prop · GR03170 · 2004-06-18 00:00:00 — 4.förbrukats eller sålts för förbrukning vid sådan överföring av elektrisk kraft på det elektriska nätet som utförs av den som ansvarar för förvaltningen av nätet i syfte att upprätthålla nätets funktion, 5. förbrukats eller sålts för för- brukning i metallurgiska processer eller vid tillverkning av minera- liska produkter under förutsättning att det ingående materialet genom uppvärmning i ugnar har för- ändrats kemiskt eller dess inre fysikaliska struktur har förändrats, i den mån avdrag inte har gjorts enligt 2. 5.förbrukats eller sålts för för- brukning i metallurgiska processer eller vid tillverkning av minera- liska produkter under förutsättning att det ingående materialet genom uppvärmning i ugnar har för- ändrats kemiskt eller dess inre fysikaliska struktur har förändrats, iden mån avdrag inte har gjorts enligt 2, 6.förbrukats i den industriella tillverkningsprocessen hos den skattskyldige, om denne deltar i ett program enligt 3 § lagen (2004:000) om program för energieffektivisering, i den mån avdrag inte har gjorts enligt 2, 3 eller 5, 7.tagits emot av en skatte- befriad förbrukare i enlighet med vad som framgår av dennes god- kännande enligt 11 a §. Annan än den som är skatt- skyldig enligt 5 § första stycket 1 eller 2 får köpa elektrisk kraft utan energiskatt mot att han lämnar en försäkran till leverantören att den elektriska kraften skall användas för ett sådant ändamål som avses i 9 §. Annan än den som är skatt- skyldig får köpa elektrisk kraft utan energiskatt mot att han läm- nar en försäkran till leverantören att den elektriska kraften skall användas för ett sådant ändamål som avses i 9 § 15. 1Lydelse enligt prop. 2003/04:144, bet. 2003/04:SkU36. 2Senaste lydelse 2003:810. Som skattebefriad förbrukare får godkännas den som 1.deltar i ett program enligt 3 § lagen (2004:000) om program för energieffektivisering, 2.förbrukar elektrisk kraft i annan industriell tillverknings- process än sådan som avses i 9 § 2, 3 eller 5, och 3. med hänsyn till sina ekono- miska förhållanden och omstän- digheter i övrigt är lämplig. Ett godkännande enligt första stycket får meddelas eller tills vidare. Ett godkännande får förenas med villkor. Den som godkänts som skatte- befriad förbrukare har rätt att från en skattskyldig köpa elektrisk kraft utan skatt i det fall som omfattas av godkännandet. En skattebefriad förbrukare skall löpande bokföra inköp och förbrukning av elektrisk kraft be- friad från skatt och på lämpligt sätt se till att det finns underlag för kontrollen av att kraften an- vänts för det ändamål som var förutsättning för skattebefrielsen. Godkännande som skattebefriad förbrukare får återkallas om 1.tillsynsmyndigheten enligt 12, 17 eller 18 § lagen (2004:000) om program för energieffektivisering har återkallat godkännandet att delta i programmet, 2.förutsättningarna för god- kännandet som skattebefriad för- brukare i övrigt inte längre finns, 3.den elektriska kraften har an- vänts för annat ändamål än som anges i godkännandet som skatte- befriad förbrukare, 12 §3Om elektrisk kraft har förbrukats i annan yrkesmässig jordbruksverksamhet än vid växthusodling eller i yrkesmässig skogs- bruks- eller vattenbruksverksamhet, beslutar beskattningsmyndigheten efter ansökan om återbetalning av energiskatten på den elektriska kraften.Ansökan om återbetalning skall Rätt till återbetalning föreligger omfatta perioden den 1 juliden endast för skillnaden mellan det30 juni (årsperiod). Om sökanden betalda skattebeloppet och ett beräknas förbruka elektrisk kraft i belopp beräknat efter skattesatsen större omfattning, får dock be- . Åter- skattningsmyndigheten medge att betalning får dock endast göras för ansökan görs per kalenderkvartal. den del av skillnaden som över- Ett sådant beslut får återkallas om stiger per årsperiod. sökanden begär det eller förutsätt-ningar för medgivande inte finns.Rätt till återbetalning föreligger endast för skillnaden mellan det betalda skattebeloppet och ett be- lopp beräknat efter skattesatsen . Åter- betalning får dock endast göras för den del av skillnaden som över- stiger per årsperiod.Ansökan om återbetalning av energiskatt skall lämnas in till beskattningsmyndigheten efter utgången av årsperioden respektive kalenderkvartalet.13 §4Om någon som inte är skattskyldig eller skattebefriad förbrukare deltar i ett program enligt 3 § lagen (2004:000) om program för energieffektivisering och har3 Senaste lydelse 2003:810.4 13 § upphävd genom 2002:422.4. förbrukaren inte fullgör sina skyldigheter enligt 11 b §, eller5. förbrukaren inte medverkar vid skatterevision enligt skatte- betalningslagen (1997:483).Beslut om återkallelse gäller , om inte något annat anges i beslutet.Återbetalning av energiskatt Återbetalning av energiskatt m.m. förbrukat elektrisk kraft i annan industriell tillverkningsprocess än sådan som avses i 9 § 2, 3 eller 5, beslutar beskattningsmyndigheten efter ansökan om återbetalning av energiskatten på den elektriska kraften. Ansökan om återbetalning enligt 12 och 13 §§ skall omfatta perio- den (års- period). Om sökanden beräknas förbruka elektrisk kraft i större omfattning, får dock beskatt- ningsmyndigheten medge att an- sökan görs per kalenderkvartal. Ett sådant beslut får återkallas om sökanden begär det eller förutsätt- ningar för medgivande inte finns. Ansökan om återbetalning av energiskatt skall lämnas in till be- skattningsmyndigheten efter utgången av årsperioden respektive kalenderkvartalet. 1.Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 2.Den som omfattas av punkten 2 i övergångsbestämmelsen till lagen (2004:000) om program för energieffektivisering har, efter ansökan, rätt till återbetalning av påförd energiskatt på elektrisk kraft som förbrukats i annan industriell tillverkningsprocess än sådan som avses i 11 kap. 9 § 2, 3 eller 5 lagen om skatt på energi, för tiden . Ansökan om återbetalning av skatt skall ha kommit in till beskattningsmyndigheten . 2.3Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 §, 10 kap. 32 a § och 11 kap. 1 § skattebetalningslagen (1997:483) skall ha följande lydelse. Vad som sägs i denna lag om skatt och skattskyldig gäller även 1.avgift och avgiftsskyldig, 2.belopp som skall dras från ersättning för arbete, ränta eller utdelning för betalning av preliminär skatt (avdragen skatt) och den som är skyldig att göra sådant avdrag, samt 3.skattetillägg, förseningsavgift, kontrollavgift och ränta och den som är skyldig att betala skattetillägg, avgift eller ränta. 1.belopp som någon annan än den skattskyldige är betalningsskyldig för enligt denna lag eller, såvitt gäller belopp som har debiterats enligt denna lag, 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag, och 2.belopp som betalats tillbaka till den skattskyldige men som på grund av ett senare beskattningsbeslut skall betalas in igen till . 1.handelsbolag även om det inte är skyldigt att betala någon av de skatter som anges i 1 §, 2.den som har rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt enligt 10 kap. 913 §§ mervärdesskattelagen (1994:200), 3.den som utan att vara skattskyldig här i landet har fått en F-skatt- sedel enligt 4 kap. 7 eller 8 §, 4.den som enligt 23 kap. 3 § har beslutat skall svara för redovisning och betalning av skatt som hänför sig till verksamhet som bedrivs genom enkelt bolag eller partrederi, 5.den som är grupphuvudman enligt 6 §, 6.delägare i handelsbolag som enligt 2 kap. 20 § lagen om handels- bolag och enkla bolag har ålagts betalningsskyldighet för skatt, 7.dödsbo som enligt 54 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt skall förskjuta arvsskatt, 8.den som har rätt till återbetalning enligt a)24 eller 25 § lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, b)8 § lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, c)29 eller 30 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt, eller d)2830 §§ lagen (1994:1564) om alkoholskatt, 9. den som har rätt till åter- 9. den som har rätt till åter- betalning, kompensation eller ned- betalning, kompensation eller ned- sättning enligt 9 kap. 26 §§ eller sättning enligt 9 kap. 2, 3, 4, 5, 6, 8 a, 9, 10 eller 11 § eller 11 kap. 8 a, 9, 10 eller 11 §, 11 kap. 12 12 § lagen (1994:1776) om skatt eller 13 § lagen (1994:1776) om 1 Senaste lydelse 2003:747. på energi eller omfattas av ett skatt på energi eller omfattas av ett slutligt beslut om skattenedsätt- slutligt beslut om skattenedsätt- ning enligt 9 kap. 9 b § andra ning enligt 9 kap. 9 b § andra stycket samma lag, och stycket samma lag, och 10. den som i egenskap av företrädare för en juridisk person är betal- ningsskyldig enligt 12 kap. 6 eller 6 a § eller som träffat överens- kommelse enligt 12 kap. 7 c §. Den som är skattskyldig enligt Den som är skattskyldig enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt lagen (1994:1564) om alkoholskatt eller lagen (1994:1776) om skatt eller lagen (1994:1776) om skatt på energi och som inte skall på energi och som inte skall regi- registreras enligt 3 kap. 1 § första streras enligt 3 kap. 1 § första stycket 7 fh, skall redovisa stycket 7 fh, skall redovisa skatten i en särskild skattedeklara- skatten i en särskild skattedeklara- tion för varje skattepliktig hän- tion för varje skattepliktig hän- in senast efter den in senast efter den som är skattskyldig enligt 11 kap. 5 § andra stycket lagen om skatt på energi skall dock deklarationen lämnas in senast efter Även den som är skattskyldig enligt 16 § första stycket lagen om tobaksskatt, 15 § lagen om alkoholskatt eller 4 kap. 9 § lagen om skatt på energi och som inte företräds av en representant som är godkänd av skall redovisa skatten i en särskild skattedeklaration för varje skattepliktig händelse. Deklarationen skall lämnas in senast vid den skattepliktiga händelsen. Om den som är skattskyldig enligt 9 § 5 eller 16 § fjärde stycket lagen om tobaksskatt, 8 § 5 lagen om alkoholskatt eller 4 kap. 1 § 5 lagen om skatt på energi inte ställt säkerhet för skattens betalning, skall deklaratio- nen i stället för vad som föreskrivs i första stycket lämnas in senast vid den skattepliktiga händelsen. Genom beskattningsbeslut bestäms om den som är skattskyldig skall betala skatt eller få tillbaka skatt och skattens storlek. Som beskattningsbeslut anses också 1.beslut om betalningsskyldighet enligt 12 kap., 2.omprövningsbeslut enligt 21 kap., 3.beslut i fråga om återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 2Senaste lydelse 2003:664. 3Senaste lydelse 2003:747. 913 §§ mervärdesskattelagen (1994:200), 4.beslut om betalningsskyldighet för arvsskatt och gåvoskatt enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 5.beslut om återbetalning av skatt enligt a)24 eller 25 § lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, b)8 § lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, c)29 eller 30 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt, eller d)2830 §§ lagen (1994:1564) om alkoholskatt, 6. beslut om återbetalning, kom- pensation eller nedsättning enligt 9 kap. 26 §§, 8 a, 9 eller 9 b § enligt 9 kap. 2, 3, 4, 5, 6, 8 a, eller andra stycket eller 10 eller 11 § 9 §, 9 b § andra stycket, 10 eller eller 11 kap. 12 § lagen 11 §, 11 kap. 12 eller 13 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, (1994:1776) om skatt på energi, 7. överenskommelse om betalningsskyldighet enligt 12 kap. 7 c §, om företrädaren har fullföljt en överenskommelse på överenskommet sätt inom rätt tid. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att i tillsätta en förhandlare med uppgift att ta fram underlag och förslag till s.k. långsiktiga avtal, med syfte att uppnå effektivare energianvändning i den energiintensiva industrin. I departementspromemorian Förslag till program för långsiktiga avtal med energiintensiv industri (Ds 2001:65) presenterades ett principförslag om program rörande energi- effektivisering och andra åtgärder för att minska utsläppen av klimat- påverkande gaser. För ett fullt utvecklat förslag krävdes bl.a. ytterligare utredning inom vissa områden och att man hade fortsatta kontakter med företrädare för industrin. Promemorian har remissbehandlats. I propositionen Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143) gjorde regeringen bedömningen att ett program för långsiktiga avtal med den energiintensiva industrin skulle kunna utgöra en åtgärd på nationell nivå som kan bidra till att upp- fylla det nationella klimatmålet och del av EU:s gemensamma åtagande enligt Kyotoprotokollet. Regeringen konstaterade vidare att möjligheten att införa ett sådant program borde undersökas vidare och att det fortsatta arbetet med att utveckla ett program för långsiktiga avtal om energieffektivisering borde utgå från det förslag som presenterades i den ovan nämnda departementspromemorian. I budgetpropositionen (prop. 2003/04:1) föreslog regeringen att den nuvarande nollskattesatsen för el som förbrukas inom bl.a. till- verkningsindustrin skulle avskaffas och ersättas av den skattenivå om per kWh, som motsvaras av mini- minivån i rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (EUT L 283, 27.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096), (energiskattedirektivet). har beslutat i enlighet med regeringens proposition (prop. 2003/04:1, volym 1, bet. 2003/04:FiU1, rskr. 2003/04:42, SFS 2003:810). konstaterade regeringen att energiskattedirektivet ger en möjlighet att underskrida den nämnda minimiskattenivån och att företag, som gör ett åtagande genom ett avtal om att främja energieffektivisering och minska de specifika koldioxidutsläppen, bör kunna få utnyttja denna möjlighet. Mot den angivna bakgrunden har i en departe- mentspromemoria, Förslag till program för energieffektivisering i ener- giintensiva företag (Ds 2003:51), tagits fram av den förhandlare som regeringen tillkallade och som till sitt förfogande haft en expertgrupp bestående av företrädare för berörda departement och myn- digheter. Promemorian innehåller förslag till en lag om program för energieffektivisering och ändringar i lagen (1994:1776) om skatt på energi. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemo- rians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (N2003/ 7721/ESB). De nu föreliggande förslagen till lag om program för energieffektivise- Prop. 2003/04:170 ring samt till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi och lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) har beretts dels inom och i den nämnda expertgruppen, dels med Skatte- verket samt . har i sin tur haft en referensgrupp med företrädare för näringslivet inom det aktuella området. har även haft kontakter med företrädare för industrin. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i propositionen i allt väsentligt följt Lagrådets förslag och synpunkter. Dessutom har redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Regeringen behandlar Lagrådets synpunkter i avsnitten 5, 6, 7 och 9 samt i författningskommentarerna till de föreslagna lagarna. Den skattenedsättning som föreslås i propositionen fordrar Europeiska kommissionens godkännande ur statsstödssynpunkt. Regeringen har lämnat in en ansökan till kommissionen i denna del och bedömer att ett godkännande av förslaget kan fås i sådan tid att kan beakta det vid sin behandling av denna proposition. Eftersom den föreslagna lagen om program för energieffektivisering innehåller tekniska regler, har en sådan anmälningsplikt bedömts föreligga, som följer av förordningen (1994:2029) om tekniska regler. Regeringen avser att uppdra åt att göra en sådan anmälan och bedömer att även denna skall kunna behandlas i sådan tid, att kan beakta det vid sin behandling av propositionen. I departementspromemorian Förslag till program för långsiktiga avtal med energiintensiv industri (Ds 2001:65) presenterades ett förslag om program rörande energieffektivisering och andra åtgärder för att minska utsläppen av klimatpåverkande gaser. Syftet med ett sådant program var att på ett kostnadseffektivt sätt minska utsläppen av växthusgaser och därigenom bidra till uppfyllandet av det svenska klimatmålet, som fast- slogs av klimatpolitiska beslut (prop. 2001/02:55, bet. 2001/02:MJU10, rskr. 2001/02:163). Studier hade visat att det inom den energiintensiva industrin finns utrymme för en fortsatt minskning av sådana utsläpp genom ett strukturerat arbete med energieffektivisering i företagen och nya tekniker. Förslaget till program innebar att företag inom den energiintensiva industrin skulle erbjudas att träffa avtal med staten för en period om fem Genom avtalen skulle företagen åta sig att införa s.k. energi- ledningssystem och att genomföra energieffektiviserande åtgärder. Avtalen föreslogs innehålla kvalitativa mål i form av krav på kartläggningar av företagens energianvändning, sökande efter effektivi- seringsåtgärder och upprättande av handlingsplaner samt uppföljning av de nämnda åtgärderna. Det föreslagna programmet innebar dessutom krav på företagen, att faktiskt genomföra energieffektiviserande åtgärder, som skulle gå utöver normala, företagsekonomiska lönsamhetskrav. Eftersom den energiintensiva industrin i hög grad arbetar i internationell konkurrens, föreslogs att staten skulle erbjuda ekonomiska incitament till de företag som ingick avtal, för att deras konkurrenskraft inte skulle skadas. I första hand föreslogs att man skulle överväga möjligheten till lättnader i energiskatterna. För ett komplett förslag krävdes det dock ytterligare utredning inom vissa områden och att man hade fortsatta kontakter och diskussioner med företrädare för industrin. Förslaget remitterades och ett flertal remissinstanser ställde sig positiva till förslaget. Några remissinstanser anförde emellertid reserva- tioner mot långsiktiga avtal. De gjorde exempelvis gällande att avtalen skulle ha svåröverskådliga effekter och, beroende på utformningen, kunna påverka konkurrensen samt att frågan behövde utredas vidare. I propositionen Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143) gjorde regeringen bedömningen att ett program för långsiktiga avtal med den energiintensiva industrin, skulle kunna utgöra en åtgärd på nationell nivå som kan bidra till att upp- fylla det nationella klimatmålet och del av EU:s gemensamma åtagande enligt Kyotoprotokollet. Möjligheterna att införa ett sådant program borde enligt regeringen undersökas vidare och införandet av ett sådant program borde ske på ett sådant sätt att den energiintensiva industrins internationella konkurrenskraft upprätthålls. Regeringen an- förde slutligen, att det fortsatta arbetet med att utveckla ett program för långsiktiga avtal om energieffektivisering borde utgå från det förslag som presenterats i den ovan nämnda departementspromemorian. Vid Europeiska kommissionens statsstödsprövning av den svenska energibeskattningen av industriell verksamhet har kommissionen ifråga- satt den nollskattesats på el som gäller för sådan verksamhet. Kommis- sionen har inlett ett formellt granskningsförfarande och i sitt yttrande framförde regeringen bl.a. sin avsikt att införa den minimiskattesats om per MWh el, som anges i energiskattedirektivet, och som bl.a. kommer att omfatta tillverkningsindustrin. Direktivet skall tillämpas av medlemsstaterna fr.o.m. . Den nämnda miniminivån behöver inte uppnås förrän , om medlemsstaten har svårigheter att införa skatten, men med hänsyn till det pågående stats- stödsärendet har regeringen ansett att en minimiskattenivå för el bör in- föras . I budgetpropositionen (prop. 2003/04:1) föreslog regeringen därför att nollskattesatsen för el som för- brukas inom bl.a. tillverkningsindustrin skall avskaffas och, , ersättas av en skatt om per kWh. har beslutat i enlighet med regeringens förslag (prop. 2003/04:1, bet. 2003/04:FiU1, rskr. 2003/04:42, SFS 2003:810). Artikel 17 i energiskattedirektivet ger medlemsstaterna en möjlighet att sätta ned de skattenivåer som annars skulle gälla för energiintensiva företags användning av energiprodukter och elektricitet. Enligt den Prop. 2003/04:170 nämnda artikeln får medlemsstaterna tillämpa skattenedsättning för förbrukning av elektrisk kraft i vissa fall, under förutsättning att ett genomsnitt av de minimiskattenivåer som föreskrivs i direktivet iakttas för varje företag. En total skattebefrielse är enligt samma artikel möjlig under förutsättning att de energiintensiva företagen ingår de avtal, genomför de system för handel med utsläppsrätter eller likvärdiga arrangemang som anges i direktivet. Sådana åtaganden från företagens sida måste dock leda till att miljömål eller ökad energieffektivitet uppnås, som i stort sett motsvarar vad som skulle ha uppnåtts om gemenskapens minimiskattesatser hade tillämpats. Mot den angivna bakgrunden riktades fokus i den senare departe- mentspromemorian, Förslag till program för energieffektivisering i energiintensiva företag (Ds 2003:51), på åtgärder som medför en effekti- vare elanvändning i företagen. Denna förändring jämförd med förslag beror dels på att det handelssystem med utsläppsrätter som skall införas inom EU med start förväntas bli ett effektivt styrmedel i klimatpolitiken, dels på att en tillämpning av möjligheterna till befrielse från direktivets minimiskattesats på el i första hand bör kombineras med krav på åtgärder som kan öka de energiintensiva före- tagens effektivitet i elanvändningen. Det nu föreslagna systemet har dock stora likheter med förslaget i den tidigare departementspromemorian Förslag till program för långsiktiga avtal med energiintensiv industri (Ds 2001:65), eftersom de metoder som företagen skall använda sig av är likartade i de båda systemen. Utländska erfarenheter och tidigare studier har visat att långsiktiga av- tal med företagen kan vara ett kostnadseffektivt komplement till andra styrmedel, för att få till stånd utsläppsminskningar. har emellertid andra studier visat att sådana avtal inte alltid har en sådan styrande effekt, som varit avsikten. Det principförslag som presenterades i departementspromemorian (Ds 2001:65) innebar långsiktiga avtal för att främja energieffektivisering och andra åtgärder inom energiintensiv industri, som kan påverka ut- släppen av klimatpåverkande gaser. Förslaget byggde på att avtal skulle träffas mellan staten och företagen, som bl.a. innebar att företagen skulle åta sig att genomföra energieffektiviseringsåtgärder. Ett ekonomiskt in- citament att ingå sådana avtal skulle i första hand vara lättnader i energi- skatterna. Avtalskonstruktionen väckte emellertid ett antal rättsliga frågor, som redovisades i promemorian. En viktig fråga var de rättsliga förutsättningarna för staten att ingå civilrättsligt bindande avtal med de deltagande företagen och vilka rättsverkningar ett sådant avtal får. Privat- rättsliga avtal inom områden som huvudsakligen omfattas av offentlig- rättslig reglering kan ge upphov till gränsdragningsproblem mellan frågor som omfattas av avtalsfrihet och frågor som, genom norm- bundenheten, begränsar det allmännas handlingsutrymme. Sådana begränsningar är exempelvis att staten inte kan träffa avtal om framtida myndighetsutövning eller lagstiftningsåtgärder. Erfarenheterna av lång- siktiga avtals effekter och dessa rättsliga problem har inneburit att det nu föreliggande förslaget har en annan lösning, som inte bygger på avtal mellan staten och företagen, utan på lagreglerade krav på åtaganden som innebär en effektiv energianvändning i företagen och i förening med Prop. 2003/04:170 dessa nya bestämmelser i lagen (1994:1776) om skatt på energi. 5 En lag om program för energieffektivisering Regeringens förslag: En lag om program för energieffektivisering in- förs.