall förses med CE-märkning enligt vad som sägs i första stycket. För att ange vilka motorer det är fråga om krävs bestämmelser av sådan teknisk karaktär att regleringen lämpligen sker genom myndighetsföreskrifter. Några mindre ändringar har gjorts i första stycket. Det har skett dels för att anpassa paragrafen till lagens utvidgade tillämpningsområde, dels för att möjliggöra för tillsynsmyndigheten att rikta ett åläggande om återkallelse av en produkt mot importören. Paragrafen är anpassad till lagens nya tillämpningsområde och anger nu att avgift även får tas ut när en produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk efter att ha genomgått omfattande förändringar. Bilagorna 1 t.o.m. 3 finns tillgänglig i den tryckta upplagan, men sökbar i EUR-lex. Förteckning över remissinstanser - Övervakningsdirektivet Efter remiss har yttranden över departementspromemorian Förslag till genomförande av direktivet 2002/59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjöfarten inkommit från Hovrätten för , , , , , och annan transporträtt vid , Sjöfolk, och Hamnar. Därutöver har , , och beretts tillfälle att yttra sig, men inte hörts av. Förteckning över remissinstanser - Fritidsbåtsdirektivet Efter remiss har yttranden över departementspromemorian Förslag till genomförande av direktivet 2003/44/EG om ändring av direktiv /25/EG (fritidsbåtsdirektivet) inkommit från , , , , i , i , i , och annan transporträtt vid , Sweboat och Ostkustfiskarna. har meddelat att de avstår från att svara. Därutöver har , , Svenska , och beretts tillfälle att yttra sig, men inte hörts av. Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs2 att 6 kap. 1 §, 7 kap. 2 § och 8 kap. 3 § fartygssäkerhetslagen (2003:364) skall ha följande lydelse. Ett fartygs resa får förbjudas, om det finns skälig anledning att anta att 1.fartyget inte är sjövärdigt för resa i den avsedda farten, 2.fartyget i något väsentligt avseende har brister i skyddet mot ohälsa eller olycksfall, 3.fartyget inte är lastat eller barlastat på ett betryggande sätt, 4.fartyget medför fler passagerare än det högsta tillåtna antalet, 5.fartyget inte är bemannat på ett betryggande sätt för den avsedda 6. rederiet eller fartyget inte 6. rederiet eller 7. bestämmelserna i (1998:958) om vilotid för sjömän (1998:958) om vilotid för sjömän inte efterlevs och detta innebär en inte efterlevs och detta innebär en uppenbar fara för sjömännens eller uppenbar fara för sjömännens eller arbetstagarnas hälsa och säkerhet. arbetstagarnas hälsa och säkerhet, 8. väder- eller sjöförhållandena är så ogynnsamma att resan skulle människor eller miljön. Om det är fråga endast om brister i anordningar för arbetet eller i arbetsredskap får i stället användningen av anordningarna eller redskapen förbjudas tills rättelse har skett. Likaså får, i stället för förbud enligt första stycket, användningen av en viss lokal, arbetsprocess eller arbetsmetod eller av ett visst ämne förbjudas tills rättelse har skett om det finns skälig anledning att anta att användningen innebär risk för ohälsa eller olycksfall. 2 Jfr och rådets direktiv /59/EG av om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen och om upphävande av rådets direktiv /75/EEG (EUT L 208, , s. 10, Celex 32002L0059). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1.hur ett fartyg skall vara konstruerat, byggt, utrustat och hållet i stånd för att det enligt 2 kap. 1 § skall anses vara sjövärdigt, 2.skyldighet att registrera uppgifter om ombordvarande på passagerarfartyg, 3.lastning, lossning, minsta tillåtna fribord, fribordsmärken och säkring av last som ännu inte har förts ombord, 4.rederiers och fartygs säkerhetsorganisation, samt vägnar lämna information att utöver vad som anges i sjölagen sjukdomsfall utöver vad som anges (1994:1009), och i sjölagen (1994:1009), vidtagna åtgärder som har betydelse eller vidtagna åtgärder som har för ett fartygs sjövärdighet. c.lämna uppgifter inför ett fartygs ankomst till en hamn eller ankarplats, och d.lämna uppgifter i situationer där väder- eller sjöförhållandena är så ogynnsamma att de innebär allvarliga risker för människor eller miljön. 1.befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder ett fartyg till sjöfart i strid med en lastningsföreskrift som har meddelats med stöd av 7 kap. 2 §, om inte förseelsen är ringa, 2.redare och befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift om registrering av ombordvarande på passagerarfartyg som har meddelats med stöd av 7 kap. 2 §, 3.befälhavare och teknisk chef som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att fullgöra vad han eller hon enligt 2 kap. 6 § andra stycket och 7 § andra stycket ålagts att göra innan en resa påbörjas, 4.befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att se till att nytillträdande ombordanställda får kännedom om fartyget, grundläggande säkerhetsbestämmelser eller åtgärder vid sjöolycka enligt 2 kap. 6 § tredje stycket, 13. den som uppsåtligen eller av oaktsamhet försummar en anmälnings- eller uppgifts- skyldighet som har föreskrivits med stöd av 7 kap. 2 § 5. 5. befälhavare som av oaktsamhet framför ett fartyg i strid med vad som gäller i fråga om säkerhetsbesättning eller bemanningsföreskrifter, om inte förseelsen är ringa, 6. redare som av oaktsamhet underlåter att göra vad som skäligen kan fordras av honom eller henne för att förhindra att fartyget framförs i strid med vad som gäller i fråga om säkerhetsbesättning eller bemanningsföreskrifter, om inte förseelsen är ringa, 7.den som uppsåtligen eller av oaktsamhet tjänstgör på ett fartyg som befälhavare, teknisk chef eller ansvarig för vakt utan att inneha den behörighet som är föreskriven i säkerhetsbesättningsbeslut eller i bemanningsföreskrifterna, dock inte om han eller hon har uppehållit befattningen på grund av ett plötsligt sjukdomsfall eller liknande händelse, 8.befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 4 kap. 7 § eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 5 § första stycket, 9.befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet försummar sina skyldigheter beträffande kost och vatten samt bostads- och hälsovårdsförhållanden enligt 4 kap. 6 §, 10.befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet beordrar arbete i strid med ett beslut av ett skyddsombud enligt 4 kap. 12 § utan att något sådant skäl som anges i 4 kap. 13 § föreligger, om därmed intresset av att skyddsarbetet ombord bedrivs i behörig ordning uppenbart åsidosätts, 11.den som uppsåtligen eller av oaktsamhet försummar sina skyldigheter beträffande ritningar till ett fartyg enligt 5 kap. 26 § eller ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation, tillsynsbok och certifikat eller annan handling enligt 5 kap. 30 §, 12.den som i andra fall än som sägs i 2 § 1 uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter till en tillsynsmyndighet vid fullgörande av skyldighet enligt 5 kap. 20 § andra stycket, 21 § andra stycket eller 24 § eller annars i fråga om en åtgärd som har ålagts av myndigheten, och 13. den som uppsåtligen eller av oaktsamhet försummar att fullgöra anmälningsplikt som har ålagts honom med stöd av 7 kap. 2 § 5. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg Härigenom föreskrivs1 att 7 kap. 5 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg2 skall ha följande lydelse. Släpps olja eller något annat skadligt ämne ut från ett fartyg eller kan det skäligen befaras att så kommer att ske och finns det grundad anledning att anta att svenskt territorium, svenskt luftrum eller svenska intressen i övrigt på grund av detta kan skadas i avsevärd mån, får eller annan myndighet som regeringen utser meddela de förbud och förelägganden som är nödvändiga för att förebygga eller begränsa förorening. Sådana förbud och förelägganden kan vara 1.förbud mot fartygets avgång eller vidare resa, 2.förbud att påbörja eller fortsätta lastning. lossning, läktring eller bunkring, 3.förbud att använda viss utrustning, 4.föreläggande att fartyget skall följa en viss färdväg, 5.föreläggande att fartyget skall anlöpa eller avgå från en viss hamn eller annan uppehållsplats, 6.föreläggande i fråga om fartygets framförande eller drift, 7.föreläggande att läktra olja eller annat skadligt ämne. Ett förbud eller föreläggande enligt första stycket får även meddelas om det finns ett allvarligt hot om förorening av andra staters havs- eller kustområden. Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådets direktiv /59/EG av om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen och om upphävande av rådets direktiv /75/EEG (EUT L 208, , s. 10, Celex 32002L0059). 2Lagen omtryckt 1983:463. Senaste lydelse av lagens rubrik 1996:527. 3Senaste lydelse 2001:1294. (EUT L 214, , s. 18, Celex 32003L0044). Förslag till lag om ändring i lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar dels att 13, 5 och 6 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 1 a och 2 a §§, samt närmast före 1 a § en ny rubrik med följande lydelse. Denna lag skall tillämpas på fartyg som har en skrovlängd på minst 2,5 och högst och som är avsedda för sport- och fritidsändamål (fritidsbåtar) samt på viss utrustning för fritidsbåtar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att lagen inte skall tillämpas på vissa slag av fritidsbåtar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilken utrustning för fritidsbåtar som skall omfattas av lagen. Denna lag skall tillämpas på fritidsbåtar, vattenskotrar, motorer som driver eller är avsedda att driva fritidsbåtar eller vattenskotrar samt på viss utrustning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från lagens tillämpningsområde. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilken utrustning som skall omfattas av lagen. I denna lag avses med 1. fritidsbåt: ett fartyg som har en skrovlängd på minst 2,5 och högst och som är avsett för sport- och fritidsändamål, 2. vattenskoter: en farkost vars längd understiger och som har en förbränningsmotor med ett vattenjetaggregat som främsta drivkälla och har utformats för att framföras av en eller flera personer som sitter, står eller står på knä på 1 Jfr och rådets direktiv /25/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar (EGT L 164, 30.6.1994, s. 15, Celex 31994L0025), senast ändrat genom och rådets direktiv /44/EG farkosten snarare än befinner sig i 3.tillverkare: en fysisk eller juridisk person som tillverkar en produkt som omfattas av denna lag eller av föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, eller som låter konstruera eller tillverka en sådan produkt och själv släpper ut den på marknaden, 4.representant: en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska gemenskapen och som fått skriftlig fullmakt från tillverkaren att handla på dennes vägnar när det gäller frågor som rör förpliktelser enligt denna lag eller föreskrifter som meddelas med stöd av lagen. produkter som omfattas av denna utrustning till dessa för bruk i lag och är avsedda att användas i ansvarar för att de uppfyller ansvarar för att de uppfyller väsentliga säkerhets- och miljökrav väsentliga säkerhets- och miljökrav när de släpps ut på marknaden. när de släpps ut på marknaden. vilka krav som skall uppfyllas och vilka krav som skall uppfyllas och om hur man skall bedöma om om hur man skall bedöma om produkterna uppfyller kraven. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även meddela föreskrifter om att vissa produkter skall uppfylla väsentliga säkerhets- och miljökrav när de släpps ut på marknaden eller tas i bruk efter att ha genomgått omfattande förändringar. Den som för egen räkning förändrat eller låtit förändra en produkt ansvarar för att de föreskrivna kraven är uppfyllda. Den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller föreskrivna krav skall tillse att produkterna bär en CE- märkning när de släpps ut på marknaden. Tillverkaren av en produkt som omfattas av denna lag eller den som enligt 2 § tredje stycket ansvarar för att en produkt uppfyller föreskrivna krav efter en omfattande förändring får överlåta ansvaret enligt lagen till en representant. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka krav representanten skall uppfylla, och även om att någon annan än vad som i övrigt framgår av denna lag får åta sig ansvar enligt lagen. När det gäller fritidsbåtar, vattenskotrar och sådan utrustning som enligt föreskrifter meddelade med stöd av 1 § tredje stycket omfattas av denna lag, skall den som ansvarar för att produkterna uppfyller föreskrivna krav se till att dessa bär en CE-märkning när de 1. släpps ut på marknaden, eller 2. efter en omfattande förändring släpps ut på marknaden eller tas i bruk. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att vad som anges i första stycket även skall gälla i fråga om vissa motorer. Beträffande CE-märkning gäller lagen (1992:1534) om CE-märkning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om denna märkning. Om tillsynsmyndigheten konstaterar att CE-märkta fritidsbåtar eller CE-märkt utrustning till dessa kan äventyra säkerheten eller hälsan för personer, egendom eller miljön, eller i annat väsentligt avseende inte uppfyller ställda krav, får tillsynsmyndigheten ålägga Om tillsynsmyndigheten konstaterar att CE-märkta produkter som omfattas av denna lag kan äventyra säkerheten eller hälsan för personer, egendom eller miljön, eller i annat väsentligt avseende inte uppfyller ställda krav, får tillsynsmyndigheten ålägga tillverkaren att återkalla tillverkaren inte har sitt säte i tillverkaren inte har sitt säte i får åläggandet i stället avse får åläggandet i stället avse tillverkarens representant i . eller delvis förbjuda att produkterna släpps ut på marknaden eller tas i släpps ut på marknaden, tas i bruk Om tillsynsmyndigheten meddelar ett sådant åläggande eller förbud skall myndigheten genast underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om denna åtgärd. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att särskilda avgifter skall tas ut för tillsyn och annan kontroll enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Avgift får tas ut av den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller föreskrivna krav när de släpps ut på marknaden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att särskilda avgifter skall tas ut för tillsyn och annan kontroll enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Avgift får tas ut av den som ansvarar för att produkten uppfyller föreskrivna krav när den släpps ut på marknaden eller när den efter en omfattande förändring släpps på marknaden eller tas i bruk. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet och regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:264), 2.lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, 3.lag om ändring i lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i lagen om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar I paragrafens fjärde punkt definieras begreppet representant som en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska gemenskapen och som fått fullmakt från tillverkaren att i vissa avseenden handla på dennes vägnar. Definitionen motsvarar den definition som finns i det s.k. fritidsbåtsdirektivets artikel 1 punkt 3 i. Under föredragningen har emellertid upplysts att detta direktiv inte bara omfattar gemenskapen utan samtliga stater inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, dvs. även , och . Lagrådet förordar mot denna bakgrund att uttrycket i Europeiska gemenskapen i förevarande paragraf byts ut mot inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. I paragrafens första stycke anges att tillverkare och importörer av produkter som omfattas av denna lag och är avsedda att användas i ansvarar för att de uppfyller väsentliga säkerhets- och miljökrav när de släpps ut på marknaden. Bestämmelsen bör justeras så att den får lyda: --- importörer av produkter, som --- i , ansvarar för att produkterna uppfyller --- när de släpps ---. Paragrafen är ny. I denna anges i första stycket att tillverkaren av en produkt som omfattas av lagen eller den som enligt 2 § tredje stycket ansvarar för att en produkt uppfyller föreskrivna krav efter en om- fattande förändring får överlåta ansvaret enligt lagen till en representant. I andra stycket anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter dels om vilka krav representanten skall uppfylla, dels om att någon annan än vad som i övrigt framgår av lagen får åta sig ansvar enligt lagen. Att någon får åta sig ansvar innebär att han blir underkastad olika skyldigheter och sanktionsmöjligheter enligt lagen. Det betyder inte i sig att den som före åtagandet hade ansvaret blir befriad från det. Av den allmänna motiveringen (avsnitt 5.2.4) synes framgå att avsikten är att ansvaret skall övertas, dvs. att den annars ansvarige skall bli befriad. Alldeles klart är detta emellertid inte; eventuellt är avsikten bara att någon annan av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer skall kunna ges behörighet, och därav följande eget ansvar, att lämna sådant intyg och att anbringa sådan CE-märkning som krävs för att produkten skall få släppas ut på marknaden. Vad som avses bör klargöras i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Bestämmelsen om att någon annan än den av tillverkaren utsedde representanten skall få åta sig ansvar eller överta ansvar bör lämpligen placeras i första stycket av paragrafen, så att detta kommer att innehålla de materiella grundreglerna. Regeln i andra stycket om att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka krav repre- sentanten skall uppfylla kompletteras lämpligen med en bestämmelse om att föreskriftsmakten omfattar även situationen, när någon annan vill åta sig/ överta ansvar enligt lagen. En annan möjlighet är att bryta ut andra ledet i andra stycket och i ett tredje stycke ange att det som står i första och andra styckena gäller också när någon annan etc. I denna paragrafs första stycke ges tillsynsmyndigheten rätt att ålägga tillverkaren att återkalla produkterna från marknaden, om myndigheten konstaterar att CE-märkta produkter som omfattas av lagen kan äventyra säkerheten eller hälsan för personer, egendom eller miljön eller i annat väsentligt avseende inte uppfyller ställda krav. Åläggandet kan under viss förutsättning i stället riktas mot importören eller tillverkarens representant. får helt eller delvis förbjuda att produkterna släpps ut på marknaden, tas i bruk eller brukas. Paragrafen framstår i flera avseenden som oklar. När produkter åter- kallas från marknaden, har de redan släppts ut på denna. Sista meningen angående rätten att förbjuda att produkterna släpps ut på marknaden avser alltså en annan situation (vilken framstår som mer oproblematisk). Vad gäller förbudet, beträffande produkter som släppts ut på marknaden, att ta dem i bruk eller bruka dem, framstår det som ineffektivt att rikta förbudet mot tillverkaren, importören eller tillverkarens representant. Produkterna finns ju då hos en annan person, som köpt dem. för tillsynsmyndigheten att rikta ett förbud mot köparen att ta produkten i bruk eller att bruka den omfattas knappast av första stycket, där sista meningen synes knuten till den föregående meningen. Tillverkarens, importörens och tillverkarens representants ansvar att återkalla produkter kan inte gärna sträcka sig längre än till att de skall vidta rimliga åtgärder för att produkterna i befintligt skick inte blir an- vända av ägarna. Tillverkaren etc. har inga maktmedel i förhållande till I den mån avvikelsen från ställda krav beror på att en köpare av en produkt har förändrat eller låtit förändra den, har denne ett ansvar enligt 2 § för certifiering av den nya produkten. Det kunde övervägas att i förevarande paragraf ange att en sådan person inte får bruka en produkt som inte uppfyller föreskrivna krav, oavsett om han intygat att så är Sanktionerna måste i så fall noga övervägas. När det gäller produkter som på grund av bristande underhåll eller olyckshändelser kommit att avvika från föreskrivna krav, kan man naturligtvis också tänka sig att tillsynsmyndigheten skulle kunna för- bjuda fortsatt användning (jfr kontrollbesiktningen av motorfordon till Också i sådant fall bör det emellertid klart framgå att föreläg- gandet kan riktas till någon annan än dem som omnämns i första Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , Andnor, Nuder, , , , , Jämtin