prop · GR03112 · 2004-03-16 00:00:00 — En lägre procentsats får föreskrivas i bolagsordningen eller i den nationella lagen på samma villkor som gäller för publika aktiebolag. Den i förordningen angivna gränsen överensstämmer med vad som föreskrivs i den svenska aktiebolagslagen (9 kap. 8 §). Såsom be- stämmelsen i SE-förordningen är utformad saknas det möjlighet att tillämpa en lägre gräns på europabolag än på nationella publika aktie- bolag. En sådan ordning framstår för övrigt inte heller som motiverad. Således bör det inte fastställas någon lägre procentsats i den svenska lagen. Regeringens förslag: En aktieägare i ett europabolag skall, oberoende av storleken på sitt aktieinnehav, ha rätt att begära att ett ärende behandlas på bolagsstämman. En sådan begäran skall i monistiskt organiserade europabolag ges in till förvaltningsorganet och i dualistiskt organiserade bolag till ledningsorganet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se promemorian s. 74 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte invänt mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 56 i SE-förordningen skall en eller flera aktieägare som tillsammans innehar aktier som motsvarar av det tecknade aktiekapitalet få begära att en eller flera nya punkter tas upp på dagordningen för en bolagsstämma. Medlemsstaterna skall fastställa de förfaranden och tidsfrister som skall gälla för en sådan begäran. Vidare har medlemsstaterna en möjlighet att sänka den ovan nämnda procentsatsen. Detta skall i så fall ske på samma villkor som gäller för publika aktiebolag. I den svenska aktiebolagslagen (9 kap. 11 §) stadgas att en begäran om att få ett ärende behandlat vid bolagsstämma skall anmälas skriftligen till För att ärendet skall tas upp krävs enligt huvudregeln att begäran har kommit in senast före den tidpunkt då kallelse tidigast får utfärdas. Även om begäran har kommit in efter den angivna skall emellertid ärendet tas upp på stämman under förut- sättning att den har kommit in i sådan tid att ärendet kan tas upp i Prop. 2003/04:112 kallelsen till bolagsstämman. Den beskrivna ordningen framstår som ändamålsenlig även när det gäller europabolag. Det bör således införas regler med motsvarande innehåll för dessa bolag. Försäkringsrörelselagen (9 kap. 7 §) innehåller liknande bestämmelser. Där sägs dock att en aktieägare har rätt att få ett ärende behandlat vid bolagsstämman om han skriftligen framställer ett yrkande om detta hos styrelsen in så god tid att ärendet kan tas upp i kallelsen till stämman. Det finns dock enligt vår mening inte anledning att ha olika tidsfrister för ett europabolag som har tillstånd att driva försäkringsrörelse och andra europabolag. I svensk rätt finns inte något krav på att den eller de aktieägare som begär att en fråga tas upp på bolagsstämma skall inneha en viss andel av aktierna i bolaget för att begäran skall beaktas. Även en aktieägare med enbart någon enstaka aktie har rätt att få ett ärende behandlat på stämma, under den allmänna förutsättningen att det rör sig om ett för bolaget relevant spörsmål som kan bli föremål för beslut av stämman. Denna ordning synes ha fungerat väl. Det faller sig därför naturligt att aktie- ägare i europabolag med säte i skall ha motsvarande rätt. bör således enligt vår mening utnyttja möjligheten att sänka den gräns som anges i SE-förordningen, varvid i enlighet med vad som gäller för svenska aktiebolag varje aktieägare bör ha initiativrätt, oberoende av storleken på hans eller hennes aktieinnehav. Majoritetskrav för beslut om ändring av Regeringens bedömning: Det bör inte införas något undantag från SE-förordningens huvudregel om två tredjedelars majoritet för beslut om ändring av bolagsordningen. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning (se promemorian s. 75 f.). Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har invänt mot Skälen för regeringens bedömning: För att ändra bolagsordningen i ett europabolag krävs, enligt artikel 59 i SE-förordningen, ett beslut av bolagsstämman fattat med en majoritet om minst två tredjedelar av de avgivna rösterna, såvida inte den på publika aktiebolag tillämpliga nationella lagstiftningen föreskriver eller medger högre majoritet. artikel 59.2 föreskrivs att en medlemsstat, med undantag från den ovan behandlade huvudregeln, får föreskriva att enkel majoritet skall räcka när minst hälften av det tecknade aktiekapitalet är företrädd. I svensk rätt krävs det för beslut om ändring av bolagsordningen minst två tredjedelars majoritet av såväl de avgivna rösterna som de vid bolags- stämman företrädda aktierna. Detta innebär ett strängare krav än det som gäller enligt förordningens huvudregel, som alltså endast avser avgivna I svensk rätt finns det inte heller något hinder mot att i bolagsordningen föreskriva strängare majoritetskrav än det som anges i Såsom artikel 59 i förordningen är utformad kommer de svenska reglerna att vara tillämpliga på europabolag med säte i i de fall Prop. 2003/04:112 då reglerna innebär ett strängare majoritetskrav än vad som följer av Detta framstår från svenska utgångspunkter som ändamålsenligt. Mot denna bakgrund saknas det anledning att för svenskt vidkommande utnyttja den i förordningen angivna möjligheten att för visst fall kräva endast enkel majoritet. 5.30Sanktioner vid överträdelse av kravet på att bolagets säte skall vara beläget i samma medlemsstat som huvudkontoret Regeringens förslag: Om ett europabolag med säte i har sitt huvudkontor i en annan medlemsstat, skall i ett beslut fastställa att det föreligger en överträdelse av artikel 7 i SE- förordningen. När beslutet har vunnit laga kraft, skall verket förelägga bolaget att vidta rättelse genom att flytta antingen säte eller huvudkontor. Vidtar bolaget inte rättelse, skall besluta att bolaget skall gå i likvidation. beslut i ett ärende av detta slag skall kunna överklagas till allmän domstol. Likvidationsbeslutet skall inte få verkställas förrän det har vunnit laga kraft. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se promemorian s. 76 f. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte invänt mot prome- förslag. Bakgrund: Ett europabolag skall ha sitt säte och sitt huvudkontor i samma medlemsstat (artikel 7 i SE-förordningen). Om bolaget inte uppfyller detta krav, skall den medlemsstat där bolaget har sitt säte vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att bolaget uppfyller kravet (artikel 64.1). Åtgärderna kan syfta antingen till att få bolaget att flytta tillbaka sitt huvudkontor till den medlemsstat där det har sitt säte eller till att få bolaget att flytta sätet till den stat där huvudkontoret är beläget. Om bolaget inte vidtar rättelse, skall det försättas i likvidation (artikel 64.2). Den medlemsstat där bolaget har sitt säte är skyldig att inleda ett rättsligt förfarande vid varje konstaterad överträdelse av artikel 7 (artikel 64.3). Den medlemsstat där bolaget har sitt huvudkontor är skyldig att om- gående underrätta den medlemsstat där bolaget har sitt säte om det har blivit fastställt att ett europabolag bryter mot kraven i artikel 7. Skälen för regeringens förslag: Som framgått uppställer SE- förordningen alltså krav på olika åtgärder som skall vidtas när ett europabolag bryter mot artikel 7. Till största delen ligger ansvaret på den stat där bolaget har sitt säte. Det gäller till en början skyldigheten att vidta lämpliga åtgärder för att få bolaget att vidta rättelse (artikel 64.1) och skyldigheten att inleda ett rättsligt förfarande vid överträdelser av artikel 7. Enligt den svenska förordningstexten är det däremot den medlemsstat där bolaget har sitt huvudkontor som skall säkerställa att bolaget försätts i likvidation. Här rör det sig dock av allt att döma om en felskrivning. Det rimliga är att likvidationsförfarandet äger rum i den stat där bolaget har sitt säte. I andra språkversioner har texten också den innebörden. har initierat ett rättelseförfarande för att få till stånd en ändring i den svenska språkversionen. Vid prövningen av vad skall vidta för lagstiftningsåtgärder bör det därför förutsättas att förordningen har den innebörd som anges i övriga språkversioner. I promemorian föreslogs följande ordning. Om det visar sig att ett europabolag som är registrerat i har sitt huvudkontor i en annan stat, skall den svenska behöriga myndigheten, dvs. (jfr avsnitt 5.31), i ett beslut fastställa att det föreligger en överträdelse av artikel 7 i SE-förordningen. Verket skall därefter förelägga bolaget att vidta rättelse. I föreläggandet skall bolaget, i enlighet med vad som anges i artikel 64.1, uppmanas att antingen flytta tillbaka sitt huvudkontor till den medlemsstat där det har sitt säte eller inleda ett förfarande för att flytta sätet till den stat där huvudkontoret är beläget. Om bolaget inte vidtar rättelse inom angiven tid, skall verket förordna att bolaget skall gå i likvidation. Verkets handläggning av ett sådant likvidationsärende bör lämpligen följa de regler som gäller vid likvidation av ett svenskt aktiebolag (se 13 kap. 23 § aktiebolagslagen). Vi anser att den ordning som har föreslagits i promemorian är ändamålsenlig. Enligt artikel 64.3 är är vidare skyldigt att inleda ett rättsligt förfarande mot sådana europabolag med säte i som bryter mot artikel 7. En jämförelse med andra språkversioner ger emellertid vid handen att vad som avses är att skall tillhandahålla ett rättsligt förfarande. har påtalat denna brist i översättningen och initierat ett rättelseförfarande hos rådets generalsekretariat. Vad som rätteligen torde avses är att den behöriga myndighetens beslut i dylika frågor skall kunna bli föremål för rättslig överprövning (jfr t.ex. de danska och tyska språkversionerna). För att detta krav skall vara uppfyllt bör det före- skrivas att talan kan föras i allmän domstol mot olika beslut i ett ärende av detta slag. Talan bör få föras både mot verkets fastställelse av överträdelsen och verkets beslut om att bolaget skall gå i likvidation. Enligt SE-förordningen skall en talan i ärenden av detta slag ha suspensiv verkan. Verket bör därför inte få vidta några ytterligare åtgärder förrän det beslut varigenom verket har fastställt att det föreligger en överträdelse av artikel 7 har vunnit laga kraft. Det får anses oklart om SE-förordningen även utgör hinder mot att ett beslut om likvidation på den ifrågavarande grunden såsom är fallet för övriga likvidationsbeslut gäller . Med hänsyn till svårigheten att avgöra om bolaget har vidtagit erforderliga rättelseåtgärder framstår det emellertid under alla omständigheter som lämpligt att föreskriva att likvidationsbeslutet inte får verkställas förrän det har vunnit laga kraft. Som framgår av avsnitt 5.3 skall bankaktiebolag, försäkringsaktiebolag med flera finansiella bolag ha säte och huvudkontor i samma medlems- stat. Om ett svenskt bolag brister i detta avseende, skall Finans- inspektionen ingripa med sanktioner. Inspektionen kan förelägga bolaget att vidta rättelse. Den mest ingripande sanktionen är återkallelse av verk- samhetstillståndet. Dessa bestämmelser bör vara tillämpliga parallellt med bestämmelserna i lagen om europabolag. För försäkringsaktiebolag och bankaktiebolag gäller visserligen att ett bolag vars tillstånd återkallas skall gå i likvidation (se 14 kap. 3 § försäkringsrörelselagen och 9 kap. Prop. 2003/04:112 19 § bankrörelselagen; i den i prop. 2002/03:139 föreslagna lagen om bank- och finansieringsrörelse finns motsvarande bestämmelse för bankaktiebolag i 10 kap. 16 §). Om redan återkallat tillståndet, saknas det i och för sig anledning för att använda sig av det tillvägagångssätt som, enligt de regler som beskrivits, normalt skall tillämpas. Detta får emellertid anses följa av allmänna rättsgrundsatser och någon särbestämmelse om detta behövs därför inte. Regeringens förslag: skall handha registreringen av europabolag. Verket skall även utöva de funktioner som enligt SE- förordningen skall utövas av en behörig myndighet i respektive medlemsstat i samband med flyttning av bolagets säte eller bildande av europabolag genom fusion eller vid överträdelse av artikel 7. Uppgiften att i vissa fall sammankalla bolagsstämma i europabolag skall utövas av . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se promemorian s. 79 f.). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt prome- förslag eller inte haft några invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: SE-förordningen förutsätter att det i medlemsstaterna finns behöriga myndigheter för utövande av vissa funktioner. I artikel 68.2 åläggs varje medlemsstat att utse sådana myn- digheter för fullgörandet av följande uppgifter: utfärdande av intyg i samband med flyttning av ett europabolags säte (artikel 8), laglighetskontroll och utfärdande av intyg i samband med bildande av europabolag genom fusion (artiklarna 25 och 26), sammankallande av bolagsstämma i vissa fall (artiklarna 54 och 55), ingripande mot europabolag som inte uppfyller kravet på att bolagets säte och huvudkontor skall vara belägna i samma medlemsstat (artikel 64). När det gäller de uppgifter som avses i artiklarna 8, 25, 26 och 64 anser vi, liksom har föreslagits i promemorian, att det för svenskt vid- kommande ligger närmast till hands att låta utgöra den Verket fullgör liknande uppgifter för svenska De uppgifter som verket enligt 14 kap. aktiebolagslagen skall utföra vid ett nationellt fusionsförfarande liknar t.ex. de uppgifter som enligt artiklarna 25 och 26 skall utövas av den nationella behöriga myndigheten vid bildande av europabolag genom fusion. bör vidare ges uppgiften att handha registrering av europabolagen samt därtill knutna uppgifter. lämpligen ske i ett särskilt register, europabolagsregistret. att beträffande sådan registrering tillämpa de bestämmelser om registrering i aktiebolagsregistret som finns i aktiebolagslagen och andra En hänvisning till dessa bestämmelser bör därför tas in i lagen om europabolag. Föreskrifter om avgifter i ärenden om registrering i europabolagsregistret bör meddelas av regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, . På samma sätt som gäller för t.ex. aktiebolag och ekonomiska föreningar bör europabolag som registreras i också tilldelas organisationsnummer enligt en särskild nummer- serie. Detta bör komma till uttryck genom en ändring i lagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juridiska personer m.fl. Det kan i samman- hanget noteras att det inte föreligger någon harmonisering inom EU när det gäller organisationsnummer. Det innebär att ett europabolag som flyttar sitt säte från ett land till ett annat normalt kommer att tvingas byta organisationsnummer. Det saknas möjligheter att avhjälpa denna brist genom svenska lagstiftningsåtgärder. Av artikel 9 följer att den behöriga myndigheten, dvs. , i ett ärende om registrering av ett europabolag skall pröva att bolaget uppfyller de krav som enligt svensk rätt gäller för publika aktiebolag. Verket skall exempelvis kontrollera att bolagsordningen uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4 § aktiebolagslagen samt att eventuella förbe- håll i bolagsordningen är förenliga med svensk rätt. För detta behövs inte några särskilda regler. Därutöver skall verket kontrollera att de krav som uppställs i SE-förordningen är uppfyllda. Som exempel kan nämnas bestämmelsen i artikel 12 om att bolaget inte får registreras om det inte har uppfyllt de krav som uppställs i SE-direktivet beträffande överens- kommelse om riktlinjer för arbetstagarinflytande m.m. I avsnitt 5.30 har redogjorts för de uppgifter som bör åvila Bolags- verket i de fall då ett europabolag i strid med artikel 7 har säte och huvudkontor i olika medlemsstater. Utöver vad som har tagits upp i det avsnittet föreskrivs i artikel 64.4 att myndigheterna i den medlemsstat där ett bolag i strid med artikel 7 har sitt huvudkontor skall underrätta den medlemsstat där bolaget har sitt säte. För svenskt vidkommande bör denna underrättelseskyldighet lämpligen åvila . Om verket får kännedom om att ett europabolag har sitt huvudkontor i i strid med artikel 7, bör verket sålunda vara skyldigt att anmäla över- trädelsen till den behöriga myndigheten i den stat där bolaget har sitt säte. Detta regleras lämpligen i den förordning om europabolag som bör utfärdas som komplement till den lag som föreslås i denna proposition. Vi föreslår därför inte i denna remiss några föreskrifter om denna skyldighet. När det gäller de uppgifter som en behörig myndighet skall fullgöra enligt artiklarna 54 och 55 är det inte lika naturligt att välja . I ankommer motsvarande uppgift att i vissa situationer sammankalla bolagsstämman på . Sålunda föreskrivs i 9 kap. 12 § aktiebolagslagen att skall sammankalla bolags- stämma om en stämma som skall hållas enligt lag, bolagsordning eller stämmobeslut inte har sammankallats på föreskrivet sätt. Det synes lämpligt att ges motsvarande uppgift när det gäller sammankallande av bolagsstämma i ett europabolag enligt artiklarna 54 och 55. Det kan här noteras att det i artikel 55.3 anges att den behöriga myndigheten får beordra att stämman skall sammankallas inom en bestämd tid och ge antingen de aktieägare som har begärt att så skall ske eller ett ombud för dessa rätt att sammankalla stämman (artikel 55.3). Trots ordalydelsen får det antas att det här rör sig om alternativa till- Prop. 2003/04:112 vägagångssätt (jfr t.ex. de engelska och franska språkversionerna). ankommer alltså på varje medlemsstat att välja om den behöriga myndig- heten skall beordra att stämman sammankallas eller om myndigheten skall ge aktieägarna eller deras ombud en rätt att sammankalla stämman. För svenskt vidkommande framstår det förra alternativet som är det som ansluter närmast till vad som gäller för aktiebolag som lämpligast. Även när det gäller de finansiella bolagen är det rimligt att Bolags- verket respektive fullgör de uppgifter som har beskrivits i det föregående. Det finns emellertid anledning att närmare beröra re- gistreringsfrågan. Medan värdepappersbolag och kreditmarknadsbolag registreras i aktiebolagsregistret, registreras banker och försäkringsföretag i särskilda bank- och försäkringsregister. Även de sistnämnda registren förs av . Bör på motsvarande sätt europabolag som driver bank- respektive försäkringsrörelse registreras i separata register? Enligt vår mening bör den frågan besvaras nekande och samtliga europabolag sålunda registreras i ett enda register. De regler som gäller för regis- trering i bank- och försäkringsregistret överensstämmer inte helt med de regler som gäller för registrering i aktiebolagsregistret. De skillnader som finns kommer att följa med vid registrering i europabolagsregistret. måste alltså vid registreringen i europabolags- registret ta hänsyn till vilken sorts europabolag det är fråga om. Regeringens bedömning: Europabolag bör inte undantas från bedömning (se promemorian s. 83 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt promemorians bedömning eller inte haft några invändningar mot den. Skälen för regeringens bedömning: Utländska företag som bedriver näringsverksamhet i omfattas av lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. (filiallagen). Ett europabolag med säte i ett annat land än torde vara att betrakta som ett utländskt företag i filiallagens bemärkelse och kommer således i princip att falla under den lagens Det finns anledning att överväga om detta är en lämplig ordning eller om europabolagen bör undantas från lagens Ett sådant undantag har gjorts när det gäller den enda existerande europeiska associationsformen, euro- peiska ekonomiska intressegrupperingar. Detta undantag har sin grund i att många av de regler som finns i filiallagen har sin motsvarighet i förordningen om europeiska ekonomiska intressegrupperingar (se prop. 1994/95:68 s. 62). Den förordningen innehåller t.ex. regler om att huvud- och avdelningskontor som finns i en annan stat än där grupperingen har sitt säte skall registreras. Några motsvarande regler finns inte i SE- I promemorian gjordes bedömningen att skälen för att tillämpningsområde inte gör sig gällande med avseende på europa- Prop. 2003/04:112 bolagen. Vi gör samma bedömning. Det är lämpligt att de bestämmelser som finns i filiallagen om bl.a. firma, bokföringsskyldighet och regis- trering tillämpas också på europabolag med säte utanför . Vi anser därför att europabolag inte bör undantas från filiallagens tillämp- ningsområde. Ett europabolag med säte i ett annat land än bör således, på samma sätt som andra utländska företag, vara skyldigt att etablera en filial i om det avser att bedriva verksamhet här i landet. Regeringens förslag: Ett europabolags firma skall innehålla beteck- Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se promemorian s. 84 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt promemorians förslag eller inte haft några invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: I SE-förordningens artikel 11 före- skrivs att europabolagets firma skall innehålla förkortningen SE före eller efter firman. Vidare föreskrivs att endast europabolag får ha firmor som innehåller förkortningen SE. Bolag eller andra juridiska personer som har registrerats i en medlemsstat före den dag då SE-förordningen träder i kraft och vilkas firmor innehåller förkortningen SE skall dock inte vara skyldiga att ändra sina firmor. SE-förordningens lydelse är inte entydig när det gäller huruvida det krävs att beteckningen SE skall ingå i firman eller om det räcker med att den anges i anslutning till firman. Visserligen sägs det att firman skall innehålla beteckningen men föreskrivs att förkortningen skall anges före eller efter firman. Texten skulle därför kunna tolkas som att beteckningen inte behöver ingå i firman om den anges före eller efter En sådan tolkning vinner också stöd i andra språkversioner. engelska texten föreskrivs sålunda: The name of an SE shall be preceded or followed by the abbreviation SE. Den franska texten har En liknande konstruktion finner man också i förord- ningen om europeiska ekonomiska intressegrupperingar. att grupperingsavtalet skall ange grupperingens namn, föregånget eller följt av antingen orden europeisk ekonomisk intressegruppering eller förkortningen EEIG, om inte dessa ord eller denna förkortning redan ingår i namnet (artikel 5 a). När det gäller svenska aktiebolag föreskrivs i 16 kap. 1 § aktiebolags- lagen att firman skall innehålla ordet aktiebolag eller förkortningen AB. Ett krav av detta slag har också uppställts i fråga om europeiska ekono- Sålunda skall orden europeisk ekonomisk intressegruppering eller förkortningen EEIG ingå i grupperingens firma (se 8 § lagen om europeiska ekonomiska intressegrupperingar). faller sig naturligt att kräva att även ett europabolags firma innehåller ett Således bör det krävas att beteckningen SE ingår i ett europabolags firma. Med hänsyn till att det får anses oklart om ett sådant krav följer direkt av SE-förordningen bör kravet tydliggöras i Prop. 2003/04:112 svensk lagstiftning. En sådan bestämmelse får såsom det konstaterades i promemorian anses vara förenlig med förordningen, trots att denna inte i detta avseende innehåller någon uttrycklig delegering av beslu- tanderätten till medlemsstaterna. Utöver det ovan berörda kravet innehåller SE-förordningen inte några regler om europabolagets firma. Det innebär att ett europabolag med säte i i övrigt faller under svenska nationella regler om firma (jfr EG- domstolens dom i mål C-402/96). Det får i sin tur till följd att firmalagen (1974:156) kommer att gälla för sådana europa- bolag. I motsats till den bedömning som gjordes i promemorian anser vi inte att det behövs någon erinran om detta i den svenska lagen. Regeringens bedömning: Ett europabolag som har säte i kommer att vara bokföringsskyldigt enligt bokföringslagen, även om det inte utövar näringsverksamhet i . bedriver verksamhet i genom filial kommer att vara bok- föringsskyldigt för sin verksamhet här och kommer att vara skyldigt