prop · GS035 · 2004-09-24 00:00:00 — Regeringen konstaterar att behovet av att kunna genomföra väpnad strid i bebyggelse har ökat påtagligt , bl.a. med hänsyn till Försvarsmaktens internationella insatser. Denna miljö ställer mycket stora krav både på den enskilde soldaten och på förband samt på chefers förmåga att leda olika enheter i en sådan miljö. För att skapa förut- sättningar för insatsorganisationen att lösa sådana uppgifter är det nödvändigt att Försvarsmakten disponerar särskilda utbildningsanord- Dessa anläggningar är nivåindelade beroende på vilken förbands- storlek som kan träna på respektive plats. I en nivå 3-anläggning kan ett kompani träna , i en nivå 2-anläggning kan en pluton träna och i en nivå 1-anläggning kan en till två grupper träna sam- För att säkerställa insatsorganisationens behov av utbildningsanord- ningar för strid i bebyggelse bör utvecklingen enligt regeringen gå mot att det skall finnas en nivå 3-anläggning. Denna bör ligga i . bör en nivå 2-anläggning finnas vid Livgardet i Upplands- Vid denna anläggning skall enheter som skall lösa internationella uppgifter kunna genomföra nödvändig utbildning. Slutligen bör det finnas nivå 1-anläggningar vid de mekaniserade utbild- De enheter inom marinstridskrafterna och flygstrids- krafterna som behöver förmåga att uppträda i bebyggelse skall genom- Prop. 2004/05:5 föra nödvändig träning vid de anläggningar som utvecklas för arméstrids- Förändringarna i Försvarsmaktens grundorganisation kommer att leda till att ett antal utbildningsplattformar lämnas och att verksamheten på flera av de kvarvarande garnisonsorterna utökas med ny-, till- och ombyggnad som följd. Dessa förändringar kommer att få konsekvenser för Fortifika- tionsverket och dess verksamhet. förvaltar ungefär 4,6 miljoner kvm lokalyta. Verket beräknar att förändringarna i grundorganisationen kommer att leda till en minskning med 1 miljon kvm lokalyta. Till detta kommer avveckling av förråd om tillsammans ca 0,7 miljoner kvm lokalyta. beräkningar visar att verket 2010 således kommer att förvalta ca 2,9 miljoner kvm lokalyta. 2010 beräknas vidare antalet fortifikatoriska anläggningar minska från 14 800 stycken till 6 000 stycken. Det är enligt regeringen viktigt att det finns ett nära samarbete mellan Försvarsmakten och vid fastighetsavvecklingen för att underlätta en snabb avyttring av fastigheter som Försvarsmakten lämnar. bedömer att förändringarna i grundorganisationen kommer att leda till att ca 260 personer inom myndigheten kan sägas upp. Verket kommer också att behöva ändra sin organisation. Den största förändringen kommer att behöva göras inom den regionala organisa- tionen, men även att huvudkontoret i kommer att beröras. Myndigheten bedömer att antalet fastighetsområden kommer att minska från nio till tre-fem områden. Regeringen kommer att behandla de regionala konsekvenserna av förändringarna i Försvarsmaktens grundorganisation i kapitel 11. Med den inriktning regeringen redovisat i de ovanstående avsnitten kommer Försvarsmaktens grundorganisation att bestå av följande organisationsenheter. Regeringen vill peka på att förteckningen tar upp respektive organisa- tionsenhet och lokaliseringsorten för enhetens ledning. organisationsenheter gäller att verksamhet bedrivs på flera orter. exempel kan nämnas att Högkvarteret är lokaliserat till men har den operativa insatsledningen i . vara lokaliserad till . I skolan skall ingå Flygskolan som är Prop. 2004/05:5 lokaliserad till /Malmen och bedriver flygutbildningen där. Vidare gäller att i vissa organisationsenheter ingår verksamhet som varit en separat organisationsenhet. Ett exempel på detta är att inom Livgardet finns . Regeringens bedömning: Den roll som chefen för säkerhetsinspektion har inom myndigheten bör stärkas genom föränd- ringar i förordningen (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten. Chefen för bör ges möjlighet att i principiellt viktiga säkerhetsfrågor vända sig direkt till regeringen. Vidare bör det vara regeringen som beslutar om placering av chefen för inspektionen efter anmälan av Försvarsmakten. Skälen för regeringens bedömning: Försvarsmakten har samlat sitt arbete med att hantera risker för personal, arbetsmiljö och marin yttre miljö vid all verksamhet inom begreppet verksamhetssäkerhet. Detta arbete leds av Försvarsmaktens säkerhetsinspektion, som ingår i Försvarsmaktens högkvarter. En viktig utgångspunkt i myndighetens säkerhetsarbete är systemet med avvikelserapportering. Alla olyckor och tillbud skall rapporteras. Syftet med rapporteringen är inte att straffa en felande utan att rätta till oklarheter och felaktigheter. Regeringen konstaterar att Försvarsmakten genom bedriver ett aktivt och i många avseenden framgångsrikt säkerhetsarbete. Olyckorna med personskador minskar successivt. Bland de totalförsvarspliktiga inträffade ca 65 olyckor med personskada per . inträffade ca 40 olyckor. För anställda inträffade elva olyckor per 1 000 anställda medan antalet 2003 hade sjunkit till sju olyckor. Antalet totalförsvars- pliktiga och anställda som omkommit i tjänsten är genomgående lågt. innebar dock en tydlig förändring i detta avseende i och med att sammanlagt tio anställda och totalförsvarspliktiga omkom i fem olyckor. Även om Försvarsmakten bedriver ett ambitiöst säkerhetsarbete anser regeringen att fortsatta åtgärder måste vidtas, framförallt för att minska antalet omkomna i tjänsten ännu mer. Inriktningen måste vara att ingen anställd eller totalförsvarspliktig skall dödas i tjänsten. Mot denna bakgrund ser regeringen mycket allvarligt på att så många anställda och totalförsvarspliktiga omkom . Regeringen anser att säkerhetsarbetet inom Försvarsmakten är mycket viktigt. Betydelsen understryks bl.a. av det förhållandet att tillämpar en totalförsvarsplikt där unga människor kallas in till tjänst- . Regeringen anser därför att det är angeläget att Säkerhets- inspektionen har ändamålsenliga möjligheter för att på ett effektivt sätt kunna genomföra säkerhetsfrämjande åtgärder. I detta ligger att säker- hetsaspekten alltid måste väga tungt i de slutliga avvägningarna. Det är myndigheten och inte regeringen som skall ansvara för dessa avvägningar, men regeringen kan bidra till att skapa en avvägnings- och beslutsstruktur som stärker säkerhetsorganets ställning. enligt regeringen att ett säkerhetsorgan bör ha en stark och så långt Prop. 2004/05:5 möjligt fristående ställning. Regeringen anser att den struktur som f.n. gäller för säkerhetsarbetet inom Försvarsmakten i huvudsak är lämplig. Regeringen anser dock att några förändringar bör genomföras för att stärka chefens för roll inom Försvarsmakten. ingår enligt 17 § förordningen (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten som en enhet i Högkvarteret. Säkerhets- inspektionen är därmed i sin utövning underställd chefen för makten. När det gäller tillsynsverksamhet både inom och utom Försvarsmakten har tillsynsorganet ofta en självständig ställning i sin tillsynsroll. På detta sätt tillförsäkras objektivitet i tillsynen som risken för påverkan från den över vilken tillsynen utövas minskar. Inom Försvarsmakten gäller detta generalläkaren, se 24 § andra stycket myndighetens instruktion. Enligt denna bestämmelse är generalläkaren inte underställd överbefälhavaren i sin tillsynsfunktion. Regeringen behandlade generalläkarens tillsynsfunktion m.m. i prop. 1992/93:100 bil. 5, s. 27 32. Regeringen anser att ställning inom myndig- heten Försvarsmakten bör stärkas. Chefen för bör sålunda ges en ställning i säkerhetsarbetet inom Försvarsmakten som liknar generalläkarens i generalläkarens tillsynsfunktion. Detta skulle innebära att chefen för i säkerhetsfrågor av större betydelse för Försvarsmaktens personal såväl anställd som total- försvarspliktig och frivillig personal inte skall vara underställd chefen för utan i stället ha möjlighet att vända sig direkt till regeringen. Genom en sådan ordning skulle chefen för tionen alltid direkt och utan att ärendet beslutas av Försvarsmaktens ledning kunna lämna förslag till regeringen eller informera om säkerhets- frågor som är principiellt viktiga. Däremot bör chefen för inspektionen inte ges någon föreskriftsrätt utöver den som redan finns enligt nuvarande bestämmelser. är det Försvarsmakten som genom eget beslut tillsätter chefen för . För att ytterligare stärka roll inom myndigheten anser regeringen att det bör vara regeringen som, efter anmälan av Försvarsmakten, beslutar placering av chefen för . En sådan ordning gäller för bl.a. chefen för internrevision. Regeringen anser att samma förhållande skall gälla avseende säkerhetsarbetet. Regeringen avser att genomföra dessa förändringar genom ändringar i förordningen (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten. De totalförsvarsgemensamma myndigheternas huvudsakliga uppgifter är att stödja övriga verksamheter inom politikområdet Totalförsvar. Myndigheternas verksamhet omfattar bl.a. materielförsörjning, högre utbildning inom totalförsvaret, kompetensutveckling, forskning och utveckling, signalspaning samt mönstring och inskrivning av total- försvarspliktiga. Dessa myndigheters kompetens kan även vara av värde Verksamheten finansieras till största delen genom avgifter, men även av anslag över statsbudgeten. Antalet anställda Prop. 2004/05:5 inom detta område är totalt 4 700 och de resurser som avsätts för den verksamhet de bedriver uppgår till ca . Som ett led i regeringens ägarstyrning har regeringen under den gångna försvarsbeslutsperioden låtit genomföra ett antal översyner av de totalförsvarsgemensamma myndigheterna. Översynerna har granskat verksamheten, men inte haft till uppgift att föreslå besparingar i myndigheternas verksamhet. Översynerna kan alltså inte i detta avseende utgöra underlag för de av Försvarsberedningen föreslagna kostnads- minskningarna inom utgiftsområdet. Nedan återges en sammanfattning av respektive översyn tillsammans med regeringens bedömning. Regeringen gav de totalförsvarsgemensamma myn- digheterna (, , Försvars- högskolan, och Totalförsvarets plikt- verk) i uppdrag att bedöma konsekvenserna för den egna myndigheten i de fyra planeringsalternativ som Försvarsmakten redovisade utifrån de ekonomiska nivåer regeringen angett. Redovisningen av de bedömda konsekvenserna skulle omfatta eventuella förändringar av personalbehov, konsekvenser för myndig- hetens verksamhetsplanering och övriga ekonomiska konsekvenser, bl.a. eventuella investeringsbehov eller avvecklingskostnader. Myndigheterna redovisade uppdraget och redovisningen återges nedan. Som framgått tidigare i denna proposition är det Försvarsberedningens bedömning att de förestående neddragningarna av Försvarsmaktens insats- och grundorganisation också skall återspeglas i den verksamhet som de totalförsvarsgemensamma myndigheterna bedriver . En sådan reducering bör enligt Försvarsberedningen omfatta besparingar i storleksordningen , dvs. av myndigheter- nas samlade driftsbudgetar. Regeringen har i avsnitt 10.3 Reducering av Försvarsmaktens anslag m.m. redovisat sin syn på Försvarsberedningens förslag på kostnads- minskningar inom det militära försvaret. Regeringen har för avsikt att tillsätta en utredning med uppgift att bl.a. pröva och lämna förslag till kostnadsminskningar inom de totalförsvarsgemensamma myndigheterna och de åtgärder i form av bl.a. ändrad lagstiftning som kan bli nöd- vändiga för att uppnå besparingarna. STYROM STYRning och Organisation av Materielförsörjningen för Försvaret (SOU 2002:39) Följande större förslag lämnades av utredningen om översyn av i betänkandet STYROM STYRning och Organisation av Materielförsörjningen för Försvaret (SOU 2002:39) som överlämnades till regeringen . Betänkandet har remiss- behandlats och en sammanställning har gjorts (Fö2002/1087/MIL). Utredningen föreslår att materielprojekten inom Försvarets materiel- verk skall bli styrande för verksamhetens ledning, dimensionering och utformas så att varje projekt består av ett antal delprojekt och sammanhålls i ett integrerat projektteam (IPT). Varje sådant IPT har ansvar för de samordnings- eller integrationsbehov, som finns för att säkerställa att en viss långsiktigt definierad förmåga uppnås, som Försvarsmakten eller annan myndighet har beställt. Projektgruppen bemannas av kompetenser från , Försvarsmaktens högkvarter, förband eller skolor, från Totalförsvarets forskningsinstitut och andra forskningsorgan, berörda industrier m.fl. Uppdrag från Försvarsmakten att genomföra anskaffning skall ledas av Funktionsdirektören är uppdragsgivare till en ledare för ett IPT. I uppdraget skall funktionsdirektören lämna befogenheter och resurser till IPT-ledaren att genomföra verksamheten. Då IPT-ledaren har slutit avtal med funktionsdirektören disponerar hon eller han resurserna och rapporterar till funktionsdirektören om projektets utveckling i termer av tid, kostnad och uppnått resultat. skall IPT-ledaren själv avgöra vilka resurser och kompetenser som behövs för att lösa uppdraget. Utredningen föreslår vidare att insyn i frågor om försvarets materielförsörjning bör förstärkas. överlämnas till om utvecklingen av effektiviteten i materiel- Materielprocessens utformning bör skapa förutsättningar för att regeringen skall kunna ha fullständig information och kontroll över alla avvägningar i materielplaneringen och över de avgörande besluten som långsiktigt påverkar totalförsvarets förmåga i ett anpassningsperspektiv. Regeringen bör därför besluta om alla väsentliga investeringar samt också fastställa den tioåriga materielplanen i sin helhet. (Försvarsdepartementet) bör som stöd för rege- ringens fördjupade beredning införa ett värderingsorgan materielbered- Beredningens värdering bör avse alla väsentliga materielfrågor som påverkar totalförsvarets långsiktiga förmåga att lösa sina uppgifter. Utredningen föreslår vidare att de finansiella styrmedlen bättre än skall främja en effektiv användning av resurserna och minska behovet av likviditetsstyrning. Försvarsmakten bör bemyndigas att få ta i anspråk en anslagskredit om högst av anvisat anslag till Försvarsmakten bör också ges möjlighet att disponera ett anslagssparande om högst av anvisat anslag. Utredningen för även fram att regeringen bör genom uppdrag i regleringsbrev styra de processer, som skall ta fram hotbilder för olika scenarier och alternativ för anpassningsperiodens längd. Försvarsmakten bör för sina uppgifter genomföra hotbildsstudier och definiera de förmågor som krävs för att lösa ställda uppgifter. förmågetermer bör utvecklas så att materielförsörjningen kan utgå från en beställning av materiell förmåga för att stödja en definierad operativ Försvarsmaktens funktion för strategisk och långsiktig utveckling bör förstärkas och ha ett sammanhållet ansvar för att leda materielförsörj- Denna funktion bör därmed svara för såväl den lång- siktiga studieverksamheten och perspektivplaneringen som för kraven på Slutligen föreslår utredningen att bör få i uppdrag av regeringen att, mot bakgrund av föreliggande hotbilds- bedömningar, genomföra hotbildsstudier och definiera de förmågor som krävs av totalförsvarets myndigheter för att lösa bör genomföras i samverkan med Försvarsmakten. Myndigheterna skall i inledningen av materielprocessen gemensamt analysera de krav på förmåga som bedöms vara likartade inom respektive I den utsträckning som Försvarsmakten och Kris- beredskapsmyndigheten kan identifiera likartade funktionskrav på materielsystem skall dessa myndigheter samordna beställningar till Regeringen anser att STYROM inte har redovisat den utförliga översyn av resursutnyttjande och organisation som utredningen enligt sina direktiv skulle göra. Utredningen har i sin analys istället i hög grad fokuserat på övriga aktörer inom materiel- försörjningsområdet, på bekostnad av den i direktiven efterfrågade utförliga översynen av . Flera av förslagens beslutsnivåer ligger inom respektive myndighets De förslag som ligger på statsmaktsnivå har beaktats i framtagandet av en samlad strategi för det militära försvarets Vissa av förslagen som utredningen har lämnat bör därför snarare betraktas som möjligheter till en vidareutveckling efter- hand av befintligt system eller inom ramen för nu pågående verksamhetsutveckling, såväl inom Försvarsmaktens högkvarter som Analysen som genomfört visar att Försvars- maktens förslag till reducering inom materielområdet främst kommer att ske genom att färre materielsystem beställs, snarare än att vissa funktioner med tillhörande materielsystem, helt utgår. Konsekvensen för är att myndigheten måste behålla hela sin kompetensbredd. En reducering av personalen inom , motiverat av reduceringar i Försvarsmaktens behov, försvåras därför avsevärt. Detta leder i sin tur till svårigheter att sänka myndighetskostnad, då av den består av personalkostnader. Det som nämnts skall inte tolkas som att saknar möjligheter att agera gentemot de förändrade förutsättningarna. Myndigheten kommer att analysera rollspelet mellan Försvarsmakten, En viktig faktor är möjligheten för leverantörer att ta ett mer omfattande Innan verksamhet förs över till industri eller Försvarsmakten, skall analyserna kunna påvisa att denna part har bättre förutsättningar än att lösa verksamheten Vidare bedömer att effektiviseringar kan göras om Försvarsmakten lägger färre men större beställningar samt minskar detaljeringsgraden i dessa. möjlighet att lägga beställningar där industrin tar ett större samman- hållande ansvar kan myndigheten koncentrera sitt arbete på högre Prop. 2004/05:5 systemnivåer. kan därmed fokusera på de delar av materielförsörjningsprocessen där myndighetens kompetens tillför störst nytta, dvs. koncentrera sig på sin kärnverksamhet. Regeringen anser, i likhet med , att det är av stor vikt att myndigheten koncentrerar sin verksamhet till högre systemnivåer och därmed låter industrin ta ett större ansvar för de lägre system-nivåerna. Regeringen förutsätter vidare att ansvariga myndigheter utreder frågan. Regeringen delar även bedömning att Försvarsmakten har en del av ansvaret för att öka effektiviseringsgraden inom , bland annat genom att utveckla beställ- ningsförfarandet. kommer också, i samverkan med Försvars- makten, att införa eller vidareutveckla ett antal nya metoder inom För- svarets materielverks arbetssätt, i syfte att effektivisera och rationalisera verksamheten. Följande är exempel på sådana metoder: -SCM (supply chain management) Detta innebär dels utkontraktering av viss verksamhet som genomförs av och Försvarsmakten till kommersiella leverantörer, dels att arbeta i partnerskap med leverantörer. -COTS (commercial off the shelf) Detta innebär att köp av standardprodukt som inte vidareanpassas. Detta minskar behovet av egen utvecklingskompetens. -SBA (simuleringsbaserad anskaffning) Detta innebär möjlighet att förkorta utvecklingstiden för framtagande av system. Regeringen ser positivt på denna utveckling, vilken är i linje med de ökade effektiviseringskrav som de totalförsvarsgemensamma myndig- heterna har fått sig ålagda. Översyn av (SOU 2003:30) Betänkandet en översyn (SOU 2003:30), över- lämnades av Utredningen om översyn av Försvarets Betänkandet remissbehandlades inte. uppgift att göra en översyn av och då framför allt i vilken mån radioanstalten följt den tyngdpunktsförskjutning som hade skett i underrättelseverksamheten mot nya säkerhetshot och mot ökade satsningar på det internationella säkerhetsarbetet. även granska organisatoriska förhållanden, behov av investeringar och en ökad grad av avgiftsfinansiering. Utredningen ansåg att hade påbörjat en anpassning till den underrättelsemässiga tyngdpunktsförskjutningen men att förändringen genomförts fullt ut. Orsaken till eftersläpningen skulle dock enligt utredningen bero på att regeringen, och Försvarsmakten inte givit tillräckligt tydlig inriktning, varför även dessa bär ansvaret för denna eftersläpning. Utredningen tog upp frågan om förutsättningarna för Försvarets radio- anstalt att bedriva signalspaning mot trådbunden trafik. en förutsättning för att skulle kunna bedriva en ändamålsenlig verksamhet. Man konstaterade att ett uttryckligt stöd genom lagstiftning behövdes. och borde därför bli föremål för överväganden i en annan ordning än inom föreliggande utredning. Vad avser samordningen mellan och andra myndigheter med underrättelseuppgifter så fann utredaren hos både och Försvarsmaktens underrättelseorgan MUST ett uttalat behov av en ökad samordning dem emellan. berörde också möjligheten att samla samtliga underrättelseresurser i en Man bedömde frågan som komplex och inte vara inom ramen för utredningens direktiv. dock regeringen att låta se över frågan om en mer samlad organisation Utredningen bedömde vidare att Försvarets radioanstalts stöd till Försvarsmakten med signalspaningsdata av teknisk natur som stöd till framtagande av motmedel för våra krigsförband hade blivit eftersatt. Ansvaret för detta bedömdes åvila alla inblandade parter och att åtgärder hade vidtagits för att rätta till förhållandena. Beträffande finansiering och finansieringsformer betonade utredningen vikten av att generellt öka investeringsvolymen. utredningen att skulle övergå till ett system för lånefinansiering av investeringar i teknisk utrustning vilket bedömdes bli mer flexibelt än nuvarande system. har övergått till låne- finansiering av investeringar i teknisk utveckling. gicks av ett uppdrag från regeringen till om att utreda följderna av en sådan övergång. Frågan om signalspaning mot trådbunden trafik bereds inom Försvarsdepartementet med avseende på frågans rättsliga reglering. Försvarets radioanstalts konsekvensanalys av Försvarsmaktens budget- bedömer att de konsekvenser för verksamhets- planering och investeringar som uppstår främst ligger inom Försvars- maktens uppgifter territoriell integritet och internationella insatser. Konsekvenserna skiljer sig inte nämnvärt åt på de olika ekonomiska bedömer att en översyn bör göras av samarbets- och finansieringsformerna och ansvarsfördelningen inom den tekniska Den tekniska signalspaningen har en huvudsaklig upp- makten bör kunna påverka verksamheten i högre utsträckning och Detta gäller t.ex. stöd avseende signal- referensbibliotek och territoriell integritet. Den nuvarande lösningen där avvägningar mot annan viktig produktion och andra angelägna investe- ringar görs inom är inte alltid lyckad. Regeringen bedömer det som viktigt att förutsättningarna för en ändrad ansvarsfördelning m.m. mellan Försvarsmakten och Försvarets radio- anstalt vad avser teknisk signalspaning ses över. tar också upp frågan om signalspaningsflygplan Prop. 2004/05:5 S 102 B:s uppgifter och framtida roll. Man föreslår att frågan skall beredas i särskild ordning av representanter för Försvarsdepartementet, Försvarsmakten och . Bakgrunden är den hotbildsförskjutning som skett och som inneburit att aktörer i internationella krishärdar blivit mer intressanta än de i . Ökat behov av signaltypsdata för JAS 39 för internationella insatser kräver att S 102 B kan frigöras för att användas i framtida missionsområden. Vidare behöver man anpassa utrustningen i och omkring S 102 B så att den kan delta i operativa och taktiska förlopp. Regeringen delar uppfattningen att frågan behöver beredas ytterligare. Ett viktigt ingångsvärde blir hur regeringen avser att använda flygstridskrafter i framtida internationella insatser. lägger slutligen fram ett förslag om behovet av taktisk och operativ signalspaning för markförband i internationella insatser och anför följande. har fokus legat på egenskyddet vid signalspaning vid internationella insatser. Det har möjligen varit tillräckligt när risken för nya konfrontationer varit liten. I besvärligare lägen i den högre delen av konfliktskalan behövs en fungerande taktisk och operativ underrättelseverksamhet som inte har så stor erfarenhet av. Detta krav kan lösas genom att utveckla en markplattform som Försvarsmakten handhar på samma sätt som S 102 B och signalspaningsfartyget . Denna måste integreras i systemet med spaning m.m. som bedrivs av andra förband och aktörer.