prop · GR03150d2 · 2004-06-10 00:00:00 — Om inte annat följer av försäkringens art, har försäkringstagaren rätt att i sam- band med uppsägningen få försäkringen ändrad till premiefri försäkring (fribrev) eller på sätt som närmare anges i försäkringsvillkoren få den återköpt av försäkringsbolaget, i den mån inte rätt till återköp saknas enligt inkomstskattelagen (1999:1229). För en försäkring som omfattas av 2 § lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel gäller dock att återköp tidigast får ske . I 13 kap. 3 § finns bestämmelser om återupplivning av en försäkring som blivit premiefri. 2003/04:150 11 kap. (Jfr 12 kap. 3 § promemorian och 3 kap. 3 § PFL.) Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlar försäkringstagarens rätt att säga upp eller ändra försäkringen (jfr 3 § första stycket, som bara rör uppsägning till försäkringstidens utgång). Paragrafen har för konsumentförsäkringens del viss motsvarighet i 3 kap. 6 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.4. Försäkringstagaren har även i andra fall än som anges i 3 § rätt att när som helst säga upp sin försäkring för upphörande. Den kan också sägas upp för att upphöra vid viss framtida tidpunkt, t.ex. när en annan försäkring börjar gälla. Enligt andra meningen upphör försäkringen i tvivelsmål dagen efter den dag då uppsägningen kom fram till försäkringsbolaget. Det gäller även om uppsägningen görs muntligen. Råkar den försäkrade ut för ett försäkringsfall före den angivna tidpunkten, gäller försäkringen även om uppsägningen avsänts vid tiden för försäkringsfallet. Om inte försäkringen har något återköps- eller fribrevsvärde, medför uppsägningen att försäkringstagaren i vart fall kan kräva att en viss del av premien betalas tillbaka (se 11 §). Enligt första meningen skall försäkringstagaren ha rätt att få försäkringen ändrad till fribrev, under förutsättning att försäkringen har något ekonomiskt värde. Om fribrevsvärdet är alltför lågt i förhållande till kostnaderna för fortsatt administration, behöver försäkringsbolaget inte utfärda fribrev, men då kan återköp i vissa fall vara möjligt. Det avgörande är emellertid i båda fallen vad som är möjligt av försäkringstekniska skäl. Exempelvis kan man inte medge någon generell rätt till återköp av livränteförsäkringar. Det kan också finnas andra försäkringsprodukter till låga kostnader som inte kan bära en omfattande administration. Till detta kommer begränsningar av återköpsrätten av skattetekniska skäl. Detaljer i fråga om rätten till fribrev regleras i försäkringsvillkoren. För att hindra kringgående av lagen om avkastningsskatt gäller vidare en tidsbegränsning enligt andra meningen. Återköp kan också vara uteslutet av andra skäl än som framgår av denna paragraf, nämligen på grund av ett förbehåll från någon annan än försäkringsbolaget. Om försäkringstagaren har fått försäkringen i gåva eller genom testamente, kan givaren (testator) ha föreskrivit att försäkringen inte får återköpas. Ett sådant förbehåll kan också vara intaget i ett Vidare innebär ett oåterkalleligt förmånstagar- förordnande eller en pantsättning att försäkringstagaren inte får på egen hand begära återköp av försäkringen. En försäkring som har övergått till att vara premiefri (fribrev) kan återupplivas till det ursprungliga försäkringsbeloppet genom att försäkringstagaren tar upp premiebetalningen igen. Detta stycke innehåller en erinran om den möjligheten. Försäkringstagarens rätt till fortsatt försäkring efter återköp 6 § Om försäkringsbolaget har återköpt en livförsäkring med sparmoment, har försäkringstagaren rätt att utan ny hälsoprövning fortsätta försäkringen som ren riskförsäkring. Detta gäller dock inte om annat har avtalats. Försäkringsbolaget skall senast när återköpsbeloppet betalats ut avsända en underrättelse till försäkringstagaren om rätten till fortsatt försäkring enligt första stycket. Försummar försäkringsbolaget detta, ansvarar bolaget från utbetalningen som om en sådan försäkring hade begärts. Om försäkringsbolaget avsänder en underrättelse, upphör dock ansvaret när underrättelsen avsänds. Begäran om fortsatt försäkring skall framställas från det att försäkringsbolaget har avsänt en underrättelse enligt andra stycket, dock senast från det att återköpsbeloppet betalades ut. (Jfr 12 kap. 10 § promemorian och 3 kap. 9 § PFL.) Paragrafen reglerar försäkringstagarens rätt till fortsatt försäkring efter att ha återköpt en livförsäkring med sparmoment. Den har ingen motsvarighet vid skadeförsäkring. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.4. Paragrafen har ingen motsvarighet FAL. Bestämmelsen, som är dispositiv, ger vid vissa praktiskt viktiga former av livförsäkring försäkringstagaren rätt att avbryta sparandet och fortsätta försäkringen som en ren riskförsäkring. Detta gäller bara för försäkringar med sparmoment. I första hand avses kapitalförsäkringar som medför en garanterad rätt till utbetalning av ett försäkringsbelopp, som är avsett att byggas upp genom premiebetalningen. Bestämmelsens värde för försäkringstagaren ligger främst i att den fortsatta försäkringen skall, om inte annat avtalats, meddelas utan ny hälsoprövning. När den nya premien fastställs, får försäkringsbolaget alltså inte ta hänsyn till sådan försämring av den försäkrades hälsa som kan ha inträffat efter det att den ursprungliga försäkringen tecknades. Beträffande den fortsatta försäkringens utformning är utgångspunkten att försäkringsbolagets riskåtagande skall vara oförändrat. Sparandet faller däremot bort i och med återköpet. För de närmare villkoren blir försäkringstekniska hänsyn avgörande. Eftersom riskåtagandet vid livförsäkringar av det slag som omfattas av regeln sjunker mot noll vid försäk- ringstidens slut, får sålunda den fortsatta försäkringen gälla med ett sjunkande dödsfallsbelopp. För att försäkringstagaren skall bli medveten om sin rätt till fortsatt försäkring åläggs försäkringsbolaget i andra stycket att underrätta honom om denna möjlighet. Underrättelsen skall sändas eller lämnas till försäkringstagaren senast när återköpsvärdet betalas ut. Om försäkringsbolaget försummar sin underrättelseskyldighet, gäller ett ansvar som om fortsatt försäkring enligt första stycket hade begärts. Försäkringsbolaget kan emellertid bli fritt från ansvar igen genom att skicka underrättelsen i efterhand. Ansvaret upphör redan vid avsändandet. Här kan man inte kräva att försäkringsbolaget skall skicka meddelandet någon i förväg begäran om återköp kanske kommer i ett brev med önskemål om omedelbar utbetalning. Det måste därför godtas att meddelandet kan lämnas så sent att försäkringstagaren i praktiken är oförsäkrad när han får det. Försäkringstagaren har på sig att överväga om han skall fortsätta med försäkringen. har försäkringstagaren inte något skydd av försäkringen. Underrättelsen går på försäkringstagarens risk, och fristen löper alltså ut även om meddelandet inte kommer fram. Om försäkringsbolaget försummar att sända den föreskrivna underrättelsen, kan man inte tillämpa huvudregeln från avsändandet. För att försäkringsbolaget inte skall tvingas bevara bevis om sådana underrättelser ges i stycket också en yttersta frist från det att återköpsbeloppet betalades ut. Försäkringsbolagets rätt att säga upp eller ändra försäkringen 7 § Försäkringsbolaget får göra förbehåll om rätt att säga upp eller ändra en sjuk- eller olycksfallsförsäkring vid slutet av en premieperiod, om förbehållet behövs på grund av försäkringens art eller någon annan särskild omständighet. Under samma förutsättning får bolaget göra förbehåll om rätt att ändra en livförsäkring vid slutet av en premieperiod. Ett förbehåll enligt första stycket får inte innebära att försäkringen får sägas upp eller ändras därför att ett försäkringsfall har inträffat eller den försäkrades hälsa har försämrats. En uppsägning eller ett meddelande om ändring med stöd av förbehållet får verkan efter det att försäkringsbolaget avsände uppsägningen eller meddelandet. Första och andra styckena tillämpas också på förbehåll om att försäkringen utan uppsägning eller annan åtgärd från försäkringsbolagets sida skall upphöra eller ändras vid slutet av en premieperiod om en viss händelse inträffar. En förutsättning för att ett sådant förbehåll skall få verkan är att bolaget i samband med krav på premien har påmint försäkringstagaren om förbehållet. Ytterligare bestämmelser om uppsägning av en försäkring finns i 12 kap. 3 § och 13 kap. 2 §. 2003/04:150 11 kap. (Jfr 12 kap. 5 och 6 §§ promemorian samt 3 kap. 4 och 5 §§ PFL.) Paragrafen, som utformats väsentligen i enlighet med Lagrådets förslag, gäller försäkringsbolagets rätt att göra förbehåll om uppsägning och om ändring av försäkringsvillkoren. Den avser bara uppsägning och ändringar . Ändringar i samband med förnyelse av försäkringen regleras i 4 §. Paragrafen har för konsumentförsäkringen viss motsvarighet i 3 kap. 7 och 8 §§. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.5. Första stycket behandlar rätten att göra förbehåll i försäkringsavtalet om uppsägning eller ändring av sjuk- och olycksfallsförsäkring samt om ändring av livförsäkring. Förbehåll om uppsägning av livförsäkring är inte tillåtna. Det är därför nödvändigt för tillämpning av paragrafen att hålla isär försäkringstyperna. Om en försäkring har inslag av såväl livförsäkring som sjuk- och olycksfallsförsäkring, vilket kan förekomma t.ex. vid s.k. barn- och ungdomsförsäkring, får man ställa frågan vilket av dessa moment som är det väsentliga. Om inslagen av sjuk- och olycksfallsförsäkring är helt klart dominerande, är det tillåtet att göra förbehåll om uppsägning. Uppsägning och ändring kan bara ske vid slutet av en premieperiod, dvs. då en premie förfaller till betalning. Det är alltså inte möjligt att säga upp eller ändra en slutbetald försäkring. Enligt första meningen är förbehåll beträffande sjuk- och olycksfallsförsäkring tillåtet när det behövs på grund av försäkringens art eller någon annan särskild omständighet (varvid är att märka att vissa omständigheter är otillåtna skäl enligt andra stycket). Det kan exempelvis gälla en sjukförsäkring som behöver anpassas till den försäkrades ändrade inkomstförhållanden. får man räkna med att situationen ändras på ett genomgripande sätt, och då kan försäkringen behöva uppsägas, i andra fall är det tillräckligt att villkoren ändras t.ex. att den försäkrades behov av ersättning för sjukvårdskostnad eller invaliditet ökar efter pensioneringen, då han kan räkna med sådan ersättning från en kollektiv försäkring. Ett förbehåll som kan motiveras av en särskild omständighet kan ta sikte på att vid sjukförsäkring hindra överförsäkring, dvs. att högre ersättning utgår än som svarar mot den försäkrades verkliga förlust. Ändring av livförsäkring behandlas i andra meningen. Vid dessa försäkringar, som ofta meddelas , kan det finnas anledning att anpassa premien efter den framtida ekonomiska utvecklingen eller höja premien om den försäkrade övergår till ett nytt och farligare yrke. I alla dessa situationer är det försäkringsbolagets sak att visa att förbehållet är behövligt och tar vederbörlig hänsyn till försäkringstagarens intresse. Till skydd för försäkringstagaren är vissa förbehåll förbjudna. Uppsägning eller ändring får inte ske efter det att ett försäkringsfall inträffat eller på den grund att den försäkrades hälsa förändrats. Det väsentliga är här 2003/04:150 11 kap. vad förbehållet reellt innebär, oavsett hur det är formulerat. olycksfallsförsäkring innehåller förbehållet att försäkringen skall upp- höra eller ändras ifall den försäkrade får förtidspension eller sjukbidrag, står det klart att i vart fall villkoret om sjukbidrag tar sikte på hälso- förändring och inte kan godtas. Detsamma gäller förtidspension, om pensioneringen beror på den försäkrades hälsa. Ett villkor om att försäk- ringen skall upphöra då den försäkrade får vanlig ålderspension är En uppsägning eller meddelande om ändring får verkan efter det att försäkringsbolaget avsände uppsägningen eller meddelandet. Enligt 10 kap. 4 § 3 skall efter avtalsslutet försäkringstagaren särskilt informeras om sådana förbehåll rörande uppsägning eller ändring som Som framgår av 10 kap. 6 § skall han också infor- meras om ändringen med premiekravet för den period då de nya villkoren skall gälla. I tredje stycket behandlas automatiskt verkande förbehåll om upphörande eller ändring av försäkringen ifall en viss händelse inträffar (t.ex. att den försäkrade deltar i väpnad konflikt i främmande land eller bosätter sig För sådana förbehåll uppställs motsvarande krav som för uppsägning eller ändring. Förbehållet skall alltså behövas på grund av försäkringens art eller någon annan särskild omständighet, och det får inte ta sikte på ett inträffat försäkringsfall eller en hälsoförändring. angår livförsäkring kan förbehållet inte gå ut på upphörande utan bara ändring av villkoren. Vidare fordras för att förbehållet skall bli giltigt att försäkringstagaren i samband med premiekrav skall ha påmints om det. Det förutsätts att både villkor och den senare påminnelsen preciserar vad det är för händelser som medför att försäkringen upphör eller ändras. Här påminns om att försäkringsbolaget i två andra fall kan säga upp en personförsäkring för upphörande : vid brott mot upplysnings- plikten och vid dröjsmål med premiebetalning. Försäkringens upphörande på grund av försäkringsbolagets konkurs, m.m. 8 § Om försäkringsbolaget försätts i konkurs, har konkursboet rätt att säga upp en sjuk- eller olycksfallsförsäkring med fjorton dagars uppsägningstid. Av 5 § framgår att försäkringstagaren alltid har rätt att säga upp en personförsäkring att upphöra Upphör en personförsäkring att gälla på grund av konkurs, har försäkrings- tagaren och andra som lider skada på grund av detta rätt till skadestånd. (De frågor som regleras i paragrafen är inte berörda i promemorian eller Paragrafen, som utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter, handlar om vissa följder av att ett försäkringsbolag försätts i konkurs. konsumentförsäkringen har den sin motsvarighet i 3 kap. 9 § och för företagsförsäkringen i 8 kap. 7 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.6. Paragrafen har viss motsvarighet i 26 § FAL. En sjuk- eller olycksfallsförsäkring kan vid konkurs sägas upp av konkursboet med fjorton dagars uppsägningstid. Till skillnad mot mot- svarande bestämmelser vid skadeförsäkring innehåller paragrafen ingen regel om att försäkringstagaren har rätt att säga upp avtalet på grund av Det beror på att en sådan rätt redan framgår av 5 §, som ju ger försäkringstagaren rätt att när som helst, alltså också i en konkurs- situation, säga upp en personförsäkring att upphöra eller vid en viss framtida tidpunkt. Det har dock ansetts motiverat att erinra om detta i förevarande paragraf. Försäkringsbolagets uppsägningsrätt gäller inte livförsäkring. är att sådan försäkring ofta löper och också, vid sidan om ren riskförsäkring, innefattar ett sparande. Den lämpliga lösningen vid en konkurs är därför typiskt sett inte att försäkringsförhållandet upphör utan att det kan fortsätta men med ett annat försäkringsbolag som motpart till Vad som gäller i detta fall regleras i försäkrings- Som framgår av andra stycket är en förutsättning för skadestånd att försäkringstagarens uppsägning föranletts av konkursen. I övrigt hänvisas till kommentaren till 3 kap. 9 §. 9 § Försäkringstagaren och andra som lider skada har rätt till skadestånd om en personförsäkring upphör att gälla på grund av att 1.försäkringsbolaget vid en utmätning saknar tillgångar till full betalning av utmätningsfordringen, förklarar sig ställa in sina betalningar eller annars kommer på obestånd, eller 2.försäkringsbolagets rätt upphör att bedriva marknadsföring och att ingå nya försäkringsavtal om risker som är belägna i eller att alls driva försäkringsrörelse. (De frågor som regleras i paragrafen är inte berörda i promemorian eller PFL.) Paragrafen handlar om försäkringstagarens och andra skadelidandes rätt till skadestånd om försäkringsbolaget annars kommer på obestånd eller liknande. För konsumentförsäkring har den sin motsvarighet i 3 kap. 10 § tredje stycket. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 7 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.6. Paragrafen har viss motsvarighet i 26 § tredje mom. samt 27 § första stycket FAL. Försäkringstagaren har alltid rätt att säga upp en personförsäkring att upphöra (se 5 § första stycket, som det erinras om i 8 §). Om uppsägningen görs på grund av något förhållande som anges i förevarande paragraf, har försäkringstagaren och andra som lider skada på grund av detta rätt till skadestånd, alltså motsvarande vad gäller för skadestånd vid konsumentförsäkringen enligt 3 kap. 10 §. 10 § Om försäkringsbolaget har trätt i likvidation, tillämpas 8 §. En sjuk- eller olycksfallsförsäkring upphör att gälla efter likvidationens början, om inte försäkringstagaren har sagt upp den . (De frågor som regleras i paragrafen är inte berörda i promemorian eller PFL.) Paragrafen uttalar vad som skall gälla vid likvidation. För konsumentförsäkring har paragrafen sin motsvarighet i 3 kap. 11 §. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 7 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.6. Paragrafen har motsvarighet i 27 § andra stycket FAL. Hänvisningen till 8 § innebär att försäkringstagaren och andra har rätt till skadestånd enligt vad som anges där. Regeln om att försäkringen upphör gäller sjuk- och olycksfallsförsäkringar (alltså inte livförsäkringar som i denna situation skall överlåtas till ett annat försäkringsbolag enligt försäkringsrörelselagen). Det hänvisas i övrigt till kommentaren till 3 kap. 11 §. Rätten till försäkringens värde när försäkringen upphör att gälla, m.m. 11 § När en personförsäkring upphör att gälla, skall försäkringsbolaget ställa försäkringens värde till försäkringstagarens förfogande, även om bolaget i övrigt är fritt från ansvar. Om försäkringsbolaget i annat fall, på grund av dröjsmål med premiebetalningen, har varit helt eller delvis fritt från ansvar under någon del av försäkringstiden, skall premien eller återbäringen anpassas efter detta. 2003/04:150 11 kap. (Jfr 12 kap. 7 § promemorian och 3 kap. 6 § PFL.) Paragrafen reglerar försäkringstagarens rätt till försäkringens värde när en personförsäkring upphör att gälla, liksom om en justering av premie och återbäring i vissa fall när försäkringsbolagets ansvar har varit begränsat. Den har ingen motsvarighet vid skadeförsäkring. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.7. Paragrafen har ingen motsvarighet FAL (se dock 101 §). I paragrafen uttrycks den allmänna principen om rätten till försäkringens värde. Det uppsamlade matematiska värde som försäkringen kan ha tillhör alltid försäkringstagaren. Regeln i första meningen tillämpas oberoende av om försäkringen upphör eller vid den avtalade försäkringstidens slut. Den gäller oavsett anledningen till att försäkringen upphör att gälla och även när försäkringstagaren har brutit mot någon av sina förpliktelser mot försäkringsbolaget t.ex. genom att lämna oriktiga uppgifter vid tecknandet eller genom att inte betala premien. Att försäkringstagaren av sådan anledning går miste om det skydd försäkringen var avsedd att ge påverkar alltså inte rätten till det tekniska värdet. Det försäkringstekniska värde som bestämmelsen avser byggs till största delen särskilt när det gäller försäkringar med sparmoment upp genom försäkringstagarens premiebetalning. Till en del uppstår värdet genom att utvecklingen av dödlighet, räntor osv. blir förmånligare än man har räknat med, något som vid livförsäkring normalt ger upphov till återbäring. emellertid också uppkomma genom att försäkringstagaren har betalat premie än försäkringen faktiskt kom att löpa, t.ex. om försäkringen upphör för vilken premie redan har betalats. Också ett sådant värde skall tillgodogöras försäkringstagaren. Lagen innehåller inget om hur värdet skall beräknas. melser förutsätts i stället finnas i villkoren, vilket ger försäkringsbolagen en viss frihet när det gäller utformningen av försäkringstagarens rättig- heter i detta avseende. Villkoren kan innehålla att ingen återbetalning alls görs när det möjliga beloppet uppenbarligen är så lågt att det inte kan motivera kostnaderna för uträkning och utbetalning. Om försäkringstagaren låter bli att betala premierna för försäkringen och detta leder till att försäkringen upphör, gäller första meningen. försäkringstagaren i stället återupplivar försäkringen genom att inom viss tid betala den utestående premien, blir andra meningen tillämplig. 13 kap. 3 § skall då hela premien betalas trots att försäkringsbolaget under en del av den förflutna tiden har varit helt eller delvis fritt från Den bestämmelse som kommenteras här innebär emellertid att försäkringsbolaget har rätt att tillgodoräkna sig bara en del av denna premie, medan resten skall återföras till försäkringstagaren genom återbetalning eller som reduktion av kommande . är att försäkringsbolaget visserligen har rätt till premie som motsvarar det ansvar försäkringsbolaget har burit men inte utöver detta. bolaget skall naturligtvis ha rätt att tillgodoräkna sig den premie som svarar direkt mot det skydd försäkringstagaren har haft samt ersättning för den ränteförlust som uppkommit genom att premien Försäkringsbolaget har dessutom rätt att tillgodoräkna sig en viss premie för den förmån som återupplivningen innebär för När det i bestämmelsen sägs att värdet skall ställas till försäkrings- tagarens förfogande, måste detta naturligtvis läsas med tillägget eller försäkringstagarens rättsinnehavare, som kan vara en förmånstagare, en som har rätt till beloppet. Paragrafen är tvingande. Om villkoren innebär att värdet beräknas lägre än vad som följer av vedertagna försäkringsmatematiska principer, skall alltså detta rättas till vid uppgörelsen med försäkringstagaren. Begränsningar av försäkringsbolagets ansvar I kapitlet regleras följderna av att försäkringstagaren eller den försäkrade bryter mot s.k. biförpliktelser. Kapitlet har vid konsumentförsäkring sin motsvarighet i 4 kap. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 816 §§. Kapitlet omfattar tolv paragrafer. Där har samlats regler om försäkringsbolagets möjligheter att friskriva sig från ansvar eller begränsa ansvaret, främst därför att motparten har eftersatt sina förpliktelser enligt försäkringsavtalet. Bestämmelserna handlar om upplysningsplikten (1 4 §§), undantag från försäkringen m.m. (57 §§) samt framkallande av försäkringsfall (8 och 9 §§). Vissa gemensamma bestämmelser ges i 10 och 11 §§. Kapitlet avslutas med en bestämmelse (12 §) som förebygger att reglerna om överträdelse av biförpliktelser kringgås genom villkor som formellt är avfattade som undantagsbestämmelser (s.k. omfattningsvillkor). I flera av de situationer som behandlas i kapitlet uppkommer frågan om försäkringsbolaget kan åberopa allmänna avtalsrättsliga principer som grund för att försäkringsavtalet är ogiltigt eller att bolaget är fritt från ansvar. Utgångspunkten är att den allmänna avtalsrätten gäller också på försäkringsområdet. Avtalslagens ogiltighetsregler skall tillämpas även när det gäller svek och förfarande i strid med tro och heder vid upplysningspliktens fullgörande, vilket lär vara det mest praktiska fall där de blir aktuella. I en mycket speciell situation skall dock förevarande lag ensam bestämma försäkringsbolagets reaktionsmöjligheter i ett sådant fall, nämligen när det gäller självmord vid livförsäkring (se 12 kap. 8 §). 1 § Försäkringstagaren och den försäkrade är skyldiga att på försäkringsbolagets begäran lämna upplysningar som kan ha betydelse för frågan om en personförsäkring skall meddelas, utvidgas eller förnyas. Försäkringsbolaget får också begära sådana upplysningar om den försäkrades ekonomiska förhållanden som är av betydelse för försäkringens utformning. Försäkringstagaren och den försäkrade skall ge riktiga och fullständiga svar på försäkringsbolagets frågor. 2003/04:150 12 kap. (Jfr 13 kap 1 § promemorian och 4 kap. 1 § PFL.) Paragrafen anger innebörden av upplysningsplikten vid personförsäkring.