prop · GS0321d2 · 2004-10-18 00:00:00 — kan antas att den som uppgiften närstående lider men om uppgiften rör eller någon honom eller henne Samma sekretess gäller hos närstående lider men om uppgiften annan myndighet på vilken det an- Samma sekretess gäller hos kommer att handlägga ärende en- annan myndighet på vilken det an- ligt lagstiftning som har kommer att handlägga ärende en- I fråga om myndighet som ligt lagstiftning som har anges i 8 § gäller dock bestämmel- I fråga om myndighet som anges i 8 § gäller dock bestämmel- Sekretess enligt första stycket gäller också i förhållande till en vård- eller behandlingsbehövande själv i fråga om uppgift om hans hälsotillstånd, om det med hänsyn till ändamålet med vården eller behandlingen är av synnerlig vikt att uppgiften inte lämnas till honom. Sekretess gäller hos myndighet som avses i första stycket för anmälan eller annan utsaga av enskild om någons hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att fara uppkommer för att den som har gjort anmälan eller avgivit utsagan eller någon honom närstående utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Utan hinder av sekretessen får Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild enligt uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i lagstiftningen vad som föreskrivs i lagstiftningen om allmän försäkring, lagstift- om allmän försäkring, allmän pen- ningen om allmän pension, lag- sion, handikappersättning och 1Lagen omtryckt 1992:1474. 2Senaste lydelse 2002:194. vårdbidrag, sjuklön eller särskild och vårdbidrag och lagstiftningen I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst eller, i fall som avses i tredje stycket, i högst . Sekretess gäller i myndighets verksamhet, som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestämmande av skatt, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Motsvarande sekretess gäller i myndighets verksamhet som avser förande av eller uttag ur beskattningsdatabasen enligt lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet och tulldatabasen enligt lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet för uppgift som har tillförts databaserna samt hos kommun eller landsting för uppgift som har lämnats dit i ett ärende om förhandsbesked i skatte- eller taxeringsfråga. Uppgift hos får dock lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. För uppgift i mål hos domstol gäller sekretessen endast om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Detsamma gäller uppgift som med anledning av överklagande hos domstol registreras hos annan myndighet enligt 15 kap. 2 § första stycket 3 eller 4. Har uppgift i mål hos domstol erhållits från annan myndighet och är den sekretessbelagd där, gäller dock denna sekretess hos domstolen, om uppgif- Sekretess gäller i myndighets verksamhet, som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestämmande av skatt, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Motsvarande sekretess gäller i myndighets verksamhet som avser förande av eller uttag ur beskattningsdatabasen enligt lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet och tulldatabasen enligt lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet för uppgift som har tillförts databaserna. Motsvarande sekretess gäller även hos kommun eller landsting för uppgift som har lämnats dit i ett ärende om förhandsbesked i skatte- eller taxeringsfråga samt hos för uppgift som har lämnats dit i ett ärende om särskild sjukförsäkringsavgift. Uppgift hos får dock lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. För uppgift i mål hos domstol gäller sekretessen endast om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Detsamma gäller uppgift som med anledning av överklagande hos domstol registreras hos annan myndighet enligt 15 kap. 2 § första stycket 3 3 Senaste lydelse 2004:631. ten saknar betydelse i målet. Har uppgift i mål hos dom- stol erhållits från annan myndighet och är den sekretessbelagd där, gäller dock denna sekretess hos domstolen, om uppgiften saknar betydelse i målet. Med skatt avses i detta kapitel skatt på inkomst och, med undantag för arvsskatt och gåvoskatt, annan direkt skatt samt omsättningsskatt, tull och annan indirekt skatt. Med skatt jämställs arbetsgivaravgift, prisregleringsavgift och liknande avgift, avgift enligt lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund, skattetillägg och förseningsavgift samt expeditionsavgift och tilläggsavgift enligt lagen (2004:629) om trängselskatt. Med verksamhet som avser bestämmande av skatt jämställs verksamhet som avser bestämmande av pensionsgrundande inkomst. Sekretessen gäller inte beslut, varigenom skatt eller pensionsgrundande inkomst bestäms eller underlag för bestämmande av skatt fastställs, om inte beslutet meddelas i ärende om 1.förhandsbesked i taxerings- eller skattefråga, 2.beskattning av utländska experter, forskare eller andra nyckelpersoner när beslutet har fattats av , eller I beslut, varigenom trängselskatt bestäms eller underlag för bestämmande av sådan skatt fastställs, gäller sekretessen dock endast för uppgift om vilken betalstation bilen har passerat och tidpunkten för denna passage. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i lag om förfarande vid beskattning, lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet eller lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion. I artiklarna 6.1 och 8.3 i rådets förordning (EG) nr 3295/94 av om fastställande av vissa åtgärder avseende införsel till gemenskapen samt export och återexport från gemenskapen av varor som gör intrång i viss immateriell äganderätt finns bestämmelser om att uppgift i vissa fall får lämnas till enskild. Vidare får utan hinder av sekretessen uppgift i ärende om revision lämnas till en förvaltare i den reviderades konkurs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . För uppgift om avgift enligt lagen om avgift till registrerat trossamfund gäller dock sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1.4Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1047) om sjuklön1 dels att 17 a och 17 b §§ skall upphöra att gälla, dels att 12, 17, 26 och 28 §§ samt rubriken närmast före 17 § skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. Arbetsgivaren skall till Försäk- Arbetsgivaren skall till Försäk- som har gett arbetstagare hos ho- som har gett arbetstagare hos ho- nom rätt till sjuklön, om sjukperi- nom rätt till sjuklön, om sjukperi- Anmälan skall göras inom sju Anmälan skall göras inom sju kalenderdagar från denna tidpunkt. kalenderdagar från denna tidpunkt. I anmälan skall uppgift lämnas om tionsnummer, personnummer eller 2. arbetstagarens personnummer eller samordningsnummer, och 3. det datum när sjuklöneperio- Om anmälningsskyldighet vid inträffad arbetsskada finns föreskrifter i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Ersättning för vissa kostnader Försäkring mot kostnader för En arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett kalenderår uppgår till högst 160 gånger det för året gällande prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring kan hos begära ersättning för kostnader för sjuklön enligt 17 a §. Vid beräkningen av de sammanlagda lönekostnaderna bortses från avgifter enligt 17b § 2003:424. 2Senaste lydelse 2001:1116. 3Lydelse enligt SFS 2003:424. 4Senaste lydelse 2003:424. En arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett kalenderår inte beräknas överstiga 130 gånger det för året gällande prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring kan försäkra sig hos för kostnader för sjuklön enligt denna lag. Vid beräkningen av de sammanlagda lönekostnaderna bortses från avgif- socialavgiftslagen (2000:980) och lagen (1994:1920) om allmän löneavgift samt från skatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Vidare bortses från arbetsgivarens lönekostnader för arbetstagare för vilka beslut enligt 13 § gäller och från ersättning som arbetsgivare betalar till till följd av bestämmelserna i 24 § första stycket. ter enligt socialavgiftslagen (2000:980) och lagen (1994:1920) om allmän löneavgift samt från skatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om villkor för försäkringen. 10, 11, 13, 14, 16, 17, 17 a och 10, 11, 13, 14, 16, 17 och 20 §§ 20 §§ samt 24 § andra stycket och samt 24 § andra stycket och 27 § 27 § andra stycket tillämpas föl- jande föreskrifter i lagen (1962:381) föreskrifter i lagen (1962:381) om om allmän försäkring: 20 kap. 2 a § om provisoriskt beslut, 20 kap. 3 § tredje stycket om indragning eller nedsättning av ersättning, 20 kap. 4 § om återbetalningsskyldighet, 20 kap. 5 § om preskription, 20 kap. 6 § om förbud mot utmätning och om överlåtelse, 20 kap. 8 § förstatredje styckena och 9 § om skyldighet att lämna uppgifter, 20 kap. 8 § fjärde stycket om utredningsåtgärder, 20 kap. 9 a § om undantag från sekretess. De föreskrifter om omprövning och ändring av beslut som finns i 20 kap. 10 och 10 a §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring skall tillämpas på motsvarande sätt i fråga om beslut enligt 10 eller 13 §, 14 § andra meningen, 16, 17 a eller 20 § eller 24 § andra stycket, samt beslut att inte avge yttrande en- ligt 27 § andra stycket. Vidare skall föreskrifterna i 20 kap. 1113 §§ samma lag om överklagande av Försäkringskassas eller domstols beslut tillämpas De föreskrifter om omprövning och ändring av beslut som finns i 20 kap. 10 och 10 a §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring skall tillämpas på motsvarande sätt i fråga om beslut enligt 10 eller 13 §, 14 § andra meningen, 16, 17 eller 20 § eller 24 § andra stycket, samt beslut att inte avge yttrande enligt 27 § andra stycket. Vidare skall föreskrifterna i 20 kap. 1113 §§ samma lag om överklagande av Försäkringskassas eller domstols beslut tillämpas 5Senaste lydelse 2003:424. 6Senaste lydelse 2003:424. på motsvarande sätt i fråga om på motsvarande sätt i fråga om beslut enligt 10 § första stycket beslut enligt 10 § första stycket 2, 13 §, 14 § andra meningen, 16, 2, 13 §, 14 § andra meningen, 16 17 a eller 20 § eller 24 § andra eller 20 § eller 24 § andra stycket, beslut enligt 17 §, om beslutet innebär att arbetsgivaren inte får I övrigt får beslut enligt denna lag inte överklagas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre lydelsen av 17 § och de upphävda 17 a och 17 b §§ gäller dock fortfarande för sjuklönekostnader för tid före ikraftträdandet. 3.En arbetsgivare som tecknar en försäkring enligt 17 § kan begära att försäkringen skall gälla . 1.5Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483) dels att 1 kap. 1 a §, 11 kap. 1 §, 19 kap. 6 och 7 §§ och 23 kap. 7 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 16 kap. 7 b §, samt närmast före 16 kap. 7 b § en ny rubrik av följande lydelse. Lagen gäller vid debitering och betalning av skatt och förseningsavgift enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt. Lagen gäller vid debitering och betalning av 1. skatt och förseningsavgift enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, samt 2. avgift enligt lagen (2004:000) om särskild sjukförsäkringsavgift. Genom beskattningsbeslut bestäms om den som är skattskyldig skall betala skatt eller få tillbaka skatt och skattens storlek. Som beskattningsbeslut anses också 1.beslut om betalningsskyldighet enligt 12 kap., 2.omprövningsbeslut enligt 21 kap., 3.beslut i fråga om återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 913 §§ mervärdesskattelagen (1994:200), 4. beslut om betalningsskyldighet för arvsskatt och gåvoskatt enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 4. beslut om betalningsskyldighet för arvsskatt och gåvoskatt enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 4 a. beslut om betalningsskyldighet för avgift enligt lagen (2004:000) om särskild sjukförsäkringsavgift, 5.beslut om återbetalning av skatt enligt a)24 eller 25 § lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, b)8 § lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, c)29 eller 30 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt, eller d)2830 §§ lagen (1994:1564) om alkoholskatt, 6.beslut om återbetalning, kompensation eller nedsättning enligt 9 kap. 26 §§, 8 a, 9 eller 9 b § andra stycket eller 10 eller 11 § eller 11 kap. 12 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, och 1Senaste lydelse 2002:400. 2Senaste lydelse 2003:747. 7. överenskommelse om betalningsskyldighet enligt 12 kap. 7 c §, om företrädaren har fullföljt en överenskommelse på överenskommet sätt inom rätt tid. Avgift enligt lagen (2004:000) om särskild sjukförsäkringsavgift Avgift enligt lagen (2004:000) om särskild sjukförsäkringsavgift skall ha betalats senast den förfallodag som infaller närmast efter det att har gått från be- , samt den 12 och 26 . När det är fråga om skatt som omfattas av anstånd och som skall betalas när anståndstiden gått ut beräknas kostnadsränta från och med dagen efter skattens ursprungliga förfallodag till och med den dag betalning senast skall ske med anledning av beslutet om anstånd. Vid anstånd enligt 17 kap. 5, 6 a eller 7 § skall dock räntan beräknas från och med dagen efter den då anståndet beviljades. Ränta enligt denna paragraf beräknas efter en räntesats som motsvarar basräntan. Bestämmelsen i första stycket gäller inte i fråga om anstånd med avgift enligt 15 § lagen (2004:000) om särskild sjukförsäkringsavgift. När det är fråga om skatt som skall betalas till följd av ett omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol beräknas kostnadsränta från och med dagen efter skattens ursprungliga förfallodag eller den tidigare dag som skatten enligt 16 kap. 7 § anses vara betald, eller, när det är fråga om slutlig skatt, taxeringsåret till och med den dag betalning senast skall ske med anledning av eller domstolens beslut. Kostnadsränta enligt första stycket beräknas efter en räntesats som motsvarar basräntan. Om skatten skall betalas till följd av ett beslut om skönsbeskattning i avsaknad av redovisning enligt 11 kap. 19 § andra 3Senaste lydelse 2001:328. 4Senaste lydelse 2003:664. stycket beräknas dock kostnadsräntan efter en räntesats som motsvarar basräntan plus . Bestämmelserna i första och andra styckena gäller inte i fråga om avgift enligt lagen (2004:000) om särskild sjukförsäkringsavgift. En begäran om omprövning eller ett överklagande av ett beslut enligt denna lag, taxeringslagen (1990:324) eller lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt inverkar inte på skyldigheten att betala den skatt som omprövningen eller överklagandet rör. En begäran om omprövning eller ett överklagande av ett beslut enligt denna lag, taxeringslagen (1990:324), lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt eller lagen (2004:000) om särskild sjukförsäkringsavgift inverkar inte på skyldigheten att betala den skatt som omprövningen eller överklagandet rör. Denna lag träder i kraft . 5 Senaste lydelse 2001:328. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet och regeringsrådet . Drivkrafter för minskad sjukfrånvaro Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om särskild sjukförsäkringsavgift, 2.lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3.lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 4.lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön, 5.lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnessakkunnige och kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om särskild sjukförsäkringsavgift Lagrådsremissen innehåller främst förslag till en ny lag om särskild sjukförsäkringsavgift och vissa följdändringar till den i annan lagstiftning. Av remissen framgår att förslaget om sjukförsäkringsavgiften är en del i ett åtgärdspaket som avses ge förbättrade förutsättningar för att särskilt den omfattande långvariga sjukfrånvaron i arbetslivet skall kunna minska. Andra komponenter i paketet såsom återgång till två veckors sjuklöneperiod, sänkning av sjukförsäkringsavgiften enligt socialavgiftslagen och viss justering av sjukpenningnivån är åtgärder som i och för sig kräver ändrade lagregler men som inte omfattas av lagrådsremissen. Genom den föreslagna lagen om en särskild sjukförsäkringsavgift skall finansieringen av sjukförsäkringen enligt lagen om allmän försäkring ändras så att arbetsgivarnas ansvar för sjukpenningkostnaderna ökar jämfört med nuläget. Tanken är att det ökade kostnadsansvaret skall balanseras mot sänkning av den generella sjukförsäkringsavgiften och därmed kostnadsneutralitet uppnås för arbetsgivarkollektivet. En omfördelning av kostnadsansvaret sker så att det blir enbart de arbetsgivare, som har anställda som uppbär hel sjukpenning enligt huvudbestämmelserna om sjukpenning i 3 kap. 7 § lagen om allmän försäkring, som får den pålaga som den särskilda avgiften innebär. I avgiftshänseende görs inte åtskillnad mellan sjukfall som kan hänföras till faktorer i arbetslivet och sjukfall med annan orsak. Enligt remissen förutsätts den föreslagna ordningen, ett s.k. medfinansieringsansvar, kunna stimulera och göra det i ökad grad lönsamt för arbetsgivare att företa aktiva insatser, bl.a. i sjukdomsförebyggande och rehabiliterande syfte, som leder till minskning av sjukfrånvaron. En första fråga för Lagrådet, som enligt 8 kap. 18 § regeringsformen har att pröva bl.a. om förslag är så utformade att de kan antas tillgodose angivna syften, är vilket stöd som kan hämtas för att en lag som utformas på beskriven grund kan antas tillgodose det ändamål som angetts med lagstiftningsåtgärden. Lagrådet finner vid sin genomgång av motiven för lagförslaget att det i allt väsentligt är allmänt hållna resonemang och bedömningar som redovisas som underlag. Detta kan i och för sig inte ses som speciellt anmärkningsvärt med beaktande av att spörsmålen kring sjukfrånvarons orsaker inrymmer stor komplexitet. Likväl måste noteras att det egentligen inte presenteras några konkreta hållpunkter t.ex. resultat av inhemska eller utländska undersökningar eller sammanställningar av erfarenheter som skulle kunna göra det lättare att uttala sig med någon säkerhet om betydelsen för sjukfrånvaron av den föreslagna lagen. Av redovisningen för remissyttrandena i ärendet framgår också att en rad instanser framfört invändningar mot eller bestritt att en sådan lagstiftning skulle få avsedd verkan på sjukfrånvaron. Även med beaktande av att lagförslaget skall betraktas som ett av flera inslag inom ramen för angelägna strävanden att nedbringa sjukskrivningarna finner Lagrådet således skäl till tvekan om utifrån anförda motiv lagstiftningen kan anses uppfylla rimliga krav på ändamålsenlighet. Godtas ändå grundtanken bakom lagförslaget kan konstateras att den avsedda medfinansieringen leder till viss ändring och förskjutning av fördelningen mellan arbetsgivare inbördes av ansvaret för sjukpenningkostnader. Förslagets utformning i detta avseende kan, i vart fall ur enskilda arbetsgivares infallsvinkel, te sig diskutabel från rättvisesynpunkt, eftersom arbetsgivarens faktiska möjligheter att genom sina insatser påverka sjukfallen hos de anställda lär kunna variera mellan olika verksamheter och vara beroende av sjukdomsorsaker och andra faktorer utom arbetsgivarens kontroll. Trots vissa undantags- och begränsningsregler i lagförslaget kan därför den nya avgiften medlet för att uppnå det egentliga syftet uppfattas vara ett väl trubbigt instrument för stimulans till adekvata arbetsgivarinsatser. I fråga om den närmare utformningen bygger lagförslaget i vissa avseenden på förebilder i befintliga lagar. Främst reglerna om avgiftsunderlag och avgiftsbegränsningar är dock specifika för den nya sjukförsäkringsavgiften och ter sig inte helt okomplicerade, särskilt inte om man också ser till de administrativa konsekvenserna. En relativt omfattande reglering föreslås av ordningen för omprövning och överklagande av beslut. Modellen är i denna del hämtad från skattebetalningslagen men regleringen skall tillämpas av , som nybildas såsom statlig myndighet . I sammanhanget kan påpekas att tiden från det att beslut om lagförslaget kan fattas av fram till det tänkta ikraftträdandet av lagen kommer att bli mycket kort. Lagrådets synpunkter i det följande avser några detaljbetonade frågor om utformningen av vissa bestämmelser. Paragrafen upptar regler om ett lägsta och ett högsta belopp avseende betalningsskyldigheten under ett avgiftsår. I fråga om minimibeloppet anges att betalningsskyldighet inträder för avgifter som över- Beträffande maximibeloppet föreskrivs att ytterligare avgift inte tas ut när de sammanlagda avgifterna under avgiftsåret uppgår till ett belopp som motsvarar av arbetsgivarens sammanlagda lönekostnader under . Lagrådet konstaterar att uttryckssättet i maximiregeln inte är kongruent med det i minimiregeln. Enligt vad som uppgetts vid föredragningen är förklaringen till ordvalet (tas ytterligare avgift inte ut) den komplikation som ligger i att arbetsgivarens sammanlagda lönekostnader kan bestämmas först efter avgiftsåret, medan beslut om avgiftens storlek och om betalningsskyldighet skall fattas löpande av för varje kalendermånad under avgiftsåret. Eftersom paragrafen innehåller begränsningar i den grundläggande skyldigheten enligt 3 § att betala särskild sjukförsäkringsavgift är det enligt Lagrådets mening att föredra att begränsningarna genomgående formuleras efter mönster av uttryckssättet i huvudbestämmelsen, dvs. också maximiregeln bör ta sikte på betalningsskyldigheten snarare än på uttaget av avgift. Den i remissförslaget valda utformningen synes inte heller leda till att man undkommer eller minskar det uppgivna problemet med maximiregelns konstruktion. På grund av det anförda förordar Lagrådet att andra styckets första mening ges följande lydelse. Betalningsskyldighet föreligger inte för avgifter i den utsträckning de under avgiftsåret överstiger ett belopp som motsvarar av arbetsgivarens sammanlagda lönekostnader för . I paragrafens första stycke föreskrivs en tidsfrist för att på eget initiativ meddela omprövningsbeslut till fördel för arbetsgivaren. Beslut får då meddelas senast sjätte året efter utgången av avgiftsåret. Enligt andra stycket får ett sådant omprövningsbeslut dock meddelas efter utgången av nämnda tid, om det av material som är tillgängligt för framgår att ett beslut är felaktigt. Det ter sig oklart vilka fall som närmare åsyftas med regeln i andra stycket. Också vid tillämpning av bestämmelsen i första stycket lär situationen oftast vara sådan att det av tillgängliga handlingar framgår att grundbeslutet är felaktigt. Författningskommentaren hänvisar till att motsvarande reglering finns i 21 kap. 8 § skattebetalningslagen. Av förarbetena till den lagen (prop. 1996/97:100) framgår att skattebetalningslagen innebar vidgade och mer generella möjligheter till självman omprövning till den skattskyldiges fördel än vad som gällde enligt uppbördslagen. Sistnämnda lag (89 §) gav möjlighet till sådan omprövning utan tidsbegränsning bara i särskilt uppräknade fall. Det kan därför antas att den utvidgade omprövningen gjorde det praktiskt nödvändigt att finna någon form av avgränsning. Enligt vad som upplysts vid föredragningen i förevarande ärende skall avgränsningen i skattebetalningslagen till material som är tillgängligt för skattemyndigheten ha sin bakgrund i kraven på gallring av handlingar hos myndigheten.