prop · GR03102 · 2004-05-06 00:00:00 — Antalet tillstånd och platser ökade fanns totalt 536 tillstånd för 4 885 platser. Länsstyrelserna fann brister i av samtliga granskningar som genomfördes av de enskilda verksamheterna . Tabell 4.4 Kommunernas kostnader för insatser till funktionshindrade Insatser enl. SoL och Insatser enligt LSS, därav: bostad med Källa: , Lägesrapport Handikappomsorg. Kommunernas samlade kostnader inom för personer med funktionshinder uppgick till . Denna kostnad avser bruttokostnad minus interna intäkter, försäljningsintäkter från andra kommuner och landsting, exklusive assistansersättning från för personlig assistans (5,) samt hyresintäkter. Huvuddelen av denna kostnad, , var kostnad för insatser enligt LSS. Målet för socialtjänstpolitiken är att stärka förmågan och möjligheten till social delaktighet för människor i ekonomiskt och socialt utsatta situationer, att stärka skyddet för utsatta barn. Individ- och familjeomsorgens (IFO) verksamhetsområde omfattar socialt arbete som bedrivs enligt socialtjänstlagen (SoL), lagen om vård av missbrukare i vissa fall (LVM), lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och , i kommunens egen regi eller Individ- och familjeomsorgen gör insatser för att förbättra situationen för de mest utsatta grupperna i samhället t.ex. kvinnor och män med behov av socialbidrag, flickor och pojkar och familjer i socialt utsatta situationer, hemlösa, missbrukare, prostituerade och kvinnor som utsätts för hot och våld. Av länsstyrelsernas sociala tillsyn 2002 framgår att svårigheter att rekrytera och behålla kompetent personal är ett allvarligt problem. Kvalitetsarbetet inom IFO utvecklas positivt, men mycket återstår innan flertalet kommuner har fungerande kvalitetssystem. verksamheten skall vara av god kvalitet har lett till ökad medvetenhet om värdet av systematisk uppföljning. Olika klientgruppers åsikter tillmäts ett större värde. I takt med ökad forskning utifrån könsperspektiv, t.ex. inom missbrukarvården, ökar medvetenheten om könets betydelse i det Skr. 2003/04:102 sociala arbetet. Behovet av fortsatt forskning är stort. Huvudtrenderna inom IFO ökad specialisering på olika gruppers behov och på stöd- och behandlingsinsatser i hemkommunen ökar skillnaden i utbud och kvalitet mellan mindre och större kommuner. Det är därför angeläget att stödja och uppmuntra sådana kommun- gemensamma satsningar som inletts på många håll. Enligt utvecklas individ- och familjeomsorgen i positiv riktning. Det gäller särskilt inom barnområdet och området kvinnofrid, men också inom området ekonomiskt bistånd, medan utvecklingen inom missbruksområdet är negativ med stora och allvarliga brister. Biståndssystemet skall vara det yttersta skyddsnätet, främst vid tillfälliga ekonomiska problem, och nivån på riksnormen är beräknad utifrån det. av bidragsmottagarna har dock bistånd nästan alla årets månader, och många har bistånd under en lång följd av år. Personer som får huvuddelen av sin försörjning från biståndssystemet blir därmed ekonomiskt en speciellt utsatt grupp. Det långvariga biståndsbehovet beror i stor utsträckning på att man inte etablerat sig på arbetsmarknaden och därmed inte heller kvalificerat sig för ersättning från generella försäkringssystem. Det gäller framför allt utrikes födda och ungdomar. av biståndsmottagarna i åldern var arbetslösa utan ersättning från A-kassa eller KAS. av biståndsmottagarna var långvarigt arbetslösa eller inskrivna vid arbetsförmedlingen . blev biståndssystemet allt mer av ett försörjnings- system för utrikes födda som inte kommit in på arbetsmarknaden. Många är arbetslösa utan rätt till arbetslöshetsersättning. Medan andelen biståndsmottagare bland inrikes födda, , var var samma andel bland de utrikes födda. I ålders- gruppen var andelen av de inrikes födda och av de utrikes födda. Av alla hushåll () med långvarigt bistånd, var utrikes födda. Drygt en fjärdedel hade bott i . Många av biståndsmottagarna är unga av de vuxna var . Biståndsmottagandet bland unga vuxna fortsätter dock att minska snabbare än i andra åldersgrupper. Det krävs insatser inom flera områden för att komma tillrätta med de långvariga behoven av ekonomiskt bistånd. Det gäller bland annat insatser för förbättrad rehabilitering, för mottagande, introduktion och integration av invandrare och flyktingar samt förbättrade arbetsformer och arbetsmetoder inom för att öka sysselsättningen. För att hjälpa såväl unga personer och nyanlända invandrare som ännu inte etablerat sig på arbetsmarknaden som personer med långvarigt biståndsbehov till egen försörjning är det viktigt med tillräckligt med tid för utredning, samtal och kontakter med den viktigt att det finns praktikplatser samt att samarbete sker med arbetsförmedlingen, arbetsmarknadsenheter, Det saknas nationell statistik om hur många barn och unga som anmäls till den sociala barnavården. Kommunerna erbjuder olika former av insatser för barn och ungdomar. Insatserna kan vara generellt inriktade och beröra olika grupper eller individuellt beslutade och beröra enskilda individer. insatser brukar, framför allt i statistiska sammanhang, hänföras antingen till öppna verksamheter såsom råd, stöd och service (s.k. öppenvård) eller till heldygnsinsatser (familjehem/- institutioner). En skattning utifrån uppgifter från och samt officiell statistik är att mellan 45 000 och 55 000 barn och unga berörs av den sociala barnavården i landet. Länsstyrelserna i , och har undersökt hur 2002 arbetade med barn som aktualiseras på grund av kriminalitet och/eller missbruk i stadsdelar där en stor andel av befolkningen har utländsk bakgrund. En tredjedel av de anmälda barnen utreddes i respektive region. Utredningarna saknade ofta en helhetsbild som beskriver familjens integration i samhället, ekonomiska förhållanden m.m. och hur detta inverkar både på barnet och på föräldrarnas omsorgsförmåga. De utredningar som gjorts enligt den av utvecklade BBiC-modellen6 belyser däremot på ett bra sätt barnets förhållanden och föräldrarnas förmåga. De ger en helhetsbild av barnets situation och ökar därmed rättssäkerheten. En slutsats som dras är att de kunskaper som finns om riskfaktorer för ett barns utveckling bör användas av på ett mer strukturerat sätt. Omkring 500 000 barn bor inte med båda sina biologiska föräldrar, av dem bor med sin mamma, med sin pappa och bor växelvis hos var och en av föräldrarna. Enligt kan separerade föräldrar som är överens avtala om vårdnad, boende och umgänge. är skyldig att erbjuda föräldrarna hjälp med att träffa avtal. Godkänner kommunen avtalet gäller det och kan verkställas på samma sätt som ett lagakraftvunnet domstolsavgörande. Antalet skrivna avtal har minskat med , till ca 4 160 2002. har antalet ärenden som tingsrätten remitterat för snabbupplysning och antalet barn som är föremål för utredning om vårdnad, boende och umgänge ökat jämfört med . Ett syfte med vårdnadsreform var att söka förmå föräldrar att lösa frågor i samförstånd utan att en process i domstol inleds. 6 Barns Behov i Centrum Enligt socialtjänstlagen skall föräldrar erbjudas samarbetssamtal under sakkunnig ledning, i syfte att de skall kunna enas om vårdnad, boende Samarbetssamtal hos familjerätterna omfattade drygt 20 000 barn , en ökning . Samarbetssamtalen har utvecklats till en attraktiv tjänst, där både sättet att erbjuda samtal och metoden i genomförandet fortsätter att utvecklas. Handläggare kan t.ex. närvara vid förberedande förhandlingar vid vårdnadstvister och erbjuda samarbetssamtal. När det förekommit våld eller hot kan parterna erbjudas att få träffa handläggare var för sig. kommuner kan erbjuda gruppsamtal för föräldrar och kan ge barn möjlighet att i grupp få information och bearbeta frågor kring Kommunen ska även sörja för att den som vill och behöver erbjuds Familjerådgivningen har ingen journalföring och Det saknas nationell statistik om Enligt en undersökning riktad till landets 84 familjerådgivningsbyråer 2001 betjänade av byråerna mer än en kommun. Vuxna med missbruksproblem och hemlösa uppskattas alkoholkonsumtionen ha ökat . beräknades den till ren alkohol per person och år. Kvinnor svarar för ungefär en tredjedel. Högst alkoholkonsumtion har unga vuxna, medan personer över har den lägsta konsumtionen. Mot bakgrund av den ökande alkoholkonsumtionen kan man förvänta sig en ytterligare ökning av alkoholmissbrukets omfattning, liksom av alkoholrelaterad sjuklighet och Nationella skattningar, baserade på kartläggningar 1979, 1992 och 1998 pekar samstämmigt på en kraftig ökning av det tunga narkotika- Antalet tunga missbrukare uppskattades till 26 000 1998. Mer än hälften, drygt 13 000 personer, beräknades ha kontakt med De ökade behoven och den stigande efterfrågan på bl.a. socialtjänstinsatser handlar inte enbart om att antalet människor med missbruksproblem blivit fler. Fler har svåra missbruksproblem och mer komplexa livssituationer, fler är blandmissbrukare och involverade i Fler har en kombination av allvarliga medicinska, personlighetsmässiga och sociala svårigheter, såsom psykiska problem och svårigheter att få och behålla en egen bostad. I en kartläggning av narkomanvården utförd av , , pekas på ett flertal brister i vården som helhet. Det finns en brist på avgiftningsresurser, enligt av kommunerna. narkotikamissbrukare framhöll att uppsökande verksamhet saknas. Människor med de svåraste problemen riskerar att inte komma i kontakt Krav på motivation, drogfrihet och andra höga trösklar innebär att de mest utsatta grupperna har särskilt svårt att få Intervjuerna visade också stora skillnader i missbrukares och socialarbetares uppfattning om motivation och passande insatser, liksom svårigheter att matcha missbrukarnas behov och önskemål med behandlingsformernas resurser och regler. Brister i eftervården är enligt narkotikamissbrukarna troligen ett viktigare skäl till återfall än brister i den behandling som ges. Kartläggningen visade också att små kommuner sällan kan erbjuda specialiserad vård eller ett lika brett utbud av insatser som större kommuner (t.ex. boendestöd, dagverksamhet och tillgång till läkemedelsassisterad behandling med metadon eller subutex). hälso- och sjukvårdspersonal är särskilt uttalad i de små kommunerna, bl.a. saknas tillgång till psykologer och psykoterapeuter. narkomanvården som uppmärksammats i bekräftas av ser inga tecken på en ökning av antalet personer med missbruksproblem som genomgår behandling. Det kommer att krävas betydligt kraftfullare satsningar än de hittillsvarande för att nå lagstift- ningens intentioner och de nationella målen på missbruksområdet. Samvariationen mellan hemlöshet och missbruk är hög. nationella kartläggningen 1999 visade att det fanns ca 8 400 hemlösa i Av dem hade missbruksproblem, psykiska problem och både och. Mer än en tredjedel av samtliga hemlösa fanns i storstäderna , eller . har i uppdrag att medverka till att utveckla metoder för lokala kartläggningar samt att stimulera till lokala aktiviteter för att förebygga hemlöshet och att förbättra situationen för hemlösa. Missbrukare och deras familjer har stora svårigheter att efter behandling få en egen bostad, vilket i vissa fall kan försvåra pågående behandlings- I nationella kartläggning av missbrukarvården rapporterades (ca 2 600 personer) vara hemlösa av dem som var i pågående behandling . Våldsutsatta kvinnor, prostitution och människohandel Arbetet kring problematiken våld mot kvinnor har uppmärksammats och givits ökad prioritet. alltmer börjat uppmärksamma specifika grupper av våldsutsatta kvinnor som kan ha särskilda stödbehov och kan ha svårt att få det stöd de Det rör sig om kvinnor med missbruksproblematik, kvinnor med funktionshinder, äldre kvinnor och kvinnor med invandrarbakgrund. Till de särskilt sårbara grupperna kan också de som blir utsatta för våld i samkönade relationer räknas. Det har gjorts en del insatser för utsatta flickor i strängt patriarkala familjer . När det gäller miss- brukande kvinnor pågår bland annat ett projekt där man inventerar och samlar den kunskap och erfarenhet som finns på området, vilka institutioner och verksamheter som arbetar med dessa kvinnor samt undersöker vilken ytterligare utbildning och kompetenshöjning som behövs, både för personal i verksamheterna och inom kvinnojourerna. Det finns flera indikatorer på att kommunernas arbete kring problematiken mäns våld mot kvinnor utvecklas i positiv riktning. Länsstyrelsernas uppfattning är att det sker en utveckling av kommunernas stöd till kvinnor som utsatts för våld. utbildningar och kompetensutveckling för att ge personalen bättre I över en tredjedel av länen finns länsövergripande samverkans- grupper, i flera kommuner finns lokala samverkansgrupper och många kommuner har tagit fram strategier och/eller handlingsplaner. styrelsens uppföljning av det stora fortbildningsuppdraget visar att ett Skr. 2003/04:102 stort antal personer inom utbildats och att utbildningen lett till en ökad kunskap och till konkreta åtgärder. har klart och tydligt uppmärksammat denna grupp. Handel med kvinnor och barn för sexuella ändamål har alltmer kommit att uppmärksammas. En ny straffbestämmelse som fått benämningen människohandel för sexuella ändamål trädde i kraft . publicerar en lägesrapport om handel med kvinnor. I den senaste, som gäller situationen , uppskattar man att mellan 200 och 500 kvinnor, varav ett fåtal är , kan ha blivit föremål för handel i . Datainsamling till andra rapport om prostitutionens omfattning och utveckling pågår . Diagram 4.3 Utbetalt ekonomiskt bistånd och introduktionsersättning samt antal biståndsmottagare Anm: saknas uppgift om antal bidragstagare. Antalet personer som får ekonomiskt bistånd fortsätter att minska, men i något långsammare takt än 2001. av befolkningen (434 000 personer) fick bistånd , varav en tredjedel var . Av de vuxna som fick bistånd var inrikes födda och utrikes födda. av hushållen (237 000 hushåll) fick ekonomiskt bistånd eller introduktionsersättning en minskning . Mest minskade antalet bidragstagande ensamstående kvinnor med barn en minskning . Ändå fick av alla ensamstående kvinnor med barn ekonomiskt bistånd , vilket är en större andel än alla andra typer av hushåll. De insatser inom öppenvården för barn och ungdomar som redo- visas i statistik är strukturerade öppenvårdsprogram, behovsprövat personligt stöd, kontaktperson/-familj enligt SoL och kontaktperson eller behandling i öppna former enligt LVU. Tabell 4.5 Barn och unga med öppen- och/eller heldygnsinsatser Det är framför allt de strukturerade öppenvårdsprogrammen som ökat sedan föregående år. Ungefär 28 600 barn och ungdomar, motsvarande 13 barn och unga per 1 000 i befolkningen, hade en eller flera öppenvårdsinsatser . Andelen barn och unga som får vård utanför det egna hemmet fortsätter att öka. Den uppåtgående trenden har varit långsam och stabil när man tittar på andelen barn och unga i befolkningen som hade pågående SoL/LVU-placering. Tabell 4.6 Kommunernas kostnader för placering av barn och unga Miljoner kronor, 2002årspriser Källa: Denoffentligasektorns finanser, SCB. Missbrukarvården har inte byggts ut i takt med att missbruksproblemen ökat . har kommunernas kostnader för insatser till personer med missbruksproblem minskat med , räknat priser. Heldygnsvården har minskat , medan de öppna insatserna minskat . Inom de öppna insatserna har bistånd som avser boende ökat med (), medan öppna insatser i övrigt minskat (). Tabell 4.7 Kommunernas kostnader för missbrukarvård (vuxna) Miljoner kronor, priser Totalt dygnet runt- och Räknat per invånare i åldern har kostnaden för institutionsvård minskat (till ), medan boendestöd och andra öppna insatser har ökat (till ). Sammanfattningsvis kan konstateras att behoven av stöd och hjälp till människor med missbruksproblem har ökat kraftigt och fortsätter att öka. Ändå har nedskärningar inte avstannat. vidgas gapet mellan behov och resurser. kartläggning av drygt 600 behandlingsenheter inom missbrukarvården visar att kommunerna, ensamma eller i samverkan med andra huvudmän, svarar för 268 enheter (varav 31 drivs gemensamt med landsting). Av dessa är öppenvårdsenheter (öppenvårds- mottagningar, rådgivningsbyråer eller vårdprogram i anslutning till socialkontor) och behandlingshem och andra hem för heldygnsvård. Drygt 23 000 personer var aktuella för missbruksbehandling . Knappt hälften behandlades för enbart alkoholmissbruk, en tredjedel för både alkohol- och narkotikamissbruk och drygt en femtedel för enbart narkotikamissbruk. De kommunalt drivna enheterna hade drygt 11 300 personer i behandling. bistånd omfattar dock betydligt fler. Där ingår också personer i vård som drivs av annan huvudman och personer med stödinsatser (ej inkluderade i studiens definition av behandling), såsom stöd till boende, omvårdnad eller arbetsträning. har de ekonomiska drivkrafterna att erbjuda alternativ till den dyrare institutionsvården varit starka och många kommuner har utvecklat stödet på hemorten, bl.a. i form av olika öppna verksamheter och boendestöd. Ändå har antalet personer som fått vård på institution och i familjehem varit i stort sett oförändrat 1999 2001 och vårdtiderna har ökat i stället för att minska. De senaste uppgifterna tyder dock på att utvecklingen börjat gå i annan riktning: Den frivilliga institutionsvården minskade jämfört med . Antalet personer som fick sådan vård sjönk och den genomsnittliga vårdtiden sjönk med per vårdtillfälle (87 vårddygn 2002). fanns nästan 3 700 personer i heldygnsvård. var inskrivna i frivillig institutionsvård. fanns i frivillig familjehemsvård och vårdades enligt LVM, huvudsakligen på institutioner för tvångsvård. Diagram 4.4 Antalet vuxna i missbrukarvård, fick drygt 5 900 personer med missbruksproblem bistånd som avsåg boende, en ökning jämfört med året innan. Antalet boendedygn ökade (2001 och 2002). Den genomsnittliga boendetiden ökade , 2002. Stödinsatser i öppna former kan erbjudas i form av t.ex. strukturerad dagvård, personligt stöd, samtalsbehandling och kontaktperson. Barnomsorg, skola och vuxenutbildning Förskoleverksamhet omfattar förskola, familjedaghem och öppen förskola vilken vänder sig till barn i åldrarna . Skolbarnsomsorgen bedrivs i form av fritidshem, familjedaghem och öppen fritidsverksamhet för barn i åldrarna . Antalet barn i förskolan har ökat . En del av ökningen går att hänföra till de reformer som har genomförts inom området såsom rätt för föräldralediga och arbetslösa föräldrar att ha sina barn i förskolan. fortsätter antalet inskrivna barn i familjedaghem att minska. Enligt SCB:s senaste befolkningsprognos kommer födelsetalen att öka. nationella utvärdering av förskolan visar att andelen barn som har behov av särskilt stöd har ökat i många kommuner, främst i större städer. Det kan, enligt , finnas olika förklaringar till detta. En förklaring kan vara den försämrade ekonomin som medför större barngrupper, en annan kan vara att förskolans läroplan ställer högre krav på barns individuella utveckling och lärande jämfört med tidigare. tillsyn har visat att kommunerna uppmärksammar och prioriterar dessa barn även om förskolebarnen får konkurrera med skolbarn om kommunens resurser för särskilt stöd. Svensk förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg framhålls ofta som ett internationellt föredöme såväl inom EU som i andra länder. Inom EU har en överenskommelse, om ett gemensamt mål, satts upp för utbyggnaden av och tillgången till förskoleverksamheten. har överträffat målet för de yngre barnen och för de äldre kommer det snart att ha uppnåtts. har genomfört en treårig studie med avsikt att utröna vilka faktorer som är de mest väsentliga för en framgångsrik barnomsorgspolitik. I studien har ingått som ett av tolv länder. pekar i sin rapport strong ut nyckelområden för förskoleverksamheten och har valt att framhålla den generella välfärdsmodellen för barnomsorgens utveckling. Det innebär att ligger i frontlinjen i förhållande till framgångsfaktorer. Perspektivet på förskolan som det första steget i det livslånga lärandet har av tydligt framhållits. ingår förskolan i utbildningssystemet för barn och ungdom. infördes förskolans läroplan (Lpfö 98) som gäller för alla förskolor. Den har samma status och delvis samma struktur som övriga läroplaner i utbildningssystemet. Tanken är att de olika läroplanerna skall länka i varandra utifrån en gemensam syn på kunskap, utveckling och lärande. I förskolans läroplan finns de nationella målen för förskolan redovisade. Verksamheten i fritidshem och förskoleklass omfattas av samma läroplan som det obligatoriska skolväsendet (Lpo För övriga verksamheter inom förskoleverksamheten och Skr. 2003/04:102 skolbarnsomsorgen har utfärdat Allmänna råd. Skollagen (1985:1100) föreskriver att kommunerna är skyldiga att tillhandahålla förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn i åldrarna med i den utsträckning som behövs för att föräldrarna skall kunna förvärvsarbeta eller studera eller om barnet har ett eget behov av barnomsorg. Vidare skall kommunerna erbjuda plats utan oskäligt dröjsmål dvs. efter det att föräldrarna anmält att barnet behöver plats. Barn i åldern , vars föräldrar är arbetslösa eller föräldralediga för vård av annat barn, omfattas också av kommunernas skyldighet att tillhandahålla plats. Enligt läroplanen för förskolan skall man inte bedöma enskilda barns prestationer utan hur verksamheten utvecklas i relation till strävansmålen. Drygt hälften av landets kommuner har tagit initiativ till egna utvärderingar i relation till läroplanen. I många kommuner genomförs enkätundersökningar där föräldrar får svara på frågor om hur de uppfattar förskolans verksamhet. Resultat från undersökningar pekar på att den pedagogiska kvaliteten i verksamheterna är hög. Föräldrar är i hög grad nöjda med den omsorgsform deras barn deltar i och internationella undersökningar framhåller den svenska barnomsorgen som ledande bland världens länder i kvalitetshänseende. har i sin tillsyn kunnat konstatera att målen för skolbarnsomsorgens verksamhet inte styr den ekonomiska tilldelningen. I en majoritet av kommunerna finns också brister i uppföljning och utvärdering av skolbarnsomsorgen. Enligt skollagen skall kommunerna erbjuda plats utan oskäligt dröjsmål, det vill säga . tillsyn visar att kommunernas ansträngda ekonomi kan påverka i vilken utsträckning kommunerna fullgör denna skyldighet. Det finns fall där kommuner erbjudit plats i befintliga barngrupper i stället för att öppna nya avdelningar med växande gruppstorlekar som följd. uppgav av kommunerna att de inte kunde erbjuda plats i förskola till alla barn som önskade plats . Motsvarande siffra för skolbarnsomsorgen var . Det har inte skett någon märkbar förändring sedan föregående år. Barngruppernas storlek och personaltäthet har på uppdrag av regeringen presenterat en fördjupad studie av gruppstorlekar och personaltäthet i förskola, förskoleklass och fritidshem. Studien visar att ökningen av barngruppernas storlek gått i betydligt långsammare takt har barngrupperna vuxit med i Skr. 2003/04:102 genomsnitt ett barn per grupp. Gruppstorlekarna har dock stabiliserats på en hög nivå. Nästan hälften av landets småbarnsavdelningarna (barn i åldern ) har en gruppstorlek i intervallet 1416 barn. Spridningen av gruppstorlekar var i stort sett oförändrad . I hälften av grupperna fanns mellan 16 och 20 barn. Den genomsnittliga gruppstorleken är minst i glesbygdskommunerna (15,5 barn) och störst i storstäderna (17,9 barn). Resultatet från en nationell utvärdering av förskolan som genomfört visar att det främst är ekonomiska prioriteringar som avgör barngruppernas storlek. Faktorer som personalens kompetens, upptagningsområdets karaktär och pedagogiska mål samt ambitioner uppges ha minst betydelse. Antalet barn per årsarbetare har ökat i förskolan/daghemmen . Ökningen har dock avstannat och var antalet barn per årsarbetare 5,4 vilket är en nivå som varit i princip oförändrad . Gruppstorlekarna i fritidshemmen har ökat och personaltätheten har minskat .