prop · GR03114 · 2004-03-22 00:00:00 — De konventionella vapenfrågor som behandlas i Wassenaar diskuteras även i COARM. Rådsarbetsgruppen för EG- förordning 1334/2000 behandlar listförändringar i relation till alla regimer. har tillsammans med andra medlemsländer inom EU drivit frågan om ett förenklat system för att behandla exportkontrollfrågor i . Ett av de förslagen är upprättandet av en gemensam politisk och teknisk grupp för exportkontroll. Inga beslut har ännu fattats. mot spridning av massförstörelsevapen tog initiativ till en diskussion inom EU om hur unionens gemensamma politik avseende massförstörelsevapen kunde utvecklas och förstärkas. Initiativet resulterade i grundläggande principer för en strategi och handlingsplan som antogs av EU:s stats- och regeringschefer vid i . En vidareutvecklad och mer utförlig strategi antogs av EU:s stats- och regeringschefer vid i . I strategin fastslås bl a EU:s stöd för en stark nationell samt Skr. 2003/04:114 internationellt samordnad exportkontroll. Arbetet skall bl a inriktas på att understryka EU:s roll som en ledande samarbetspartner i de multilaterala exportkontrollregimerna och att stödja EU:s tillträdande medlemsländers ansökningar om medlemskap i dessa regimer. Handlingsplanen innefattar en serie konkreta åtgärder på exportkontrollområdet. Dessa handlar bl a om att på olika sätt stärka exportkontrollen i det utvidgade , att bistå tredje land med tekniskt stöd på exportkontrollområdet samt att verka för ett förstärkt informationsutbyte om spridningsrisker i exportkontrollregimerna. Samarbetet inom de multilaterala Vad är massförstörelsevapen? har frågan om icke-spridning av massförstörelsevapen stått högt på den internationella dagordningen. Skälen härtill är framför allt att vissa länder i instabila regioner söker få tillgång till massförstörelsevapen samt indikationer på ett ökat intresse från icke-statliga aktörer att anskaffa massförstörelsevapen. har terroristhotet stått i särskild fokus. Med massförstörelsevapen avses kärnvapen samt kemiska och Därutöver inkluderas vissa vapenbärare, som ballistiska missiler med lång räckvidd och kryssningsmissiler, i arbetet för att hindra spridningen av massförstörelsevapen. spridning avser de multilaterala åtgärder som vidtas för att stävja spridningen av massförstörelsevapen. Dessa åtgärder har framförallt tagit sig uttryck i dels ett antal internationella avtal och dels ett antal mer informella s k exportkontrollregimer. Avseende de internationella avtalen kan särskilt nämnas 1968 års fördrag om förhindrande av spridning av kärnvapen (NPT), 1972 års konvention om förbud mot utveckling, framställning och lagring av bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen samt deras förstöring (BTWC) samt konvention om förbud mot utveckling, produktion, lagring och användning av kemiska vapen samt om deras förstöring (CWC). är part i alla tre konventionerna (jfr SÖ 1970:12; SÖ 1976:18 samt SÖ 1993:28). Genom NPT förpliktar sig icke-kärnvapenstaterna att inte ta emot eller tillverka kärnvapen, som de fem kärnvapenmakterna åtar sig att Vidare åtar sig parterna under fördragets artikel III att inte överföra atområbränsle eller särskilt klyvbart material, eller utrustning Skr. 2003/04:114 eller materiel som särskilt konstruerats för tillverkning av särskilt klyvbart material, till någon icke-kärnvapenstat med mindre än att materialet eller utrustningen står under det internationella atomenergiorganets () kontroll. I enlighet med artikel III i BTWC åtar sig parterna bl a att varken direkt eller indirekt överföra utrustning som kan användas för produktion av biologiska stridsmedel. Likaledes föreskriver artikel I i CWC att parterna inte direkt eller indirekt skall överföra kemiska stridsmedel till någon annan stat. Även om de internationella avtalens primära syfte är att förhindra spridning av massförstörelsevapen och nedrusta så innehåller alla tre också bestämmelser om att parterna skall främja handel för fredliga ändamål. Detta bottnar i att en betydande del av de aktuella produkterna och teknologierna har dubbla användningsområden, dvs. de utgör produkter som kan användas för både civila och militära ändamål. För att underlätta det internationella samarbetet för icke-spridning av massförstörelsevapen har närmare ett fyrtiotal länder slutit sig samman i ett antal multilaterala exportkontrollregimer: (), (), Australiengruppen (AG), Missilteknologikontrollregimen (MTCR) samt Wassenaararrangemanget (WA). Deltagande länder i dessa regimer redovisas i bilaga 5. Regimernas syfte är att identifiera varor och teknologier som kan användas för framställning av massförstörelsevapen, och vars utförsel således bör kontrolleras på ett samordnat sätt av medlemmarna, samt att utbyta information om spridningsrisker. Exportkontrollregimerna skiljer sig från de ovannämnda internationella avtalen genom att de inte är baserade på några folkrättsligt bindande avtal. Grunden för samarbetet i de multilaterala regimerna står närmast att finna i en gemensam vilja att förhindra spridning av massförstörelsevapen samt i nationell lagstiftning som möjliggör exportkontroll av de varor och teknologier som har identifierats såsom strategiska produkter. Deltagande i regimerna underlättar vidare uppfyllandet av de folkrättsliga förpliktelserna i de ovan nämnda internationella avtalen om att inte direkt eller indirekt bistå en annan stat att anskaffa massförstörelsevapen. Grundläggande begrepp inom regimerna Två nyckelbegrepp i det multilaterala samarbetet är avslag (eng. denials) och no undercut. Med det begreppet avses att en medlem i en regim som har nekat ett utförseltillstånd för en specifik transaktion med hänvisning till regimens målsättningar (ett s k avslag) förväntas informera de övriga medlemmarna om sitt beslut. De övriga förväntas då konsultera den stat som utfärdade detta avslag om de avser besluta om utförseltillstånd för en motsvarande transaktion. Detta konsultationsförfarande brukar benämnas som principen om no undercut. Systemet med att meddela avslag tillämpas inom NSG, AG, MTCR samt Proceduren med sådana konsultationer tillämpas inom NSG, AG Skr. 2003/04:114 och MTCR. Terroristattackerna i och förorsakade massförstörelse utan att massförstörelsevapen i traditionell bemärkelse kom till användning. Spridningen av mjältbrandsbakterier i visade att biologiskt material, som kan användas som biologiskt stridsmedel, hade kommit i orätta händer. Dessa händelser och risken för att terrorister får tillgång till massförstörelsevapen har i hög grad bidragit till att samarbetet inom de multilaterala exportkontrollregimerna också kommit att inriktas på terroristhotet. Ett första steg har varit att uttryckligen fastslå i regimernas grunddokument att ett av syftena med verksamheten just är att förhindra spridning av produkter med dubbla användningsområden till terrorister. En sådan ändring genomfördes i Wassenaararrangemanget 2001, i Australien- gruppen och NSG 2002 samt i MTCR 2003. En annan åtgärd är att det informationsutbyte som äger rum inom regimerna även inriktas på spridningsriskerna till icke-statliga aktörer, som kan finnas i alla länder. Generalklausulen (eng. catch-all) För att ytterligare stärka exportkontrollen har regimerna också inriktat sitt arbete på att införa en s k generalklausul i riktlinjerna för sin verksamhet (för ytterligare förklaring av begreppet, se bilaga 31, Förklaringar). Genom bestämmelser om en generalklausul ges en legal grund för att även kunna kontrollera export av sådana varor och teknologier som inte är uppförda på regimernas kontrollistor, om det finns skäl att misstänka att de kan komma att användas för tillverkning av massförstörelsevapen och deras vapenbärare. AG införde en generalklausul 2002. I MTCR och WA skedde detta 2003 och i NSG är siktet inställt på beslut . EU, som redan har denna mekanism i förordning 1334/2000, har varit drivande i arbetet på området, liksom . (), som bildades , behandlar frågor om exportkontroll avseende det nukleära icke-spridningsfördraget (NPT). Kommittén fastställer vad som menas med utrustning och materiel som särskilt konstruerats för tillverkning av särskilt klyvbart material enligt fördragets artikel III. NPT föreskriver att export av sådan utrustning och materiel till en icke-kärnvapenstat, liksom atområbränsle och särskilt klyvbart material, endast får ske om det klyvbara materialet underställs IAEA-kontroll. Utrustningen och materielen anges i kommitténs kontrollista, som kontinuerligt uppdateras i ljuset av den tekniska utvecklingen. Listan finns återgiven i informationscirkulär nr 209 (INFCIRC/209/Rev.2). fortsatte sitt arbete för att främja Skr. 2003/04:114 öppenhet kring kommitténs verksamhet samt att klarlägga kommitténs roll inom ramen för NPT, närmast inför fördragets nästa översynskonferens . Kommittén öppnade en egen hemsida på Internet: () har sitt ursprung i den s k "", som bildades bl a mot bakgrund av den kärnsprängning som genomförde . NSG:s arbete avser exportkontroll av dels sådana produkter som kan användas för framställning av kärnämne för vapenbruk och dels produkter med dubbla användningsområden som kan användas vid tillverkning av kärnvapen. Produkterna finns återgivna i informationscirkulär nr 254, som innehåller en kontrollista för respektive varugrupp (INFCIRC/254/Rev.6/Part 1 och INFCIRC/254/Rev.5/Part 2). ägnade NSG ingående uppmärksamhet åt situationen på det nukleära området i och . Regimen uppmanade alla stater att iaktta yttersta vaksamhet för att tillse att ingen export från dem bidrar till kärnvapenansträngningar. NSG:s medlemmar uttryckte oro över kärntekniska program och uppmanade den iranska regeringen att klarlägga utestående frågor kring programmet. På EU:s initiativ inleddes ett arbete syftande till att införa en catch-all- mekanism i riktlinjerna för regimens verksamhet. NSG:s kontakter med andra länder utanför regimen för att främja icke-spridningsmålsättningar fortsatte, liksom arbetet med att fortlöpande uppdatera regimens kontrollistor. kommer att stå värd för och därmed överta ordförandeskapet i regimen . Mötet hålls i den 24 . Australiengruppen (AG) bildades på initiativ av . Dess verksamhet syftar till att harmonisera deltagarländernas exportkontroll för att förhindra spridning av kemiska och biologiska vapen till såväl stater som terroristgrupper. Ursprungligen omfattade gruppens verksamhetsområde endast kemikalier och kemisk tillverknings- utrustning. 1990 beslutades dock att utöka gruppens kontrollistor till att även omfatta mikroorganismer, toxiner samt viss tillverkningsutrustning för biologiska stridsmedel. Australiengruppen vidtog olika åtgärder för att ytterligare stärka sin informationsverksamhet och dialog med länder som inte är medlemmar i regimen (eng. outreach). Bland annat antogs en regional aktionsplan för och . AG vidtog också åtgärder syftande till att höja medvetenheten om spridningsrisker inom exportindustrin samt att ytterligare stärka arbetet avseende kontroll av att exportkontrollbestämmelser efterlevs. Inom ramen för regimens fortlöpande arbete med att uppdatera kontrollistorna beslöts att inkludera Skr. 2003/04:114 14 nya sjukdomsframkallande mikroorganismer (patogener). Missilteknologikontrollregimen (MTCR) grundar sig på ett amerikanskt initiativ . Dess verksamhet gäller exportkontroll av fullständiga missilsystem (inklusive ballistiska missiler, raketer och missiler för rymduppskjutningar samt sondraketer) och andra obemannade luftfarkoster (inklusive kryssningsmissiler, mål- och spanings- plattformar) med en räckvidd eller mer. Därutöver kontrolleras komponenter till sådana system samt andra produkter som kan användas för produktion av sådana missiler. ändrades riktlinjerna för MTCR:s verksamhet så att medlemsländernas myndigheter i beslut om exportkontrollfrågor även skall beakta risken för att terrorister kan få tillgång till produkterna. Vidare infördes på EU:s initiativ en generalklausul (eng. catch-all) i riktlinjerna. Mot bakgrund av bl a terroristhotet, beslöts också att utsträcka MTCR:s verksamhet till att även omfatta sådana obemannade luftfarkoster med mindre räckvidd än som är försedda med utrustning för att sprida vätska eller gas. Inom ramen för ett mycket aktivt informationsprogram kontaktades länder utanför regimen för bl a information om MTCR:s målsättningar och verksamhet, uppmuntran att tillämpa regimens riktlinjer och erbjudanden om stöd för att ytterligare stärka exportkontrollsystemen. Wassenaararrangemanget (WA) bildades som en efterträdare till det multilaterala exportkontrollsamarbete, som tidigare hade bedrivits inom ramen för Coordinating Committe on Multilateral Export Controls (COCOM). COCOM inriktade sin verksamhet främst mot . Vid det slut blev det emellertid alltmer uppenbart att samarbetet inom COCOM måste förändras för att även omfatta forna . COCOM upphörde att existera . Förhandlingar hade då redan påbörjats för att ta fram den nya regim som 1996 skapades med namnet Wassenaararrangemanget. Syftet med denna regims verksamhet är att bidra till regional och internationell säkerhet och stabilitet genom att främja transparens och ett ansvarsfullt agerande rörande överföringar av konventionella vapen och produkter med dubbla användningsområden och därigenom undvika att bidra till destabiliserande ansamlingar. WA baserar sin verksamhet på föresatsen att handel med de varor som återfinns på kontrollistorna skall vara tillåten, men måste ske under kontrollerade former. WA har en bredare produktinriktning än övriga exportkontrollregimer. Två kontrollistor är fogade till regimens grunddokument: Munitions List, omfattande konventionell krigsmateriel, samt List of Dual-Use Goods Skr. 2003/04:114 and Technologies, omfattande teknologi med civila och militära användningsområden som inte återfinns på övriga regimers kontrollistor. Den första översynen av WA:s verksamhet genomfördes . Inför WA:s andra översynsår 2003 involverades majoriteten av medlemsstater in i arbetet på ett sätt som tidigare saknat motstycke inom arrangemanget. ledde tillsammans med en arbetsgrupp som behandlade arbetet med kontrollistorna samt införandet av en generalklausul (eng. catch-all). Översynsåret innebar även en ökad mötesfrekvens. stod bl a värd för ett av de möten som hölls inom den dansk/svenska arbetsgruppen. Inom många ämnesområden nåddes goda resultat vid plenarmötet . WA kunde genomgå en rad strukturella förändringar. Grunddokumentet för WA modifierades och fick en mer tidsenlig benämning och regimen antog även nya procedurregler. Några av de främsta resultaten års plenar är antagandet av en generalklausul, nya riktlinjer för export av MANPADS, en åttonde kategori för små och lätta vapen, riktlinjer för vapenförmedling (eng. brokering), beslut om åtgärder för immateriella överföringar, konkreta åtgärder inom terrorismbekämpning, en ny struktur för arbetet med kontrollistorna samt antagandet av ett brett program för kontakter med tredje land. Översynen har lagt en god grund för en fortsatt utveckling och fördjupning av arbetet inom regimen. Information om Wassenaararrangemanget finns på webbplatsen . 21 Att sprida kontrollpolitiken En stor del av det svenska informationsarbetet om exportkontroll sköts av ISP, men även internationellt genomförs en omfattande informationsverksamhet. Denna verksamhet syftar till att förstärka det internationella exportkontrollsystemet genom att höja förståelsen för behovet av exportkontroll och vad detta innebär. Arbetet inriktas främst på de länder och regioner som inte deltar aktivt i den multilaterala verksamheten inom regimerna och på krigsmaterielområdet. Dessa länder har ofta ett etablerat nationellt exportkontrollsystem, men saknar ett internationellt kontaktnät. Förutom den rena informationsverksamheten under dessa seminarier och möten ges även tillfälle att ha en öppnare diskussion om olika problemområden och spridningsrisker. På så sätt ges möjlighet att utvidga det internationella samarbetet i frågor som engagerar de flesta ansvarstagande exporterande länder Några av de regioner som legat i fokus är Central och , , , och . seminarier och konferenser har ägt rum , bl a i , , , , , , , , , Skr. 2003/04:114 samt . Svenska deltagare har inbjudits att göra presentationer och i vissa fall leda en del av verksamheten. Det nordiskbaltiska samarbetet rörande exportkontrollfrågor har alltmer breddats och fördjupats. Som ett led i detta arbete sker numera regelbundna möten mellan företrädare för de nordiska och baltiska länderna. Mötena ger möjlighet till utbyte av information och överväganden rörande aktuella exportkontrollfrågor på såväl krigsmaterielområdet som området för produkter med dubbel användning. har arbetet också fortsatt för att förbereda de baltiska länderna för inträdet i EU. I detta syfte har nordisk-baltiska exportkontrollseminarier genomförts. Dessa har närmast inriktats på den praktiska tillämpningen av EU:s uppförandekod för vapenexport och EG- förordningen avseende exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden. har stått värd för två möten. Frågan om kontroll av immateriella överföringar (eng. intangible transfers) av programvara eller teknik är ett aktuellt frågekomplex som varit föremål för arbete i flertalet exportkontrollregimer och inom EU. Området berör såväl krigsmateriel som produkter med dubbla användningsområden. Överföringen kan ske främst via elektroniska medier (datanät och Internet) från ett land till ett annat. Teknik kan också överföras verbalt och via telefax.3 I EG-förordningen (1334/2000) definieras programvara som en samling av ett eller flera program eller mikroprogram som är lagrade i ett konkret uttrycksmedium. Med teknik avses specifik information som är nödvändig för utveckling, produktion eller användning av produkter. Informationen kan ha formen av teknisk assistans eller tekniska uppgifter. Elektronisk överföring via Internet och andra datanät står i fokus i det pågående arbetet. Elektronisk överföring av programvara och teknik är områden som kräver särskild uppmärksamhet i exportkontrollen. Mot bakgrund av den tekniska utvecklingen riskerar elektronisk överföring att bli en svag länk i exportkontrollkedjan. Antalet möjliga sändare och mottagare är mycket stort och för icke-statliga aktörer, t ex terrorister, är elektronisk överföring en enkel, billig och säker väg att utnyttja för sina syften. 3 I skrivelse till med redogörelse för exportkontrollpolitiken och exporten av krigsmaterial (skr. 2001/02:114) finns närmare redovisning av området immateriella överföringar i avsnitt 19. För sakupplysningar hänvisas till denna redogörelse. ökar risken för att terrorister använder den överförda informationen för Skr. 2003/04:114 att framställa och/eller använda massförstörelsevapen, dels ökar deras möjligheter att genomföra informationsoperationer syftande till att sätta väsentliga samhällsfunktioner ur spel (s k cyberterrorism). Det är särskilt angeläget att vidta åtgärder för att förhindra icke-tillåten elektronisk spridning av teknik. Teknikspridning görs av alla exportörer, såväl för krigsmateriel som för produkter med dubbla användningsområden. Exportörerna kan använda insatsvaror i sina lösningar från leverantörer i andra länder. Dessa processkedjor kan bli omfattande, och det är svårt att identifiera var de känsliga exportkontrollerade komponenterna utvecklas och sätts in i sin slutprodukt. har insamlingen av fakta om immateriella överföringar bedrivits av i samarbete med andra myndigheter, främst (), och flera andra länders exportkontrollorgan, både i EU och i . Uppbyggnaden av Internet och spridningen av Internet till nästan alla länder studeras. Internet ger mycket goda möjligheter till överföring av programvara och teknologi. Nätets utbredning medför att känsliga uppgifter kan komma att lagras på för exportören okända (även olämpliga) platser. Departementet har initierat en fördjupad analys av internet- relaterade frågor på området elektroniska överföringar av programvara och teknologi i samband med exportkontroll. I analysen behandlas främst risker, hot och möjligheter på Internet. Analysen skall genomföras av svensk expertis och redovisas till . Avsikten är att analysen skall utgöra underlag för det fortsatta arbetet på området för att stärka den svenska expertkontrollen samt i EU och exportkontroll- regimerna. I regeringens skrivelse till om kryptografi (skr. 1998/99:116) redovisar regeringen sin uppfattning när det gäller vissa aspekter på användning och kontroll av kryptoprodukter. Utveckling och användning av kryptoprodukter i samhället tilldrar sig betydande uppmärksamhet i olika sammanhang i och internationellt. Dessa produkter har en mycket viktig roll för utveckling och användning av elektronisk handel och elektronisk förvaltning nationellt och internationellt. Säkerhetspolitiska och brottsbekämpande överväganden avseende tillgången till stark kryptografi påverkar vilken grad av exportkontroll som skall utövas. Den internationella diskussionen om exportkontrollens roll i sammanhanget bedrivs i första hand i Wassenaararrangemanget, där produktlistan för informationssäkerhets- produkter genomgick en större förändring och antogs . uppmjukades kraven något genom att de deltagande länderna tog bort kravet på maximal längd på kryptonycklar för massmarknadsprodukter. Denna senare förändring motiverades av behovet att ompröva listans innehåll i ljuset av den snabba tekniska Skr. 2003/04:114 utvecklingen på området. Regeringen anser att det finns fortsatta säkerhetspolitiska skäl att förhindra spridning av kryptoteknik till olämpliga mottagare i vissa länder. bör friast möjliga handel med kryptoprodukter eftersträvas på EU:s inre marknad för att främja elektronisk handel och förvaltning samt IT-utvecklingen i och övriga EU. Det generella tillstånd som trädde 1999, bl a för export av kryptoprodukter av massmarknadskaraktär till alla betydande export- marknader, liksom en smidig kontrollprocedur i övrigt underlättar för företagen. Den förda politiken på kryptoområdet skall enligt regeringens ståndpunkt präglas av flexibilitet och lyhördhet i syfte att ta i beaktande det växande behovet av säker kommunikation, förändringar i andra länders politik och den fortsatta tekniska utvecklingen på området. Händelserna och spridningen av Internet till i stort sett alla länder har föranlett flera länder att granska frågor om Internets inverkan på samhällets sårbarhet, åtkomst till brottslig information på Internet, regler för Internettrafik samt metoder för att kontrollera spridning av kryptografi och att få ökad insyn i använda kryptografiprodukter. Kraven har bl a stärkts på att ett lands rättsvårdande organ och säkerhetsorgan skall ha möjlighet att vid brottsundersökning få tillgång till överförd eller lagrad information i klartext, t ex genom att få tillgång till använda kryptonycklar. Det finns också krav på att få bättre insyn i hur kryptoprodukter är uppbyggda. Exportkontrollpolitiken påverkas av sådana krav. En begränsad uppföljning pågår inom av det som redovisades i regeringens skrivelse till om kryptografi (skr. 1998/99:116). 24Galileo ett europeiskt civilt positioneringssystem utvecklar den Europeiska Gemenskapen satellitnavigationssystemet . Avsikten är att utveckla ett europeiskt system som blir ett alternativ och komplement till det amerikanska GPS-systemet, vilket är militärt men också används för civilt bruk. är civilt och under civil kontroll. Signalerna kan dock användas av alla för olika ändamål, inkl. för att stödja nationell säkerhet. har i slutsatser åren 19992003 betonat den strategiska betydelsen av . har i slutsatser kommit överens om vilka signaltjänster som skall ingå i upphandlingsunderlaget för . planeras ett rådsbeslut om igångsättning av tillverkning och drift, om användning av tjänsterna, säkerhetsfrågor, inrättande av EU:s tillsynsmyndighet, och om den offentliga och privata finansieringen. Driftstarten planeras till 2008. skall bestå av ca 30 radionavigationssatelliter, ca 10 Skr.