prop · GR03175 · 2004-06-28 00:00:00 — vara svårt att förutse om en utgift är avdragsgill eller inte står inte i något motsatsförhållande till den uppfattningen. förutsätter i de allra flesta fall att det görs bedömningar. För nya slag av utgifter är förutsebarheten av naturliga skäl sämre eftersom det inled- ningsvis saknas vägledande rättspraxis. Sponsring är en förhållandevis ny I fråga om utgifter för sponsring uppkommer många gräns- dragningsfrågor, framför allt gränsdragningen mot gåvor. sponsorbidraget inte träffas av förbudet mot avdrag för gåvor gör motprestationernas vitt skilda karaktärer att avdragsrätten inte enbart kan bedömas med ledning av huvudregeln i 16 kap. 1 § IL. hänsyn till även andra bestämmelser, t.ex. de om avdrag för Vissa typer av utgifter är, som framgått ovan, särskilt reglerade. finns det t.ex. särskilda avdragsregler för utgifter för representation och Reglerna om avdrag för representation är restriktivare än Den typen av utgifter har ofta karaktär av levnadskostnader och den strängare bedömningen kan motiveras av intresset att förhindra missbruk av den generella avdragsrätten. I fråga om utgifter för FoU förhåller det sig tvärtom. Här var motivet bakom lagstiftningen att man ville åstadkomma en uppmjukning av en rättstillämpning som ansågs vara väl restriktiv eftersom den bara godtog intern FoU. genom att kravet på samband mellan utgiften och verksamheten För avdrag är det tillräckligt om forskningen har eller kan antas få betydelse för rörelsen. Så torde regelmässigt vara fallet när forskningen sker inom den näringsgren där företaget har sin verksamhet. Något krav på att utgiften faktiskt genererar intäkter i verksamheten I fråga om utgifter för sponsring görs framför allt gällande att det är kravet på direkta motprestationer som är det stora problemet. motprestationer, dvs. sponsring som är ägnad att förbättra ett företags image, beaktas enligt kritikerna inte tillräckligt i gällande rätt. Föreningen och Näringsliv undersökta länderna synes inte göras någon skillnad mellan direkta och indirekta motprestationer i rätts- Det måste ses mot bakgrund av att samtliga länder hade någon form av avdragsrätt för gåvor. Distinktionen blir mindre viktig då. Man bör emellertid, med bibehållen respekt för förbudet mot avdrag i praxis kunna beakta imageskapande sponsring i Eftersom sponsring är en jämförelsevis ny företeelse finns endast ett fåtal vägledande avgöranden från Regeringsrätten. Nuvarande rättsregler hindrar inte att rättsutvecklingen följer utvecklingen inom företagen och går mot en större öppenhet i fråga om motprestationens karaktär. Utgången i de tidigare behandlade Procordia- och Falconmålen hindrar inte heller motprestationer av olika karaktär. Som framgår av dessa rättsfall räknas som motprestationer inte endast direkta sådana, utan även indirekta sådana. Till den del sponsorersättningen går att hänföra till t.ex. lokal-, representations-, personal- eller reklamkostnader har sponsorn erhållit en direkt motprestation. Sponsorn sägs få en indirekt motprestation t.ex. när sponsorbidraget avser en verksamhet hos mottagaren som har ett sådant samband med sponsorns verksamhet att ersättningen kan ses som indirekta omkostnader i denna. Den närmare kopplingen mellan verksamheterna måste med nödvändighet bedömas från fall till fall, dvs. Om kravet på att sponsorn åtminstone skall få en indirekt mot- prestation skulle efterges skulle den reella följden vara att gränsen för avdragsförbudet för gåvor suddas ut och blir omöjlig att upprätthålla. Vidare skulle en ordning där det rent imageskapande inslaget i för- hållandet mellan sponsorn och den sponsrade gavs helt avgörande betydelse framför frågan om sponsorn har erhållit någon direkt eller indirekt motprestation ge upphov till betydande bedömningssvårigheter. Frågan skulle då uppstå vilka krav man skall ställa på den som tar emot bidraget, dvs. vilken mottagare som förbättrar sponsorns goodwill eller bidrar till dennes image. Om direkta eller indirekta motprestationer erhålls och ingår i sponsorns marknadsföring eller reklam finns inget hinder mot att, vid värderingen av motprestationerna, beakta att de ingår i ett sammanhang som gör att sponsorn kan erhålla värden utöver de som ligger i de enskilda motprestationerna, värderade som om de hade köpts anonymt på marknaden från vilket företag som helst som tillhandahåller motsvarande tjänster och nyttigheter. Sådana mervärden är naturligtvis svåra att uppskatta och skälighetsbedömningar torde inte sällan behöva göras, vilket normalt också är vad som sker i praktiken. Nuvarande regler och rättspraxis hindrar enligt regeringens mening således inte att det i det enskilda fallet görs en nyanserad bedömning av sponsorns rätt till avdrag och att hänsyn därvid tas till vad som i jämförelse med andra kostnader i näringsverksamheten utgör särdrag i fråga om sponsring. Reglerna i sig får sägas vara såväl ändamålsenliga som neutrala i fråga om sponsring i jämförelse med andra kostnader. Det har framhållits att domarna i Procordia- och Falconmålen är svåra att tolka med följd att osäkerhet råder bl.a. beträffande vad som gäller vid imageskapande sponsring. Regeringen har förståelse för att det kan upplevas som svårt att i olika situationer förutse om avdrag får göras och i så fall med vilket belopp. Det är emellertid mycket svårt att i lagtext, som måste ha en generell utformning, precisera vari en direkt eller indirekt motprestation skall bestå eller hur denna skall värderas. Vidare skulle det, såsom skatteutskottet framhåller, vid en särreglering av avdragsrätten för sponsring vara nödvändigt att utforma en sådan bestämmelse så att andra regler i inkomstskattelagen inte åsidosätts, t.ex. avdragsförbudet för gåvor och avdragsbegränsningarna för representa- tionsutgifter. En särreglering som endast tar sikte på företags rätt till avdrag för sponsring skulle behöva omgärdas av regler som förhindrar Skr. 2002/03:175 missbruk som består i att bidrag som inte är avdragsgilla för en fysisk person (företagsledare) i stället dras av i företaget och så att en sådan regel inte mer allmänt skulle kunna utnyttjas för att göra avdrag för privata levnadskostnader genom att detta sker genom företaget. Om en särreglering som tar sikte på indirekta motprestationer införs finns risk att avdragsförbudet för gåvor urholkas. Det är av samma anledning svårt att lagstiftningsvägen föreskriva att en indirekt koppling mellan sponsorn och mottagarens verksamheter skall kunna godkännas. Den sortens hän- synstaganden tillgodoses normalt genom rättstillämpningens utveckling. Förutom att det i princip är omöjligt att utforma regler om avdragsrätt som utesluter gränsdragningsproblem och som är så flexibla att de täcker alla fall där avdrag skall få göras finns påtagliga risker med detta. För detaljerade regler leder ofrånkomligen till att vissa utgifter som egentligen borde få dras av inte blir avdragsgilla. En särreglering av avdragsrätten för sponsring låser rättsläget och rättstillämpningen till de i lagtexten angivna kriterierna. Den naturliga rättsutveckling som sker i rättstillämpningen genom hänsynstagande till utvecklingen i företagen och samhället kommer att förhindras. Risken är överhängande att en lagreglering får motsatt effekt i förhållande till vad som avsetts. Trots de tolkningssvårigheter en generell lagstiftning kan medföra är en sådan enligt regeringens mening ändå att föredra framför en mer detaljrik lagstiftning, som inte skulle komma till rätta med tolkningsproblemen men hindra rättsutvecklingen. Ett sätt att komma till rätta med tolk- ningssvårigheter är att utfärdar rekommendationer på om- rådet. Sådana kan ange typiska situationer när avdrag bör erhållas och riktlinjer för storleken av godtagbara belopp. Rekommendationer har i förhållande till lagstiftning den fördelen att de kan ta hänsyn till en kontinuerlig utveckling på rättsområdet i stort. kommer först i kontakt med företagen och är genom sin kunskap om företagens förhållanden väl lämpat att utforma rekommendationer på området. Regeringen har inhämtat att avser att se över rekommen- dationerna på området. Regeringen å sin sida avser att följa hur utveck- lingen på området fortskrider. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden, , , , , , , , , , , , Jämtin Regeringen beslutar skrivelse 2003/04:175 Avdrag för s.k. sponsring.