prop · GR031d20 · 2004-01-01 00:00:00 — Musei- och utställningsinstitutioner inom form och design har genom sina verksamheter lyft fram området både nationellt och internationellt. Mötesplatsen för form och design i , vid Föreningen , har etablerat sig som ett utställnings- och genom bl.a. utställningar och seminarier. Vidare har Svensk Form fortsatt uppbyggandet av ett bibliotek och bildarkiv inom området. har fortsatt stärka intresset för, kunskapen om och utövandet av hemslöjd genom satsningar på bl.a. barn- och ungdomsarbetet, den mångkulturella slöjden, material-, teknik- och formfrågor. har nämnden uppmärksammat ett ökat intresse för hemslöjd i hela landet, särskilt bland barn och ungdomar, vilket man sökt ta tillvara och vidareutveckla genom insatser särskilt riktade till dessa grupper. Hemslöjdens forskningsanknytning har också förstärkts genom ett aktivt arbete med seminarier och kurser. Nämnden har medverkat till en gynnsam utveckling på området arkitektur, form och design, bl.a. genom samarbeten med företrädare för Föreningen på regional nivå. lämnade regeringen en skrivelse (skr. 2002/03:129) om arkitektur, form och design till . I denna lämnas en redogörelse för de mål som regering och riksdag satt upp för arkitektur, formgivning och design, vilka åtgärder regeringen vidtagit för att uppnå målen samt insatser som gjorts på området . Sammantaget är det regeringens bedömning att de statliga insatserna på arkitektur, form och design bidrar till att främja, stärka och utveckla intresset för området. Alla stöd som handhas av ryms i filmavtalet med undantag av stödet till filmarkivet för icke-fiktiv film i . Detta statliga stöd infördes vid sidan av filmavtalet. De senaste årens ökning av biobesöken i fortsatte även . Det totala antalet biobesök steg till ca 18,3 miljoner, vilket är den högsta besökssiffran /89. som intresset varit högt för utländska filmer som har biopubliken i i mycket stor utsträckning sett inhemsk film. Svensk filmproduktion har haft en dynamisk utveckling. minskade dock publikandelen för svensk film från till . Tillbakagången hänger samman med att produktionen av svensk film minskade under delar av 2001 och 2002. Därmed blev antalet svenska filmer på repertoaren lägre 2002 än . har dock svensk filmproduktion åter ökat. Det extra tillskott på sammanlagt som staten tillfört svensk filmproduktion under 20022004 har sannolikt bidragit till denna positiva utveckling. fördelade stöd om sammanlagt till 17 regionala resurscentrum för film och video, tre regionala filmproduktionscentrum samt initiering av regional filmverksamhet i ytterligare tre län, för tillfället finansierad genom medel från Framtidens Kultur. Totalt genererade dessa insatser en motprestation från landsting och kommuner om ca . Av de regionala filmproduktionscentrumen är det i särklass mest framgångsrika, med 17 samproducerade långfilmer . Filmpool Nord har förutom att producera långfilm även satsat på att utveckla dokumentärfilmen i regionen och genomfört ett novellfilmsprojekt. , som är det senast etablerade produktionscentrumet, samproducerade två långfilmer . Skolbio bedrevs /02 i 166 av 289 kommuner. Antalet har varit relativt stabilt /99, då skolbio bedrevs i 164 kommuner. bedrivs skolbioverksamheten i allt fler kommuner utan ekonomiskt stöd från , vars bidrag är tidsbegränsat. /02 var antalet 108, att jämföra med 77 /99. har detta inneburit att man ökat sin fokusering på att hjälpa kommuner och skolor att utveckla och stärka arbetet med film i skolan, t.ex. genom att förmedla kontakter med lärarutbildningar. fördelar ett stöd till spridning av kort- och dokumentärfilm. Liksom föregående år har antalet ansökningar varit mycket högt . Stödet fördelas förutom till biografdistribution även till distribution på VHS och DVD samt webbaserad distribution. I syfte att öka tillgängligheten för syn- och hörselskadade till svensk film fördelas medel till syntolkning och textning. Andelen syntolkningsprojekt har ökat kraftigt . Stödet till textning på svenska av svensk film på bio utnyttjas dock inte alltid i önskvärd utsträckning av filmbranschen. och organisationer för döva och hörselskadade håller en kontinuerlig kontakt med filmdistributörer för att så många svenska biograffilmer som möjligt skall textas. filmarkiv i har det nationella ansvaret att bevara film på filmbas, i huvudsak professionell spelfilm och dokumentärfilm avsedd för offentlig visning. Arkivets verksamhet inbegriper även restaurering av svensk film. Medan i stort sett all långfilm från nitratperioden nu är omkopierad är antalet kortfilmer från fortfarande betydande. Skälet till detta är att nya nitratfilmer strömmar in till arkivet i ungefär samma takt som filmerna restaureras. uppgift är att tillgängliggöra filmarvet genom att på biograf visa klassiker och retrospektiver samt ny kvalitetsfilm som inte fått svensk biografdistribution. Genom en målmedveten satsning på kvalitet när det gäller såväl filmurval som kopior och projektion har ökat sin publik. Antalet besök var ca 71 000. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 mottog en stor donation från , med bl.a. fotografier, teckningar, skisser, anteckningar och manuskript. Det omfattande arkivmaterialet registreras och katalogiseras och kommer att göras tillgängligt för forskning. arbetar också internationellt för att sprida svensk film och filmkultur. var mycket framgångsrikt för svensk kort- och dokumentärfilm internationellt. Bland annat var svenska kortfilmer uttagna till tävlan vid samtliga stora internationella filmfestivaler. bidrag har stor betydelse för svensk kortfilm, inte minst när det gäller de unga filmarna. beviljades 29 bidrag. Regeringens samlade bedömning är att insatserna inom filmområdet har varit framgångsrika. undersökningar visar att de olika konstnärspolitiska bidragen och ersättningarna är av avgörande betydelse för många konstnärers försörjnings- och arbetsmöjligheter. De olika stödformerna leder till att mottagarnas möjligheter att arbeta med sitt konstnärliga skapande ökar som beroendet av annat arbete vid sidan om den konstnärliga verksamheten minskar. Utan dessa stöd skulle många professionella konstnärers arbetsmöjligheter försämras betydligt, t.o.m. omöjliggöras. Stipendierna, särskilt arbetsstipendierna, ger möjlighet till konstnärlig utveckling och koncentration något som i sin tur leder till ökade arbetsmöjligheter . Satsningen på det internationella utbytet, bl.a. inom ramen för IASPIS (International Artists Studio Program in ), fortsätter att visa positiva resultat. De internationella stipendierna leder ofta till att svenska konstnärers verk säljs utomlands. Dessutom skapas kontakter som är av betydelse för framtida arbetsmöjligheter. Den statliga utställningsersättningen ger bildkonstnärer en rätt till ersättning när verk som ägs av konstnären disponeras för utställningar vid ett antal statliga institutioner. Villkoren för ersättningen regleras i ett avtal mellan svenska staten och berörda bildkonstorganisationer. Bildkonstnärernas organisationer har riktat kritik mot bristande efterlevnad av avtalet om statlig utställningsersättning. Enligt regeringens bedömning är det viktigt att avtalet följs av berörda institutioner. Regeringen avser att följa 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 upp detta och kommer bl.a. att ställa krav på återrapportering från berörda institutioner. Enligt Konstnärsnämndens omvärldsanalys har konstnärernas villkor inte påverkats av några väsentliga omvärldsförändringar . De pressade ekonomiska, sociala och arbetsmässiga villkoren kvarstår. Tecknen på en hårdnande arbetsmarknad för konstnärsgrupperna, inte minst bildkonstnärer, har blivit allt fler. Bildkonstområdet saknar en tydlig infrastruktur. Det innebär även att den marknad som bildkonstnärer arbetar i är komplex och svårdefinierad. I regeringens målsättning att öka konstnärers möjligheter att leva av sitt konstnärsskap utgör en djupare kunskap om hur bildkonstnärernas arbetsmarknad är beskaffad en viktig förutsättning. har inlett ett arbete för att kartlägga och analysera de arenor där bild- och formkonst visas och den betydelse de har både för områdets utveckling. Regeringen förutsätter att resultatet av utredningen kommer att bidra till en ökad kunskap om och utveckling av bildkonstnärernas arbetsmarknad. Arbetstillfällen av mer fast karaktär finns endast i begränsad omfattning och då främst för konstnärsgrupper som scenartister och vissa musikerkategorier. Även för dessa har dock anställningsmöjligheterna minskat. De gällande trygghetssystemen är betydelsefulla för konstnärsgrupperna. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att kartlägga hur gällande trygghetssystem inom bl.a. socialförsäkringsområdet förhåller sig till konstnärlig verksamhet. redovisades betänkandet Konstnärerna och trygghetssystemen (SOU 2003:21). I betänkandet tydliggörs och analyseras ett flertal problem som uppstår i mötet mellan konstnärliga yrkesutövares särskilda villkor och de olika trygghetssystemen. Kartläggningen omfattar bl.a. socialförsäkringssystem, bostadsbidrag, pensionsvillkor, arbetsmarknad och stipendiesystem. Regeringen bedömer att de statliga stöden och ersättningarna ger många yrkesverksamma konstnärer ekonomisk grundtrygghet och möjlighet att försörja sig på sitt konstnärliga arbete. är det dock svårt för många etablerade konstnärer att försörja sig på sitt konstnärliga arbete. Därför är det viktigt att utveckla konstnärernas arbetsmarknad t.ex. i skolor och på arbetsplatser. I arbetet med att vidga och utveckla konstnärernas arbetsmarknad har även de arbetsmarknadspolitiska insatserna inom ramen för Arbetsförmedlingen Kultur en viktig funktion. utgör inrättandet av det statliga stödet till ett gott exempel där kultur- och arbetsmarknadspolitik kunnat samverka. Arkiven är en viktig del av vårt kulturarv och en betydelsefull källa till kunskap och information om vårt samhälle och dess utveckling samt människors villkor genom tiderna. Tillgång till arkivmaterialet är viktig såväl från demokratisk utgångspunkt som för ökat engagemang för kulturarvet. Regeringen bedömer att de statliga insatserna på hela arkivområdet har gett goda resultat i förhållande till de uppställda målen. Genom insatserna förbättras medborgarnas möjligheter att ta del av allmänna handlingar och annat arkivmaterial och därmed också möjligheterna till insyn och till ökad kunskap på olika områden. Det arkivmaterial som förvaras hos och landsarkiven (arkivmyndigheterna) är omfattande. Det rör sig bl.a. om pappershandlingar från i första hand statliga myndigheter. Den årliga tillväxten är stor, levererades pappershandlingar och ca 216 000 kartor och ritningar, vilket innebär ett kontinuerligt behov av utökade arkivlokaler. har bl.a. omstruktureringar inom statlig förvaltning inneburit en ökning av leveranser av material som är aktuellt och som i förhållandevis stor utsträckning efterfrågas av såväl förvaltningen som forskningen (jfr det ökade antalet besvarade, skriftliga förfrågningar, tabell 4.2). Arkivmyndigheterna gör omfattande insatser för att öka tillgängligheten till och överblicken över arkivmaterialet, inte minst genom att ta till vara de möjligheter som den nya tekniken ger. Den nya tekniken innebär vidare att man kan nå nya grupper av användare som risken för slitage på originalhandlingar minskar. Hemsidorna utvecklas fortlöpande. Antalet aktiva besök på arkivmyndigheternas hemsidor ökar . var ökningen jämfört med föregående år. Den nya tekniken medför också nya villkor för att bevara, vårda och tillhandahålla material. Detta förutsätter kontinuerliga forsknings- och utvecklingsinsatser samt ny och ökad kompetens hos dem som hanterar arkiven. deltar också aktivt i det internationella samarbetet i dessa frågor. Sammantaget bidrar det arbete som arkivmyndigheterna bedriver för att förbättra hanteringen av arkivmaterial traditionella likaväl som elektroniska handlingar till en höjd kvalitet på arkivhanteringen och bättre strukturerade arkiv hos bl.a. arkivbildande myndigheter. Härigenom skapas förutsättningar för att offentlighetsprincipen skall fungera på ett tillfredsställande sätt, vilket är av grundläggande betydelse från demokratisk utgångspunkt. bidrar insatserna till att kulturarvet kan bevaras för framtiden. Det är dock viktigt att det arbete som arkivmyndigheterna driver kring de frågeställningar som den nya tekniken ger upphov till fortsätter. Arkivmyndigheterna har genomfört ett stort antal utställningar, föreläsningar, konferenser och andra arrangemang runt om i landet samt olika forskningsprojekt, där exempelvis aktuella händelser och historiska skeenden har lyfts fram och belysts med utgångspunkt i arkiven. Insatserna har gjorts i samverkan med andra myndigheter, folkrörelse- och företagsarkiv, museer samt olika lokala och regionala organisationer. driver projekt med anknytning till regionala förhållanden. Särskilda satsningar görs för att sprida kännedom om hur arkivmaterial kan användas i skolarbetet och hur olika samarbetsformer mellan arkiv och skola kan utvecklas. Den utåtriktade verksamheten bidrar till att tydliggöra arkivens värde när det gäller att bygga upp och sprida kunskap samt till att lyfta fram den betydelse som arkiven har för såväl utbildningsrelaterad forskning som hembygds- och släktforskning. Det allmänna intresset och förståelsen för arkiven som informationskälla ökar. Detta innebär ständigt ökade krav och förväntningar på insatser från arkivmyndigheternas sida, inte minst när det gäller tillgänglighet till arkivmaterialet. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 Tabell 4.2 Redovisning av vissa mätbara prestationer Sammantaget svarar och landsarkiven för en omfattande verksamhet som har gett goda resultat. Genom verksamheten skapas förutsättningar för insyn i den offentliga förvaltningen samt för att tillgodose behovet av information för rättsskipningen, förvaltningen och forskningens behov. Arkivens betydelse för samhället och som del av kulturarvet stärks. verksamhet tydliggör arkivens värde för den regionala utvecklingen och identiteten. fördelar bidrag till enskilda arkivinstitutioner i hela landet. Regeringen bedömer att härigenom främjas bevarandet och tillgängliggörandet av arkivmaterial hos bl.a. regionala folkrörelsearkiv samt olika förenings- och näringslivsarkiv. Som en följd av allmänhetens och forskarsamhällets ökade användning av Internet har antalet besökare vid och bibliotek minskat. Vid i , och är en stor del av registren utlagda på Internet och använder Internet i hög utsträckning för att nå ut till nya målgrupper. En ökad del av samlingarna kan bevaras mer tillförlitligt i ett längre perspektiv genom digitalisering. Publikationen Svenskt biografiskt lexikon utgör ett betydande hjälpmedel för bl.a. forskare och 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 den är ett viktigt bidrag till den vetenskapliga kunskapsuppbyggnaden. En stor användarkategori är person- och släktforskare. Genom de utförliga käll- och litteraturförteckningar som åtföljer varje personartikel underlättas tillgängligheten till material i arkiv och bibliotek för brukarna. ges lexikonet också ut på CD-romskiva för ökad tillgänglighet. Det finns ett fortsatt stort allmänt intresse för historia och kulturmiljöfrågor. För () del yttrar sig det ökande intresset bland annat genom en kraftigt ökad försäljning av ämbetets böcker jämfört med året innan samt en markant höjning av antalet besök på webbplatsen (fler än året innan). RAÄ förvaltar också fyra bemannade besöksmål, , Eketorps borg, och . Pedagogiska metoder och handledningar för lärare, utarbetade av RAÄ och vissa regionala museer med kulturmiljön som bas, har blivit alltmer eftertraktade av skolan. Det publika arbetet har prioriterats på flera olika sätt av RAÄ. Tillgängliggörandet av register och arkiv har exempelvis fortsatt och digitaliseringen av fornminnesregistret når nu sin slutfas. Inom vården av det materiella kulturarvet har olika yrkesgrupper, som konservatorer, kemister, ingenjörer och byggnadsvårdare, samverkat för att vidareutveckla bevarandemetoderna. RAÄ har arbetat för att förmedla de uppnådda resultaten till yrkesmän och till allmänheten. Inom andra samhällssektorer har kulturmiljövärden blivit allt mer synliggjorda och hänsyn till kulturmiljön tas i större utsträckning. Det gäller exempelvis vid nysatsningar inom infrastruktur, inom byggsektorn och i miljömålsarbetet. Samverkan över sektorsgränserna, utökade samarbeten med t.ex. , och , har bidragit till positiva effekter för kulturmiljöarbetet. Projektet kulturarv har inneburit ökad samverkan mellan de olika aktörerna inom kulturarvssektorn. Agenda kulturarv syftar bland annat till att uppnå större effektivitet i måluppfyllelsen för kulturmiljön genom att utveckla arbetsformerna och till att förstärka kulturarvets ställning i samhället. fanns möjlighet att utnyttja totalt för projektet. Exempelvis gavs bidrag till undersök- ningar om allmänhetens uppfattning av vad kulturarv är i och på , ungdomars k-märkning i och synliggörandet av romers och resandes kulturarv i . Genom projektet kommer en programförklaring för kulturmiljövården att redovisas och arbetet kommer därefter att slutredovisas. Genom bidraget till kulturmiljövård, RAÄ:s, länsstyrelsernas och de regionala museernas arbete samt genom bidrag till arbetslivsmuseerna stöds kulturmiljöarbetet såväl nationellt och regionalt som lokalt och positiva effekter ges spridning över hela landet. Bidraget till kulturmiljövård (anslaget 28:26) har huvudsakligen använts till vård av skyddade och hotade byggnader. Respektive läns särpräglade kulturmiljöer har särskilt prioriterats, t.ex. samiskt kulturarv i , fäbodsmiljöer i och byggnader i . Insatserna för fornminnesvård har ökat kraftigt. I samtliga län har någon form av fornminnesvård bedrivits. Projektet och historia har utökats och omfattar nu alla landets län. Skog och historia är ett samarbete mellan RAÄ och landets skogsvårdsstyrelser, vars primära syfte är att öka kunskapen om och engagemanget för skogens kulturminnen. Det utökade samarbetet om tillvaratagandet av skogens kulturvärden har inneburit att fornlämningar fått en större uppmärksamhet bland skogsföretag, skogsägare, kommuner och allmänhet och att större hänsyn tas till kulturvärden vid olika typer av markpåverkan. RAÄ:s avdelning för arkeologiska utgrävningar (UV) är nu ekonomiskt i balans, men är på grund av uppdragsfinansiering fortsatt konjunkturkänslig genom variationen av omfattningen av infrastrukturförändringar mellan olika år. I det internationella arbetet har varit särskilt prioriterat. RAÄ har där varit aktivt genom att vara ordförande och ansvara för sekretariatet för den s.k. Monitoring group on Cultural Heritage in the Baltic Sea States. Betydelsen av samarbete över nationsgränserna har förtydligats genom att ett flerårigt samarbete med Sida inletts. Utbildningsprogrammet 2009 vänder sig till verksamma inom kulturmiljö i ett 40-tal länder söder om . RAÄ deltar vidare i och har där bl.a. medverkat till att utveckla en internetportal som skall öka kontakterna mellan kulturarvsinstitutioner. Tillsammans med har RAÄ också medverkat i genomförandet av EU:s ramprogram för kultur, Kultur 2000 samt informerat den svenska kultursektorn om EU:s stödmöjligheter. I de kommuner och stadsdelar som omfattas av regeringens nationella storstadspolitik har RAÄ:s arbete med att stärka kunskapen kring områdenas kulturmiljövärden visat sig värdefullt i syfte att omvärdera förorten m.m. RAÄ och har gjort en gemensam studie kring bilden i media av rekordårens bostadsområden och bebyggelse. En rapport publicerades med titeln och media föreställningar om förorten och dess invånare. Kunskapen kring hela det moderna samhällets kulturarv har generellt stärkts genom de senaste årens erfarenheter inom kulturmiljösektorn av arbetet med industrisamhällets och storstads- Regeringen ser positivt på utvecklingen av kulturmiljöarbetet med det moderna kulturarvet och den ökade fokuseringen på olika gruppers kulturarv. Regeringens bedömning är att de statliga insatserna på kulturmiljöområdet har betydelse för att öka förståelsen, delaktigheten och det egna ansvarstagandet för kulturmiljön hos befolkningen i hela landet. Därigenom kan viktiga delar av kulturarvet bevaras och brukas och kulturell mångfald främjas och stärkas. I takt med den snabba samhällsförändring som genomgått ställs också kulturarvssektorn inför stora utmaningar. Kulturarvet är gränslöst och internationell samverkan är i än högre grad en förutsättning för att museerna skall kunna bedriva utställningsverksamhet och förhålla sig till sina samlingar i enlighet med principer om mänskliga rättigheter och demokrati. kommer mot denna bakgrund inleda en dialog med de statliga museerna om deras samlingar. Som tidigare nämnts beslutade regeringen att ratificera Unescokonvention om åtgärder för att förbjuda och förhindra olovlig införsel och utförsel av vissa kulturföremål samt överlåtelse av äganderätten till kulturegendom. Anslutningen till 1970 års 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 Unescokonvention är ett led i arbetet med att motverka den illegala handeln av kulturföremål. Inom det särskilda () antogs 1995 en konvention om återlämnande av stulna och olovligt exporterade kulturföremål. Konventionen innehåller detaljerade regler om återlämnande av kulturföremål. Enligt regeringens bedömning bör ansluta sig till denna konvention. I detta syfte avser regeringen att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att föreslå den lagstiftning som krävs för en svensk anslutning till Unidroitkonventionen. Inom ramen för arbetet i ICOM () och Museum 2000 sker en av de största satsningarna inom svensk museiutveckling. Arbetet syftar till att stärka museernas roll som aktörer i en demokratisk samhällsutveckling. På temat Bridging Cultures kommer en regional konferens att genomföras i . Målet är att skapa förutsättningar för museernas förändringsarbete genom att lyfta fram metoder och arbetssätt samt att främja nya former av internationellt museisamarbete. är ansvarig för den största sammanhållna delen av vårt kulturarv. Det rör sig om ett kulturarv som har byggts upp under närmare ett årtusende och som har formats i kontinuerlig växelverkan med andra delar av samhället. Genom kyrkans historiska ställning har det kyrkliga kulturarvet kommit att både avspegla och utgöra en väsentlig del av landets historia. får en viss ersättning av staten för kulturhistoriskt motiverade kostnader i samband med vård och underhåll av de kyrkliga kulturminnena, s.k. kyrkoantikvarisk ersättning. Fördelningen av kyrkoantikvarisk ersättning sker av efter samråd med kulturmiljösektorns myndigheter. Medlen, som uppgick till , har använts med målsättningen att ge största möjliga bevarandeeffekt för kulturarvet. Insatser för inventering och långsiktiga vårdande insatser har prioriterats. Sammanlagt har 170 projekt jämnt fördelade över landet beviljats medel . En central samrådsgrupp för det kyrkliga kulturarvet, bestående av representanter från kyrkan och de antikvariska myndigheterna, har 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 Regionala samrådsgrupper har likaså inrättats. Dessa arbetar med frågor som rör den kyrkoantikvariska ersättningen, men även med bland annat vård- och underhållsplanering. hade de centrala museerna drygt 4,9 miljoner besök (se tabell 4.3), vilket innebär en marginell förändring jämfört med . Flera av institutionerna uppvisar dock en betydande ökning i antalet besök. höga besökssiffror beror främst på Historiska museets lyckosamma försöksverksamhet med fri entré. Även Arbetets museum, som för införde fri entré, uppvisade en ökning av antalet besökare. med kraftiga ökning kan bl.a. tillskrivas den uppmärksammade . och har på grund av mögelskador i de ordinarie lokalerna på i bedrivit verksamhet i tillfälliga och betydligt mindre lokaler, vilket förklarar de lägre besökssiffrorna. visar upp goda besökssiffror i resten av landet i och med myndighetens regionala satsning c/o . Museet blev genom denna verksamhet utsett till 2003 av .