prop · GS032 · 2004-09-16 00:00:00 — Avsaknad av gymnasieutbildning eller avbrutna skolstudier påverkar inte bara ungdomars möjlighet till etablering på arbetsmarknaden, utan också den framtida löneutvecklingen. Ett generellt drag i ungdomars etablering på arbetsmarknaden tycks vara en tilltagande polarisering mellan de som kan dra fördel av en allt mer individualiserad ungdomstid och de som inte klarar att skapa sina egna möjligheter till ekonomisk självständighet. Mycket tyder också på att det sociala sammanhanget påverkar arbetslösheten. Föräldrars utbildningsbakgrund och ekonomi tenderar att påverka ungdomars egna utbildnings- och yrkesval. I en miljö som kännetecknas av hög arbetslöshet är risken större för den enskilda individen att bli, eller fortsätta vara, arbetslös. Sådana miljöer återfinns inte minst i glesbygden och i de storstadsområden som omfattas av de lokala utvecklingsavtalen. Risken att hamna i arbetslöshet vid unga år måste minimeras. Möjlig- heten för samtliga ungdomar att skaffa sig en utbildning är grundläg- gande, och i detta spelar inte minst utbildningspolitiken en viktig roll. Arbetsmarknadspolitiken kan endast bidra till en lösning för de ungdo- mar som hamnar i arbetslöshet. Det är därför särskilt angeläget att regeringens samlade politik för ungdomar förebygger arbetslöshet, mot- verkar långtidsarbetslöshet samt förebygger att de ungdomar som är i riskzonen slås ut från arbetsmarknaden. Regeringens bedömning: Det behövs ytterligare kvalitetsförbätt- ringar inom insatserna för arbetslösa ungdomar. Åtgärder som förstär- ker de arbetsmarknadspolitiska insatserna gentemot ungdomar bör därför vidtas. Enligt regeringens mening är följande åtgärder ange- lägna: -en individuell handlingsplan bör upprättas med den arbetssökande möjligt, dock senast från det att den arbets- sökande anmäler sig på arbetsförmedlingen, -det kommunala ungdomsprogrammet och ungdomsgarantin bör inledas med jobbsökaraktiviteter, -den individuella handlingsplanen bör följas upp regelbundet och inriktas på individens aktiva sökande av arbete, -arbetsförmedlingen bör garantera samtliga arbetslösa ungdomar jobbsökaraktiviteter , -de kommunala ungdomsprogrammen bör ges ett tydligare utbild- ningsinnehåll och skall leda till ett intyg, -aktiviteterna i det kommunala ungdomsprogrammet och ungdoms- garantin bör ligga i linje med den individuella handlingsplanen och öka sökaktiviteten, -kombinationen mellan praktik och utbildning bör utvecklas, -anställningsstöd bör möjliggöras för ungdomar mellan från sex månaders inskrivningstid, -det kommunala ungdomsprogrammet och ungdomsgarantin bör utvärderas. Utvärderingen bör ligga till grund för förbättringar av de arbetsmarknadspolitiska insatserna riktade till ungdomar, -bör kartlägga och analysera långtidsin- skrivna ungdomars deltagande i aktivitetsgarantin. I budgetpropositionen utvecklar regeringen behovet av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna samt behandlar finansieringen av dessa åtgärder. Utredningens förslag: I betänkandet Unga utanför (SOU 2003:92) föreslås att ungdomsgarantin för 2025-åringar omformas så att alla del- tagare garanteras en individuell handlingsplan . I särskilda fall bör det även finnas möjligheter att använda sig av anställningsstöd . Betänkandet föreslår vidare att ett portfoliosystem för validering av informellt lärande i exempelvis föreningsliv och inter- nationellt ungdomsutbyte inrättas. Remissinstanserna: Ett övervägande antal remissinstanser stödjer utredningens förslag. menar att ungdomar alltid skall ha en individuell handlingsplan hos arbetsförmedlingen efter avslutad gymnasieutbildning även om de är aktuella hos en annan myn- dighet. () är negativ till att erbjuda ung- domar arbetsmarknadsutbildningar redan . AMS menar att arbetsmarknadsutbildningar inte skall vara ett alternativ till gymnasie- skolan utan vara ett komplement till redan erhållen yrkes- och/eller vida- () är Prop. negativ till förslaget om en 14-dagars regel för handlingsplaner. anser att individuella handlingsplaner riskerar att medföra extra arbete på arbetsförmedlingar och därmed bli ett trubbigt verktyg. menar att utredningens förslag om en individuell handlingsplan inom 14 dagar är otydlig och bör klargöras bland annat i ljuset av de juridiska kommun pekar på att unga utanför är en hete- rogen grupp och att stödet måste ta hänsyn till individuella förutsätt- Akademikers () avstyrker anser att validering av informellt lärande i form av ett portfoliosystem är en god idé. negativt till valideringssystemet. Skälen för regeringens bedömning: Enligt en undersökning genomförd av SCB på uppdrag av är intensiteten i jobbsökande och i kontakter med arbetsgivare låg bland arbetslösa Regeringens insatser bör därför inriktas på att förbättra arbetsförmedlingens stöd till arbetslösa ungdomar så att de fokuserar på att öka jobbsökandet och också säkerställer kvaliteten i sökaktiviteterna. Samtliga arbetslösa ungdomar bör möjligt, dock senast inom 14 dagar efter det att de skrivit in sig hos arbetsförmedlingen, få en hand- lingsplan med fokus på jobbsökaraktiviteter. Denna skall utarbetas till- sammans med arbetsförmedlingen, som också skall kunna erbjuda indi- viduell handledning av handläggare med särskild kompetens beträffande Handlingsplanen bör uppdateras regelbundet under Arbetsförmedlingen skall upprätthålla täta kontak- ter med samtliga arbetssökande ungdomar de är arbetssö- kande och ge dem stöd för ett aktivt jobbsökande. Samtliga ungdomar som trots detta inte lyckats skaffa sig en sysselsättning bör av arbetsförmedlingen garanteras jobbsökar- Kvaliteten i de två arbetsmarknadspolitiska program som är särskilt riktade till ungdomar, kommunalt ungdomsprogram (KUP) och ung- domsgarantin (UG), föreslås höjas. Deltagande i programmen skall alltid inledas med jobbsökaraktiviteter och ingå i den arbetssökande ungdo- För dem som trots detta inte får ett arbete bör den efterföljande verksamheten, så som praktik, ha ett klart sikte på ett regul- Regeringen anser också att det är av stor vikt att den kunskap och de färdigheter som deltagaren tillägnar sig i programmet dokumente- ras och resulterar i ett intyg som kan användas när deltagaren söker jobb. Tidigare studier har visat på låg effektivitet i ungdomsinsatserna KUP Utöver de kvalitetshöjande insatser inom KUP och UG som nämns ovan avser regeringen också att utvärdera programmen i syfte att få ett bättre beslutsunderlag avseende de arbetsmarknadspolitiska insat- serna för ungdomar. Det allmänna anställningsstödet är ett av de arbetsmarknadspolitiska program som uppvisat positiva effekter för sannolikheten att arbetssö- kande får anställning. Internationella erfarenheter visar också att anställ- ningsstöd kan vara en effektiv insats för ungdomar som befinner sig långt från arbetsmarknaden och som varit arbetslösa . överväger därför att införa ett anställningsstöd för ungdomar som befinner sig långt från arbetsmarknaden och som efter 6 månaders inskrivningstid inte fått arbete. Målsättningen är att ge arbets- Prop. 2004/05:2 förmedlingen ett effektivare verktyg för att stödja ungdomar att få ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden och att dämpa den kraftiga ökningen av antalet långtidsarbetslösa ungdomar som ägt rum . De ungdomar som är eller riskerar att bli långvarigt arbetslösa kan skrivas in i arbetsförmedlingens aktivitetsgaranti på samma villkor som övriga arbetslösa och därigenom få del av den programform som är mest lämplig för deras individuella behov. Statistik tyder dock på att alla långtidsinskrivna ungdomar inte skrivs in i aktivitetsgarantin. Det är oklart varför detta inte sker, och regeringen avser därför att ge AMS ett uppdrag att analysera orsakerna till detta. Kvinnor och män arbetar inom olika delar av arbetsmarknaden. Hälf- ten av alla förvärvsarbetande kvinnor arbetar i offentlig sektor. Av män- nen arbetar i offentlig sektor och i privat sektor. Att motverka könsuppdelningen på arbetsmarknaden ökar möjligheterna att tillvarata den kunskap och de erfarenheter som ungdomar har. Köns- stereotypa föreställningar kan hindra unga kvinnor och män från att göra de yrkesval som bäst svarar mot deras intressen och utvecklingsmöjlig- heter. Könsuppdelningen förhindrar dessutom rörligheten på arbetsmark- naden som i sin tur innebär ett dåligt utnyttjande av arbetskraftens totala kompetens något som leder till lägre tillväxt. Det är därför angeläget att arbetsmarknadspolitiska insatser riktade till ungdomar inte befäster könsuppdelningen utan uppmuntrar och stöder såväl unga kvinnor som unga män att göra otraditionella yrkesval. I betänkandet Unga utanför (SOU 2003:92) framgår att många av de ungdomar som inte fullföljer en gymnasieutbildning och som har svårig- heter att etablera sig på arbetsmarknaden efterfrågar stöd och rådgivning för att kunna ta upp studierna på nytt eller få anställning. Det finns, för- utom myndigheter, många andra aktörer i ungdomars omgivning som har kompetens att fungera som stöd och vägledare så att dessa ungdomar motiveras till fortsatt utbildning eller till att skaffa och behålla ett arbete. Den resurs som dessa organisationer utgör bör tas tillvara i också det of- fentliga samhällets insatser för gruppen. Regeringen har därför avsatt för en försöksverksamhet där lokala ideella initiativ, så kallade navigatorcentrum, kompletterar ett antal kommuners kontinuerliga arbete med arbetslösa ungdomar. Regeringens ambition är att dessa navigatorcentrum också skall kunna utveckla metoder så att allt fler arbetslösa ungdomar skall kunna erbjudas ideella mentorer från föreningslivet. Erfarenheterna från försöksverksamheten med navi- gatorcentrum bör också kunna ge värdefull kunskap för utvecklingen av samhällets insatser för att underlätta ungdomars etablering. Samhället ställer höga krav på kunskap och utbildning, och det finns en tradition på arbetsmarknaden att i första hand bedöma formella meri- ter. Arbetsgivare efterfrågar såväl generella som yrkesspecifika kunska- per, men vill ha ett kvitto på att arbetstagaren har inlärningsförmåga och kan sköta olika uppgifter. Det är viktigt både för den enskilda individen och för samhället att människors sammanlagda kunskaper och kompetens tillvaratas. Validering är ett viktigt redskap för att synliggöra dessa. Regeringen har inrättat Valideringsdelegationen som skall arbeta under Delegationen har till uppgift att i fråga om validering av vuxnas kunskaper och kompetens främja kvalitet, legitimitet och lik- värdighet samt bedriva och stödja utveckling av metoder och verksam- hetsformer. Delegationen skall även utforma förslag till vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att långsiktigt säkerställa en verksamhet med validering, se vidare förordning (2003:1096) med instruktion för Valide- ringsdelegationen. Inom denna ram kan möjligheter att till exempel genom portfoliesystem dokumentera de erfarenheter och kunskaper som ungdomar skaffar sig i exempelvis föreningsliv och internationellt ung- domsutbyte utvecklas. Regeringen återkommer i budgetpropositionen avseende de åtgärder som rör arbetsmarknadspolitiken och bedömer att dessa kan finansieras genom omprioriteringar inom utgiftsområde 13 Arbets- marknad. 12.3.2Nationell koordinator för snabbare etablering på arbets- marknaden Regeringens bedömning: En särskild koordinator bör tillsättas som skall undersöka förutsättningarna, samt utarbeta metoder, för arbets- marknadens parter att sluta avtal som gör det möjligt för ungdomar att snabbare etablera sig på arbetsmarknaden. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen anser att det är av stor vikt att öka ungdomars arbetsdeltagande för att bland annat möta kommande års stora pensionsavgångar. Etableringsåldern - åldern då man har en fast förankring på arbetsmarknaden - för ungdomar har ökat kontinuerligt och var för kvinnor och för män. Den demografiska utvecklingen i landet med en åldrande befolk- ning, färre i arbetsför ålder samt ett lågt arbetskraftsdeltagande i vissa åldrar kan få långsiktigt negativa konsekvenser för samhället och leda till svårigheter att upprätthålla välfärdssystemen . Inom flera branscher, till exempel byggbranschen, finns introduktionsavtal som innebär att arbetstagaren får utbildning och praktiska kunskaper på arbetsplatsen. Flera branscher har också utvecklat traineeprogram. Regeringen avser att tillsätta en koordinator med uppgift att utreda hur en snabbare etablering för ungdomar på arbetsmarknaden kan möjliggö- ras. Den nationella koordinatorn skall tillsammans med parterna under- söka förutsättningarna för att sluta avtal som möjliggör en snabbare eta- blering på arbetsmarknaden för ungdomar med slutförd gymnasie- eller eftergymnasial utbildning. Koordinatorn skall tillsammans med arbets- marknadens parter också kartlägga och analysera nuvarande metoder för snabbare inträde på arbetsmarknaden samt se över möjligheten att utveckla nya metoder. Regeringen vill poängtera att metoderna bör vara fördelaktiga för så väl arbetsgivare som arbetstagare. Inom ramen för uppdraget ingår också att sprida goda exempel. Koordinatorn skall inte lämna förslag utan endast arbeta gentemot arbetsmarknadens parter för att nå resultat. Regeringen anser att koordinatorn bör samråda med bland annat den yrkesutbildningsdelegation vars uppgift är att åstadkomma en närmare samverkan mellan gymnasieskolan och arbetslivet i syfte att höja kvaliteten i yrkesutbildningen. Kostnaden för insatsen beräknas uppgå till Prop. 2004/05:2 och finansieras inom förvaltningsanslag. Regeringens bedömning: Det finns ett behov av ökade kunskaper om arbetsrättsliga frågor bland ungdomar. Skolans roll i att möjliggöra detta är viktig. Arbetsrättslagstiftningen bör förändras i syfte att dels underlätta för dem med tidsbegränsade anställningar att få ett fast och tryggt arbete, dels stärka föräldraledigas ställning på arbetsmarknaden. Skälen för regeringens bedömning: Alla anställda måste känna sig säkra och trygga i sina arbeten. Flera studier från senare år visar att ung- domar värdesätter såväl trygghet i arbetslivet som ett fast arbete. Utan arbetsrättslig trygghet blir den egna försörjningen osäker. Dessutom blir det svårt att vara självständig i andra delar av livet. Utan fast arbete är det till exempel svårt att få ett förstahandskontrakt på bostadsmarknaden, erhålla lån till bostadsrätt eller bilda familj. Ungdomar är ofta sårbara på arbetsmarknaden. De kan sakna kunskap om vilka rättigheter de har som arbetstagare eller vilka skyldigheter arbetsgivarna har och de är sällan fackligt anslutna. Risken för att ungdo- mar utnyttjas av oseriösa arbetsgivare måste minska och ungdomars kun- skaper om rättigheter och skyldigheter i arbetslivet behöver stärkas. Regeringen har därför givit i uppdrag att i kursplaneöversynen för gymnasieskolan även överväga hur kunskaper i arbetsrättsliga frågor kan ges ökad betydelse. För unga familjer är det centralt att kunna förena familjeliv och arbete. Många unga kvinnor och föräldralediga har en svagare position på arbetsmarknaden. Deras villkor behöver förbättras. Regeringen anser att visstidsanställningarna måste minska. Regeringen avser därför föreslå förändringar i arbetsrättslagstiftningen i syfte att underlätta för dem med tidsbegränsade anställningar att få ett fast arbete, samt stärka föräldraledigas ställning på arbetsmarknaden. 12.3.4Insatser för ökat entreprenörskap och företagande bland ungdomar Regeringens bedömning: Skolan och föreningslivet har en viktig roll när det gäller att utveckla ett företagsamt förhållningssätt hos ungdo- mar. Regeringen avser därför att stödja insatser som stärker ungdo- mars företagsamhet och som skapar förutsättningar och möjligheter för fler ungdomar att förverkliga sina idéer som företagare och inno- vatörer. I detta sammanhang avser regeringen att göra följande: -satsa på ett utökat nationellt entreprenörskapsprogram, -införa ett tydligare entreprenörskapsperspektiv i gymnasieskolans programmål, -fortsätta att stödja organisationer som främjar ungdomars entrepre- nörskap och stimulera samverkan mellan skolan och dessa organi- sationer, samt -arbeta för att underlätta rörligheten mellan anställning och eget företagande. Skälen för regeringens bedömning: Entreprenörskap är inte bara viktigt för egenföretagare, utan också en drivkraft för varje samhälls- medborgare i arbetet, i organisationslivet och . Det är en viktig målsättning för regeringen att fler unga människor ser entreprenörskap och företagande i olika former som ett realistiskt alternativ till anställ- ning för att realisera sina idéer och försörja sig. Såväl skola som före- ningsliv är viktiga arenor där ungdomar kan stimuleras att utveckla sina entreprenöriella egenskaper och färdigheter. Att förändra attityder och öka kunskaperna är en dock process som tar . Skolans undervisning för att främja företagsamhet kan ta sig olika uttryck. Det kan handla om att utveckla värderingar och attityder, men också om att använda elevaktiva arbetssätt och även att förmedla mer specifik kunskap om att starta och driva ett eget företag. Regeringen ser positivt på att skolans arbete med att utveckla elevernas företagsam- het stärks, bland annat genom ökad samverkan med det omgivande samhället. Samarbete kan ske med det lokala näringslivet till exempel genom arbetsplatsförlagda utbildningsinslag. Genom internationellt skol- samarbete kan nya idéer födas om hur företagsamhet kan främjas. Inom denna ram kan möjligheter utvecklas. Myndigheter med ansvar för entreprenörskapsfrämjande åtgärder, till exempel Verket för näringslivsutveckling (), och (), kan vara källor till stöd och inspiration i entre- prenörskapsarbetet. Organisationer som arbetar för att främja ungdomars entreprenörskap, såsom till exempel Ung Företagsamhet och Snilleblixtarna är också viktiga resurser. Regeringen avser att genom fortsätta att stödja dessa organisationers arbete. Regeringen avser också att i samband med den kommande reformeringen av gymnasieskolan införa ett tydligare entreprenörskapsperspektiv i gymnasieskolans utbildningar, genom att detta beaktas i den kommande revideringen av programmål och kursplaner. Det är viktigt att de framtida lärarna, som skall jobba med barn och Prop. 2004/05:2 ungdomar på alla nivåer, är medvetna om vikten av att främja entrepre- nörskap i skolan och hur de kan bidra till detta i sitt arbete. Ett ökat nyföretagande är centralt för tillväxten och den framtida väl- färdsutvecklingen och det är viktigt att ta tillvara den resurs som ungdo- mar utgör i samhällsutvecklingen och för tillväxten. uppvisar ett lågt nyföretagande i jämförelse med andra länder. I syfte att ändra denna utveckling har drivit ett nationellt pro- gram för entreprenörskap där fokus bland annat varit på unga. Medel har gått till regionala pilotprojekt och stöd till befintlig verksamhet, till exempel Ung Företagsamhet. Utöver detta pågår en rad aktiviteter som kommunala entreprenörskaps- och teknikskolor, Open for Business, uni- versitetskurser, drivhus, teknik- och forskningsparker, utbyten mellan skola och näringsliv med mera har fått regeringens uppdrag att komma med förslag på ett utökat nationellt entreprenörskapsprogram. Förslaget skall vara åtgärdsinriktat och bygga på ett samarbete med andra myndigheter och organisationer. I regeringens riktlinjer till länsstyrelser, regionala självstyrelseorgan respektive kommunala samverkansorgan för utarbetande av regionala tillväxtprogram pekas entreprenörskap ut som en av tre strategiska frågor att särskilt analysera. I stort sett alla län har lyft fram entreprenörskap i sina förslag till tillväxtprogram. Den regionala utvecklingen är beroende av att människor, och framför allt unga kvinnor och män, väljer att stanna kvar eller återvända till sin hembygd för att bilda familj, ta en anställning eller starta företag. För att attrahera ungdomar att stanna kvar eller återvända krävs attraktiva miljöer i vid bemärkelse. Det handlar bland annat om att erbjuda möjligheter för människor att förverkliga sina idéer och intressen, där möjligheten att starta eget företag är en aspekt. Att stödja ansträngningarna på regional nivå för att stärka entreprenörs- kapet och främja ungdomars kunskaper och attityder till företagande är därför angeläget. Regeringen ser positivt på det arbete som görs i flera län inom ramen för de regionala tillväxtprogrammen för att stärka entre- prenörskapet bland ungdomar. Enligt en undersökning genomförd av är ett skäl till att vissa ungdomar inte kan tänka sig att starta företag att det uppfattas som mindre tryggt än en anställning och att det är osäkert ekonomiskt. I EU:s beslutade handlingsplan för entreprenörskap är ett av insatsom- rådena att främja attityder till entreprenörskap hos ungdomar. Insatsom- rådet kommer att följas upp bland medlemsländerna. Gymnasieskolan bör förbereda för såväl vidare studier som för övergång till arbetslivet, ett arbetsliv som kan medföra både anställning och eget företagande. Insatserna som rör område har inte några statsfinansiella konsekvenser. Insatserna inom finansieras inom utgiftsområde 24 Näringsliv. 12.4Insatser för bostadsförsörjning för ungdomar Målet för bostadspolitiken är att alla skall ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Bostadssituationen i framförallt landets storstäder är dock bekymmersam, vilket framförallt drabbar ungdomar. 2004/05:2 För att stimulera nybyggnad av bostäder på orter med bostadsbrist har ett tillfälligt investeringsbidrag införts för nybyggnad av hyresbostäder. Detta bidrag kompletterades 2003 med en särskild investeringsstimulans för att främja byggande av vissa mindre bostäder, se förordningen (2003:506) om investeringsstimulans för byggande av mindre hyresbo- städer och studentbostäder. Stimulansen lämnas till hyres- och studentbo- städer vars yta inte överskrider . Investeringsstimulansen lämnas med ett belopp som i praktiken motsvarar en sänkning av mer- värdesskattesatsen till . Genom att stimulansen sänker pro- duktionskostnaderna för dessa bostäder blir hyrorna i dessa lägenheter lägre än vad som annars varit fallet. Stödet riktar sig till byggandet av bostäder av god kvalitet, men med krav på rimliga inflyttningshyror. Investeringsstimulansen fokuserar således på sådana bostäder som också ungdomar kan efterfråga. Antalet lägenheter som byggs har successivt ökat . Insatserna för att öka nyproduktionen fortsätter dock att vara ett av regeringens prioriterade mål för att råda bot på bostadsbristen. Många ungdomar särskilt i storstadsregionerna är hänvisade till ett andrahandsboende. Regeringen har för avsikt att tillsätta en utredare som skall se över villkoren för uthyrning av bostad i andra hand. Regeringen anser att det är viktigt att förbättra ungdomars möjligheter till eget boende. Som ett komplement till de ansträngningar som redan görs för att öka bostadsbyggandet bör man även se över förutsättningarna att förbättra möjligheten för unga hushåll att i vissa fall förvärva eller hyra en egen bostad. 12.4.1 En nationell bostadssamordnare utses Regeringens bedömning: En nationell bostadssamordnare bör utses med uppgift att arbeta för att ta fram förslag på konkreta åtgärder i syfte att underlätta ungdomars tillträde till bostadsmarknaden. Skälen för regeringens bedömning: När det råder brist på bostäder drabbas framför allt ungdomar som vill flytta från föräldrahemmet eller från tillfälligt andrahandsboende. Ungdomars bostadsproblem beror främst på brist på bostäder och då särskilt billiga bostäder. Många ung- domar liksom andra grupper har också svårigheter att klara boendekost- naderna. Vidare saknas ofta möjlighet att köa via bostadsförmedling. Dessutom är det många människor som inte uppfyller fastighetsägarnas krav för ett eget hyreskontrakt, till exempel fast anställning eller ett borgensåtagande från en närstående. Av dessa skäl finns ofta andrahandsboende som det enda alternativet för ungdomar.