prop · GR031 · 2004-01-01 00:00:00 — tas ingen energiskatt ut för bränslen som förbrukas för uppvärmning inom tillverkningsindustrin. Uttaget av koldioxidskatt för industrin har varierat, men har det varit av annars gällande skatt. Härutöver gäller en särskild nedsättningsregel, 0,8-pro- centsregeln, för den energiintensiva industrin. Trots denna regel finns det vissa företag inom kalk- och cementbranschen som, i avsaknad av ytterligare nedsättningsregler, skulle få en skattebelastning som allvarligt kunde hota den bedrivna verksamheten. I syfte att lindra skatte- belastningen för denna bransch gäller därför fram till utgången av , med vissa begränsningar, att koldioxidskatten inte skall överstiga av de framställda produk- ternas försäljningsvärde (den s.k. 1,2- procentsregeln). Det är viktigt att energi- och koldioxid- beskattningen har en utformning som ger goda förutsättningar för den svenska industrin att konkurrera internationellt. Nedsättningsreglerna för industrin har setts över av . I avvaktan på att regeringen tar ställning till förslagen i betänkandet Svåra skatter! (SOU 2003:38) bör 1,2-procentsregeln få tillämpas också . Statsstöds- godkännandet för 1,2-procentsregeln löper dock ut vid utgången av . Regeringen planerar därför att lämna en ansökan om för- längning av godkännandet till kommissionen och förutsätter att ett godkännande kan fås i sådan tid att kan beakta det vid sin behandling av denna budgetproposition. har nått en politisk överenskommelse om ett nytt energi- skattedirektiv. Direktivet, som innehåller höjda minimiskattenivåer för oljeprodukter och in- förande av sådana nivåer även för el, kol och naturgas, väntas antas och träda i kraft . Vissa möjligheter till övergångsperioder väntas medges för en anpassning till de nya minimiskattenivåerna. Med hänsyn till den kommande statsstöds- granskningen av förlängningen av 1,2-procents- regeln anser regeringen dock att koldioxid- skattenedsättningen enligt denna regel nu bör begränsas så att företagen alltid betalar belopp som motsvarar minst de minimiskattenivåer för kol och naturgas som kommer att gälla enligt energiskattedirektivet. Förslaget föranleder ändringar i punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (1997:479) om ändring i lagen om skatt på energi. 8.5.5Avtrappning av energiskatteavdraget bonusen är tänkt att utformas. avdraget avtrappas enligt följande. Regeringens förslag: En avtrappning inleds av det nuvarande avdraget för energiskatt på el som har producerats i vindkraftverk, den så kallade miljöbonusen. För landbaserad vindkraft sänks avdraget från motsvarande 18,1 till per kWh och för havsbaserad vindkraft sänks av- draget till per kWh. Elproduktionen i ett vindkraftverk berättigar dock endast till avdrag så länge den sammanlagda produktionstiden i kraftverket, omräknad till timmar med full last, inte överstiger . Ändringarna träder i kraft . Skälen för regeringens förslag: Merparten av de befintliga stödsystemen för den förnybara elpro- duktionen löpte ut vid utgången av 2002 eller i anslutning till införandet av elcertifikatsystemet . Det nya stödsystemet innebär en sänkning av befintliga stödnivåer för vind- kraft. Regeringen bedömer att elcertifikats- systemet behöver kompletteras med övergångs- regler för vindkraften. Det är viktigt att de som investerat under tidigare stödformer inte drabbas ekonomiskt av att ett nytt system för att främja elproduktion från förnybara energikällor införs. Det är vidare viktigt att den positiva utveckling som funnits på vindkraftområdet inte bromsas till följd av att aktörerna upplever en större ekonomisk osäkerhet. Vindkraften är överlag förknippad med högre produktionskostnader än övriga energislag som ingår i elcertifikat- systemet. Det finns skäl att införa en gräns för hur länge vindkraftproduktionen i ett kraftverk kan berät- tiga till skatteavdrag. Genom att sätta gränsen vid en sammanlagd drifttid, omräknad till timmar med full last, på bör kraftverket vara ekonomiskt avskrivet när gräns- värdet uppnås. De högre produktionskostnaderna för havs- baserad vindkraft jämfört med landbaserad moti- verar en långsammare avtrappning för havs- baserad vindkraft. Vindkraftverk placerade i bör i detta sammanhang behandlas som havsbaserade. Regeringen lämnade en anmälan till kommissionen om statsstöds- granskning av hur avtrappningen av miljö- Tabell 8.4 Förslag till avtrappning av energiskatteavdraget för vindkraft Något godkännande från kommissionen har dock ännu inte erhållits. Det tidigare god- kännandet löpte ut vid utgången av . Underhandskontakter med kommissionen om utformningen av avtrappningen har förekommit . Även om kommissionens ställningstagande ännu inte föreligger finns det skäl att inleda en avtrappning av avdraget för vindkraft . Regeringen föreslår därför att det nuvarande avdraget sänks till att motsvara per kWh för landbaserad vindkraft och till per kWh för havsbaserad vindkraft. Vidare föreslår regeringen att en begränsningsregel in- förs som innebär att elproduktionen i ett vindkraftverk inte berättigar till avdrag när pro- duktionen, omräknad till full last, har pågått än . Generatorns märkeffekt bör ligga till grund för beräkningen. Regeringen avser återkomma med ett förlag till fortsatt avtrappning av energiskatteavdraget efter kommissionens ställningstagande. I sam- band därmed bör en konsekvensanalys göras. Förslaget föranleder ändringar i 11 kap. 10 § lagen (1994:1776) om skatt på energi. 8.5.6Skattestrategi för alternativa drivmedel Regeringens bedömning: Regeringen anser det angeläget att den strategi för skattenedsättning för alternativa drivmedel som lades fast i budget- propositionen kan börja tillämpas så snart erforderligt statsstödsgodkännande er- hållits från kommissionen. För att de koldioxid- neutrala drivmedlens konkurrenskraft skall säkerställas bör dessa drivmedel befrias inte bara från koldioxidskatt utan även från energiskatt. Dessa villkor bör gälla . Skälen för regeringens bedömning: I budget- propositionen lades huvudkomponen- terna för en skattestrategi för alternativa driv- medel fast. Enligt strategin kan skattened- sättning ske antingen via pilotprojekt, för vilka medges befrielse från både energi- och kol- dioxidskatt, eller genom generell koldioxid- skattebefrielse för koldioxidneutrala drivmedel. nåddes en politisk överenskom- melse om innehållet i ett nytt energiskatte- direktiv. Direktivet kommer att ge medlems- staterna betydande frihet att utforma system för att skattemässigt gynna biodrivmedel inom ramen för EG-fördragets statsstödsregler. Skattestrategin för alternativa drivmedel har anmälts till kommissionen för god- kännande enligt statsstödsreglerna. Ett delbeslut har redan erhållits. Regeringen har dock bedömt det lämpligt att avvakta energiskattedirektivets antagande innan ärendet rörande skattestrategin slutförs. Regeringen återkommer därefter till med förslag till de lagändringar som fordras för att skattestrategin skall kunna tilläm- pas. Intill dess beslutar regeringen om skatte- nedsättning i särskild ordning. Frågan om skattestrategins omfattning har ytterligare beretts med beaktande bl.a. av det överenskomna direktivet 2003/30/EG (EUT L 123, , s. 42, Celex 32003L0030) om främjande av användningen av biodrivmedel eller andra förnybara drivmedel. Regeringen bedömer att den generella skatte- nedsättningen för koldioxidneutrala drivmedel för att uppnå uppställda miljömål behöver om- fatta inte endast koldioxidskatten utan även energiskatten. Skattestrategin omfattar en fem- årsperiod. För att tydliga och långsiktiga villkor skall säkerställas bör villkoren stå fast. Detta gäller med förbehåll för att skatte- befrielsen godkänns av kommissionen såsom förenlig med EG-fördragets statsstödsregler. Förenlighet med dessa regler innebär bl.a. att ändringar som är nödvändiga för att förhindra överkompensation av aktörerna alltid kan genomföras. Regeringens mål är att koldioxidneutrala bränslen även på skall ha de skatte- villkor som krävs för att underlätta en bred introduktion av sådana bränslen på marknaden som överkompensation undviks. Regeringens bedömning: En utredning har till- satts med uppdrag att dels utvärdera avfalls- skattelagen och föreslå de ändringar som behövs, bl.a. för att den på mest ändamålsenliga sätt skall överensstämma med , dels lämna förslag till hur en skatt på avfall som förbränns lagtekniskt kan utformas och bedöma om en sådan skatt är det mest lämpade ekono- miska styrmedlet. Resultatet av utredningens arbete bör avvaktas. Skälen för regeringens bedömning: Lagen (1999:673) om skatt på avfall trädde i kraft . Dess syfte är att i överensstäm- melse med EU:s avfallshierarki styra mot minskad avfallsdeponering och härigenom främja avfallsminskning, återanvändning och återvinning. I samband med införandet av lagen förklarades att en uppföljning och utvärdering av hur det nuvarande systemet för avfallsbeskatt- ning fungerat avsågs äga rum och att förändringar i systemet därefter vid behov skulle genomföras (prop. 1998/99:84, s. 24). Regeringen har också åtagit sig att följa utvecklingen vad gäller behandlingsmetoder som alternativ till deponering, så att varaktigheten av specifika avdrag i förekommande fall kan be- gränsas. En särskild utredare har tillkallats för att genomföra denna översyn. Kommissionens godkännande av avfalls- skattelagen från statsstödssynpunkt löper ut /2004. En anmälan om förnyat godkännande ges in till kommis- sionen för granskning. ligger att nära följa detta ärende och föreslå de ändringar som behövs för att lagen på mest ändamålsenliga sätt skall överensstämma med statsstödsreglerna. Utredningen skall redovisa resultatet av sitt arbete . avfallsskatteutredning utredde i sitt betänkande Skatt på avfall och (SOU 2002:9) vissa aspekter av en skatt på avfall som förbränns, bl.a. konsekvenser av olika skattenivåer. Utredaren pekade på flera frågor som behövde vidare analys. I propositionen Ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp (prop. 2002/03:117) lade regeringen fast ramarna för hur arbetet med analysen av en skatt på avfall som förbränns skulle bedrivas. I enlighet med vad som där uttalades skall utredaren lämna för- slag till hur en skatt på avfall som förbränns lagtekniskt kan utformas och bedöma lämplig- heten av att införa en sådan skatt eller om andra ekonomiska styrmedel i stället bör förordas. Utredaren skall också bedöma vilken skattenivå som kan vara lämplig med hänsyn till de styr- effekter som bör uppnås. Utredningsarbetet i denna del skall redovisas . Regeringens bedömning: Skatten på naturgrus bibehålls på nuvarande nivå. Skälen för regeringens bedömning: I budget- propositionen för föreslog regeringen en höjning av skatten på naturgrus per ton naturgrus att träda i kraft . I motion 2002/03:Fi230 anförde m.fl. (s, v, mp) bl.a. att regeringen senast borde återkomma till med de förslag på ytterligare höjning av naturgrusskatten som kunde vara motiverade för att det av uppsatta målet skulle uppnås. beslutade i enlighet med såväl regeringens förslag som motionärernas yrkande (rskr. 2002/03:24). Den arbetsgrupp som inrättades med uppgift att analysera frågan presenterade sina slutsatser i promemorian Naturgrusskatten måluppfyllelse och konsekvenser (dnr Fi2003/1944). Arbetsgruppen konstaterade sammanfattningsvis att målet högst 12 mil- joner ton årligt uttaget naturgrus med största sannolikhet kommer att uppnås och att en ytterligare höjning av skatten i syfte att uppnå detta mål varken torde vara nöd- vändig eller miljömässigt motiverad. Det fram- hölls att effekterna av skattehöjningen tillförlitligt kan utvärderas först när skatten fått verka och att en sköns- mässig ytterligare skattehöjning riskerar att medföra alltför stora samhällsekonomiska kost- nader. Arbetsgruppens rekommendation var därför att den nuvarande skatten bör utvärderas i samband med den fördjupade utvärde- ringen av miljökvalitetsmålen, och att ställning då kan tas till behovet av ytterligare skattehöj- ning. Promemorian har remitterats. Majoriteten av remissinstanserna delade arbetsgruppens upp- fattning. Regeringen delar arbetsgruppens uppfattning. Miljömålet har hög prioritet, men det bör på- pekas att bedömningen av lämplig skattenivå omfattar även samhällsekonomiska aspekter, bl.a. en avvägning av vad i synnerhet de mindre företagen i branschen klarar av. Regeringen uttalade vid införandet av lagen att det inte är förenligt med god hushållning om små företag slås ut innan deras täkter utnyttjats fullt ut. Regeringen bedömer sammanfattningsvis att det inte föreligger något behov av en ytterligare höjning av skatten på naturgrus. 8.5.9Skatter på handelsgödsel och bekämpningsmedel Regeringens förslag: Skatten på bekämpnings- medel höjs för varje helt kilogram verksam be- ståndsdel i bekämpningsmedlet. Skälen för regeringens förslag: Genom beslut tillkallades en särskild utredare med uppgift att utvärdera skatterna på bekämp- ningsmedel och handelsgödsel. lämnade utredaren sitt betänkande Skatt på handelsgödsel och bekämpningsmedel? (SOU 2003:9). Betänkandet har remissbehandlats. Utredaren föreslår att skatten på handelsgödsel skall vara kvar och att skattesatsen behålls oför- ändrad. För att minska riskerna med använd- ningen av bekämpningsmedel föreslås att uttaget av en skatt differentieras efter medlens farlighet för hälsa och miljö. I avvaktan på ett sådant system föreslås en höjning av skatten med till för varje helt kg verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. Liksom utredaren anser regeringen att skatten på bekämpningsmedel bör höjas. Regeringen anser dock att skatten bör höjas till för varje helt kilogram verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. Regeringen föreslår en sådan höjning av skatten från . Förslaget föranleder ändring i 2 § lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel. I övriga delar bereds betänkandet vidare inom . eller införsel för kommersiella ändamål skall bl.a. mängden varor beaktas. Medlemsstaterna får an- vända sig av indikativa nivåer för bedömningen av om varorna är avsedda för kommersiella ändamål. De indikativa nivåerna får då inte sättas lägre än sprit, mellanklass- produkter, vin (varav högst beslutade rådet att de nor- diska länderna skulle få ytterligare tid för anpassning på detta område. De danska och finska undantagen skall vara helt avvecklade vid utgången av och restriktionerna skall fram till denna tidpunkt successivt avskaffas. beslutade rådet, i enlighet med kommissionens förslag och med vad som tidigare underhand överenskommits mellan och kommissionen, att , i likhet 8.6.1Privatinförsel av alkoholdrycker och med och , skall få fortsätta att Regeringens förslag: undantag från de allmänna EG-reglerna för privatinförsel av alko- holdrycker och tobaksvaror upphör . Med anledning härav skall lagen (1994:1565) om beskattning av viss privat- införsel upphöra att gälla från denna tidpunkt. Bakgrunden till regeringens förslag: , liksom , fick vid anslutningen till EU möjlighet att tillämpa vissa begränsningar i fråga om privatpersoners införsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från ett annat EU-land. Undan- taget utformades i överensstämmelse med ett redan gällande undantag för och hän- visade till artikel 26 i rådets direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flytt- ning och övervakning av sådana varor (EGT nr L 076, 23.3.1992 s. 1, Celex 31992L0012) det s.k. cirkulationsdirektivet. Enligt de regler som all- mänt gäller inom EU har en privatperson rätt att ta med sig alkoholdrycker och tobaksvaror, avsedda för eget bruk, från en annan medlems- stat utan att någon ytterligare punktskatt tas ut i hemlandet. Om varorna tas in för kommersiella ändamål skall däremot punktskatt alltid betalas i . För att avgöra om fråga är om privat införsel till och med ha regler som avviker från cirkulationsdirektivet (rådets direk- tiv 2000/44/EG, EGT nr L 161, s. 82, Celex 32000L0044). Direktivändringen innebär att de svenska införselkvoterna successivt skall ökas och att allmänna EG-regler för privat- införsel skall gälla . Den successiva ökningen av kvoterna framgår av det ändrade direktivet. har, i enlighet med direktivets bestämmelser, beslutat om ökade kvoter för privatinförsel (prop.1999/2000:121, bet. 1999/2000:SkU23, rskr. 1999/2000:247), (prop. 2000/01:1, bet. 2000/01:FiU1, rskr. 2000/01:36) (prop. 2001/02:1, bet. 2001/02:FiU1, rskr. 2001/02:34 respektive (prop. 2002/03:1, bet. 2002/03:FiU1, rskr. 2002/03:24). Skälen för regeringens förslag: Den av rådet beslutade ändringen av cirkulationsdirektivet innebär att undantag från de allmänna EG-reglerna för privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror upphör . Lagen (1994:1565) om beskattning av viss privatinförsel, som innehåller reglerna om beskattning, skall därför upphävas från denna tidpunkt. Upphävandet av lagen medför följd- ändringar i skattebrottslagen (1971:69), lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, lagen (1996:701) om Tull- verkets befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transpor- ter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter och i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. görs vissa smärre rättelser i lagen om befogen- heter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Undantagets upphörande medför att de alko- holdrycker och tobaksvaror som en enskild person förvärvat i en annan medlemsstat för sin eller sin familjs personliga bruk och som denne själv transporterar till inte skall påföras punktskatt i . Däremot skall införsel för kommersiella ändamål beskattas. I propositionen Straffrättsliga sanktioner mot överträdelser av för alkohol, tobak och mineraloljor (2002/03:10 s. 75 ff.) bedömde regeringen att omständigheter för vägledning avseende gränsdragningen mellan införsel för personligt bruk och införsel för kommersiella ändamål inte bör införas i lagen (1994:1563) om tobaksskatt och lagen (1994:1564) om alkohol- skatt. Regeringen ansåg att vad som bör efter- strävas är att myndigheterna gör en helhets- bedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet och därvid bl.a. beaktar cirkula- tionsdirektivets innehåll. Ytterst är det frågan om att bedöma om omständigheterna i det enskilda fallet är sådana att varorna skall anses vara avsedda för personligt bruk eller för annat ändamål. Regeringen ansåg att vägledning för denna bedömning bör, som skett, kunna ske genom rättspraxis. Vid behov kan vägledning ges på annat sätt än genom lagregler, t.ex. verkställighetsföreskrifter. Regeringen vidhåller denna uppfattning. Även de undantag som och har från de allmänna EG-reglerna för privat- införsel av alkoholdrycker och tobaksvaror upp- hör . har med anledning härav beslutat att sänka punktskatten på sprit med , från nuvarande per liter ren alkohol till per liter ren alkohol, från . Även i planeras betydande skattesänkningar på alko- holdrycker , särskilt med hänsyn till alkoholskattenivåerna i de nya baltiska medlemsstaterna. Den finska regeringen kom- mer i budgetpropositionen att föreslå att skatten på sprit sänks , att skatten på mellanprodukter sänks , att skatten på öl sänks och att skatten på vin sänks . Skatten på sprit kommer då att sänkas från nuvarande per liter ren alkohol till ca per liter ren alkohol. Den svenska spritskatten uppgår till (ca ) per liter ren alkohol. Avskaffandet av införselundantag kommer, om åtgärder inte vidtas, att medföra att gränshandeln med alkohol successivt kommer att öka och att den illegala handeln och för- säljningen av alkohol också troligen kommer att öka. Regeringen följer därför utvecklingen på alkoholområdet noga. Bl.a. har och drogforskning (SoRAD) i uppdrag att ta fram statistik över den svenska konsumtions- och försäljningsutvecklingen. Statistiken skall även inkludera mörkertalet. Mot bl.a. denna bakgrund uttalade regeringen i den alkoholpolitiska propositionen att den avser att senare till återkomma till frågan om de skattejusteringar som behövs på alkoholområdet. Den beslutade skattesänk- ningen i och ett beslut om skatte- sänkning i får, liksom andra förändringar i vårt närområde, tas med i bedömningen av behovet av skattejusteringar. Eftersom System- bolaget har en mycket viktig alkoholpolitisk funktion är det angeläget att denna inte för- svagas med anledning av de ändrade för- hållandena beträffande privatinförsel av alkohol. Om den svenska alkoholskatten skiljer sig för mycket från alkoholskatterna i de närmaste medlemsstaterna finns det risk för att System- bolagets alkoholpolitiska funktion försvagas. Detta förhållande måste särskilt beaktas vid regeringens bedömning av behovet av skatte- justeringar. , , , , , , och har i anslut- ningsfördragen med EU fått övergångsperioder för att uppfylla gemenskapens minimipunktskatt på cigaretter. Den längsta övergångsperioden, avseende , och , gäller t.o.m. . som undantagen gäller får övriga medlemsstater, efter att ha meddelat kommissionen, behålla samma kvantitativa begränsningar för privat införande utan ytterligare punktskatteuttag av cigaretter från dessa länder som gäller vid privatimport av cigaretter från tredje land. Medlemsstater som utnyttjar denna möjlighet får genomföra nöd- vändiga kontroller förutsatt att dessa inte på- verkar en väl fungerande inre marknad. ringen har för avsikt att utnyttja denna möjlighet till begränsning av skattefri privatinförsel av cigaretter från dessa länder. Regeringen avser att återkomma med förslag angående detta . Regeringens bedömning: Förutsättningar för finansiering av ett avskaffande, alternativt ett stegvis avskaffande, av reklamskatten bedöms inte föreligga. Skälen för regeringens bedömning: reklamskatteutredning föreslog i sitt betänkande SOU 1997:53 ett avskaffande av lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam. Regeringen uttalade i prop. 1997/98:150 att man anser att reklamskatten bör avskaffas. Man konstaterade dock att det saknades förutsättningar att finansiera ett totalt avskaffande av reklamskatten. Eftersom rege- ringen ansåg att det förelåg särskilt allvarliga problem när det gällde beskattningen av reklam- trycksaker föreslogs ett avskaffande av reklam- skatten i denna del. Reklamskatten på reklam- trycksaker avskaffades . tillkännagav för regeringen som sin mening vad skatteutskottet (bet. 2001/01:SkU20, rskr. 2001/02:201) anfört om att reklamskatten bör avvecklas och att frågan, med beaktande av de budgetpolitiska målen, bör prioriteras vid kommande bud- getberedning. Frågan prioriterades i budgetberedningen 2002 men regeringen fann, med beaktande av de budgetpolitiska målen, att förutsättningar för finansiering av ett avskaffande av den resterande reklamskatten inte förelåg. Även i årets budgetberedning har frågan om reklam- skattens avskaffande, alternativt stegvisa avskaffande, prövats. Regeringen har dock funnit att det inte heller nu föreligger förutsättningar för finansiering av sådana åtgärder. Genom beslut gavs Stock- holmsberedningen tilläggsdirektiv (dir. 2002:3) om att bl.a. utreda frågan om hur användning av trängselavgifter i trafiken kan genomföras. lämnade kommittén sitt betänkande Trängselavgifter (SOU 2003:61). Betänkandet remissbehandlas och remisstiden går ut . Remissvaren kommer att utvärderas och regeringen kommer därefter att ta ställning till den fortsatta hand- läggningen av betänkandet. Med avsikt att påskynda behandlingen av in- förandet av trängselskatt i , utsåg regeringen en förhandlingsman som skall förhandla med och övriga berörda aktörer om vissa frågor som har samband med införandet av trängselskatt i . Regeringens ambition är att försöket med trängselskatt i stad skall genomföras enligt uppsatt tidsplan. Regeringen avser, såsom aviserats i vårpropositionen 2003, att bistå försöket och medverka till att det fullföljs, bland annat vad gäller uppbyggnaden av uppbörds- systemet och förstärkning av kollektivtrafiken. Regeringens bedömning: Regeringen överväger omfattande insatser mot skattefusk.