prop · GR0360 · 2004-03-10 00:00:00 — slag om en omarbetning (recast) av det sjätte mervärdesskatte- Kommissionen tillkännager i meddelandet att det fortsatta arbetet kommer att inriktas på en beskattning i konsumtionslandet. sådan beskattning ska kunna genomföras på tjänstesidan krävs dock, enligt kommissionen, att det av förenklingsskäl införs ett system med en Med detta menas att en aktör som är etablerad inom EU endast ska behöva vända sig till myndigheten i sin etableringsstat när denne ska deklarera och betala mervärdesskatt för all tjänstehandel inom EU (one stop shop). Även när det gäller gränsöverskridande försälj- ning av varor anser kommissionen att en ordning med en enda kontakt- punkt skulle innebära en förenkling för företagarna. Rådet har , efter nära arbete, beslutat om en ökad harmonisering av energibeskattningen i form av ett energiskattedirektiv (rådets direktiv /96/EG av om en omstruk- turering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet). Direktivet, som innehåller ett gemensamt regelverk för be- skattningen av inte bara oljor utan även av el, kol och naturgas, trädde i kraft . Olika övergångsperioder finns, bl.a. till och med utgången av för en anpassning till direktivets regler om nya minimiskattenivåer för de olika energislagen. har kraftfullt stött arbetet med ett energiskattedirektiv. Det nya direktivet bedöms inte minst ge en ökad grad av säkerhet i för- hållande till tolkningen av om statligt stöd på energiskatte- området. Genom att en harmoniserad ram skapas för samtliga energislag, bidrar energiskattedirektivet till en ökad konkurrensneutralitet för svenska företag, som verkar inom EU. Medlemsstaternas möjligheter att skattemässigt gynna biobränslen åter- finns numera i energiskattedirektivet. Medlemsstaterna ges möjlighet att helt eller delvis punktskattebefria produkter som innehåller biobränslen i proportion till andelen biobränsle i den slutliga produkten, förutsatt att överkompensation inte sker med hänsyn till merkostnaden för framställ- ning av biobränslet. I budgetpropositionen föreslår regeringen att koldioxidneu- trala drivmedel ska vara fullständigt punktskattebefriade . Den generella punktskattebefrielsen kräver statsstödsgodkänn- ande av kommissionen samt lagändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Intill dess beslutar regeringen om skattenedsättning för koldioxid- neutrala drivmedel i särskild ordning. 11.4.3 Beskattning av personbilar Kommissionen presenterade ett meddelande om beskattning av personbilar, i vilket man belyser möjligheter till åtgärder på nationell nivå och gemenskapsnivå (KOM (2002) 431 slutlig). Kom- missionen rekommenderar att nivåerna på registreringsskatterna för fordon gradvis sänks, och att registreringsskatten i ett längre perspektiv avskaffas. Kommissionen anser dessutom att ett system för återbetalning av registreringsskatt bör inrättas i alla de tio medlemsstater som tar ut registreringsskatt. Enligt kommissionen bör både registreringsskatten och den årliga vägtrafikskatten omvandlas till helt koldioxidbaserade skatter, för att effekten av beskattningen när det gäller minskningen av koldioxidutsläppen från nya bilar ska bli så stor som Kommissionens meddelande om beskattning av personbilar har Skr. 2003/04:60 behandlats vid ett antal rådsarbetsgruppsmöten . missionen har även aviserat att man överväger förslag till gemenskaps- lagstiftning om de nämnda frågorna. 11.4.4 Beskattning av tunga lastbilar (Eurovinjettdirektivet) Kommissionen har lagt fram ett förslag till nytt direktiv om uttag av skatt och avgift på tunga godstransporter. Kommissionens förslag går i huvud- sak ut på att de länder som väljer att införa system för avgifts- eller skatteuttag vid användandet av vägarna ska återföra intäkterna till väg- sektorn. Förslaget gör det möjligt att ta ut tids- eller avståndsrelaterade skatter på hela vägnätet, vilket inte är möjligt enligt det nuvarande direktivet. Tillämpningsområdet föreslås utvidgas till lastbilar med en totalvikt på . Kommissionen har vidare föreslagit att differentieringen ska utvidgas och att den ska omfatta ytterligare miljöklasser. Se även kapitel 34.2.5. 11.5.1 Tillämpning av indrivningsdirektivet Domstolen har ännu inte fällt sitt avgörande med anledning av kommis- sionens talan om ogiltigförklaring av de ändringar i indrivningsdirektivet (76/308/EEG) som beslutades . Generaladvokaten har dock i sitt yttrande gått på rådets linje, dvs. gjort bedömningen att änd- ringsdirektivet beslutats på korrekt rättslig grund (artiklarna 93 och 94 i fördraget). Det nya tillämpningsdirektiv till indrivningsdirektivet som kommissionen antog har trätt i kraft och genom- förts i med verkan fr.o.m. utgången av . Den elektro- niska kommunikation mellan medlemsstaterna i indrivningsärenden som förutses i det nya tillämpningsdirektivet har rapporterats i stort sett fun- gera väl. 11.5.2 Administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt Efter en politisk överenskommelse och hörande av Europa- parlamentet kunde rådet anta förordning (EG) nr 1798/2003 om administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt och om upphävande av förordning (EEG) nr 218/92. beslutades vissa ändringar i rådets direktiv /799/EEG om ömsesidigt bistånd av medlemsstaternas behöriga myndigheter på området direkt och indirekt beskattning, det s.k. handräckningsdirektivet. Ändringarnas innebörd är att mervärdesskatt inte längre ska omfattas av direktivet men att detta däremot ska tillämpas även på skatt på försäkringspremier. förordningen träder i kraft och ändringarna i Skr. 2003/04:60 handräckningsdirektivet ska vara genomförda vid utgången av 2003. 11.5.3 Effektivare informationsutbyte med stöd av handräckningsdirektivet Kommissionen lade fram förslag till ett antal smärre justeringar i handräckningsdirektivet (direktiv /799/EEG) i effektiviserande syfte. Förslaget går till stor del tillbaka på rekommendationer från den s.k. ad hoc-gruppen för frågor som rör skattebedrägerier, vars rapport lades fram . En av ändringarna har innebörden att det inte längre ska vara tillåtet att tillämpa särskilda rutiner för underrättelse till den skattskyldige som kan fördröja informationsutbytet i skatteärenden. I stället ska samma rutiner gälla som i ett nationellt ärende. En annan ändring är att en medlemsstat inte ska kunna vägra att lämna upplysningar enbart på den grunden att det rör sig om ett sådant slag av uppgifter som medlemsstaten inte har användning för i sin egen beskattningsverksamhet. En politisk överenskommelse nåddes i rådet . Ärendet överlämnades till för yttrande. Åtgärder i syfte att komma till rätta med bedrägerier inom ramen för cir- kulationsdirektivets suspensionsordning har haft hög prioritet inom EU . En högnivågrupp som samlar företrädare för tull- och skattemyndigheter i medlemsstaterna under kommissionens ordför- andeskap, publicerade en rapport om bedrägerier inom alko- hol- och tobaksområdet. Det grundläggande kontrollproblemet är att myndigheterna i medlemsstaterna saknar information om de transporter som äger rum vid ett visst givet tillfälle. För att åtgärda detta föreslogs i rapporten ett införande av ett datoriserat transport- och kontrollsystem (EMCS - ). Kommissionen lade fram ett förslag till beslut om att och ska uttala sitt fulla godkännande, såväl legalt som finansiellt, för ett införande av EMCS (KOM (2001) 466 slutlig). Beslut om EMCS togs på möte . EU:s budget omfattar den Europeiska unionens samtliga förväntade inkomster och utgifter. EU:s gemensamma budgetpolitik finansierar EU:s institutioner och utgör ett instrument för dess politiska verksamhet. 12.1 Budgetens inkomster och avgift till EU-budgeten EU-budgeten finansieras huvudsakligen av de s.k. egna medlen, vilka utgörs av avgifter från medlemsstaterna. Övriga inkomster ger bidrag till finansieringen och utgörs av eventuellt överskott från föregående år, diverse gemenskapsskatter, räntor på böter, EES-ländernas bidrag och diverse övriga inkomster. Denna ordning regleras i fördragets artikel 269 som också anger att bestämmelser om egna medel ska fastställas i särskilt rådsbeslut. Det nu gällande beslutet om egna medel fattades 2000, rådets beslut om systemet för gemenskapernas egna medel (2000/597/EG, Euratom). I beslutet fastställs vad som ska innefattas i egna medel. Den sammanlagda avgiften från med- lemsstaterna till gemenskapsbudgeten består som en följd av detta av tullar, särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter, mervärdesskatte- baserad avgift samt en avgift beräknad på bruttonationalinkomsten. I beslutet om egna medel ges också en budgetreduktion, vilken finansieras av övriga medlemsstater. Enligt beslutet begränsas , , och finansieringsansvar för den brittiska budgetreduktionen till av ländernas normala andel. Inkomsterna från den gemensamma tulltaxan utgör egna medel för Europeiska gemenskapen och tillfaller därför gemenskapsbudgeten. Medlemsstaterna får dock behålla av uppburna medel för att täcka administrativa kostnader i samband med uppbörden. Särskilda tullar på jordbruksprodukter och de särskilda avgifterna på sockerproduktionen vilka tas ut i enlighet med utgör i likhet med tullarna enligt den gemensamma tulltaxan gemenskapsbud- getens egna medel. Även för dessa avgifter gäller att medlemslandet får behålla av uppbörden för att täcka administrativa kostnader kopplade till uppbörden. Den mervärdesskattebaserade komponenten i avgiften till EU:s budget beräknas som en procentuell andel av en prognos av medlemslandets mervärdesskattebas budgeten avser. Den nationella skattebasen korrigeras härvid för godkända avvikelser från och variationer inom EU:s sjätte mervärdesskattedirektiv så att en enhetlig skattebas erhålles. Ut- taget var fastställt till högst av mervärdesskatte- basen. Det faktiska uttaget påverkas av den brittiska budgetreduktionen och dess finansiering och fastställs i EU-budgeten . avslutat budgetår beräknas avgiften på mervärdesskattebasen enligt utfall Skr. 2003/04:60 och korrigerande betalningar görs vid behov. Avgiften baserad på bruttonationalinkomsten (BNI-avgiften) beräknas på en prognos av medlemsstatens BNI till marknadspriser för budgete- ringsåret. Uttaget beräknas som en procentuell andel av gemenskapens samlade BNI mot bakgrund av återstående finansieringsbehov sedan övriga medelsslag beräknats. BNI-avgiften korrigeras i efterhand med hänsyn till utfall på samma sätt som momsbasavgiften. har utgifterna från EU-budgeten blivit lägre än budgeterat och rådet och har därför efter förslag från kommissionen fattat beslut om en ändringsbudget enligt vilken 5 miljar- der euro ska återbetalas till medlemsstaterna. För svensk del innebär det att man får tillbaka . 12.2 Budgetens utgifter och budgetarbetet EU:s budget omfattade i s.k. åtag- andebemyndiganden (cirka 931 ) och () i betalnings- anslag. Både åtaganden och betalningar avser löpande priser. Detta inne- bär en ökning i förhållande till budget för åtag- anden och en ökning för betalningar. Med åtaganden avses bemyndiganden om framtida betalningar, under det aktuella bud- getåret eller senare, inom den aktuella åtgärden. Med betalningar avses de belopp som under det aktuella budgetåret verkligen får betalas ut. Stödet inom ramen för jordbrukspolitiken (utgiftskategori 1) uppgår till av EU-budgeten och omkring en tredjedel upptas av olika former av strukturstöd såsom regional- och arbetsmarknadsstöd (utgifts- kategori 2). EU-budgeten omfattar dessutom, inom ramen för den så kallade inre politiken (utgiftskategori 3), olika områden såsom forskning, miljöåtgärder, kulturstöd och investeringar i infrastruktur. Vidare finansi- eras utrikespolitiska åtgärder, främst i form av bistånd, inom ramen för utgiftskategori 4. Administrativa utgifter för EU:s olika institutioner finansieras genom utgiftskategori 5. Dessa tre utgiftskategorier tar vardera av den totala budgeten i anspråk. Förutom de av fördragen fastställda inriktningarna av EU:s politik har följande tre faktorer särskilt stor betydelse för EU-budgetens inriktning och nivå. För det första har långtidsbudgeten, det finansiella perspektivet, en avgörande betydelse genom att den anger ramar för varje enskild utgiftskategori samt ramen för de totala utgifterna. För det andra bestäms inriktningen i stor utsträckning av nivån på utgifterna inom ramen för EU:s ordinarie lagstiftningsprocess. För det tredje spelar EU:s egen årliga budgetprocess en viktig roll för att slutligt avgöra nivån på utgifterna. Budgetmakten delas mellan rådet och där parla- mentet har sista ordet om de flesta utgifter, dock inte utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitiken. Den årliga budgetprocessen för EU inleds med att kommissionen lägger sitt preliminära budgetförslag . Rådet upprättar, med detta som grund, budgetförslaget som sedan föreläggs . slaget vid två behandlingar och därefter antas budgeten i dess slutliga Skr. 2003/04:60 form. När budgeten har fastställts genomförs den av kommissionen. Revisionsrätten kontrollerar budgetens genomförande och beslutar om den ekonomiska förvaltningen har varit sund. Efter att kommissionen presenterade sitt förslag till preliminär budget inledde rådet sin behandling av förslaget. Medlemsstaterna kunde enas om ett kompromissförslag som beslutades med kvalificerad majoritet. Behandlingen av budgeten i skedde . Däremellan, , hade sin första behandling då de föreslog en rad ändringar. Parlamentet fastställde slutligt budgeten . Budgeten är den femte årsbudgeten under det finansiella perspektiv som fastställts för perioden 20002006 och som utgör en integrerad del av det interinstitutionella avtalet av . har i budgetprocessen 2003 verkat för att nå en EU-budget som är så restriktiv som möjligt, något som driver generellt inom EU. Förbättrad budgetdisciplin vid användningen av EU:s medel är en prioriterad fråga för . önskar att genomföra mer strukturellt inriktade besparingar och då framför allt genom förändringar av jordbruks- och strukturfondspolitiken. Bland de prioriteringar drivit inom ramen för en förbättrad budgetdisciplin märks framförallt ökade anslag till den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, gränsskydd och migration samt återuppbyggnadsåtgärder i . 12.3 Återflöde från EU-budgeten Med återflöde brukar normalt avses de utgifter på EU:s budget som riktar sig mot en särskild medlemsstat. Det är inte möjligt att beskriva hela EU- budgeten i sådana termer. Redovisningen av EU-budgeten är inte heller upplagd på ett sådant sätt att återflödet för ett enskilt land är lätt avläsbart. Återflödet är intressant bl.a. som ett uttryck för hur man an- vänder de resurser som medlemsstaterna genom sina betalningar till budgeten ställer till EU:s förfogande. I enlighet med gällande beslut om gemenskapens egna medel lämnar kommissionen till medlemsstaterna en redovisning av fördel- ningen av utgifterna per medlemsstat. Redovisningen för utfallet lämnades . I rapporten återges s.k. fördelningsbara ut- gifter, exklusive utgifter för administration. Kommissionens årliga rapport över återflödet till medlemsstaterna visar att det totala återflödet till års EU-budget upp- gick till 1 , vilket vid kursen /euro motsvarar . Detta är en ökning i förhållande till EU- budget med , vilket motsvarar . Det bör noteras att utgifter för administration, bistånd samt vissa utgifter som inte gått att hänföra till ett enskilt land inte ingår i återflödesberäkning- arna. Det svenska återflödet fördelade sig enligt följande, uttryckt i miljoner euro. Inom parentes anges återflöde som en procentandel av hela EU-15 (det kan nämnas att avgift till EU utgjorde av hela EU-15:s avgift): Jordbruksstöd 818 (1,), Skr. 2003/04:60 Strukturfonder 238 (0,) och Inre politik 167 (2,). sistnämnda ingick Forskning och utveckling 109 (3,), Utbild- ning, ungdom och kultur 22 (2,), Konsument och Inre marknad 25 (2,), Transeuropeiska nätverk 16 (2,) och Energi och miljö 7 (2,). Totalt uppgick återflödet till . Fördelningen innehåller inga administrativa utgifter. Utrikespolitiska åtgärder, programsamarbete med tredjeland liksom betalningar till Euro- peiska investeringsfonden har inte heller tagits med i kommissionens redovisning per medlemsland. Det svenska nettobidraget uppgick, enligt den definition som används i rapporten, till 864 (1 222,22 086,2) miljoner euro, vilket motsvarar . Den definition som används i rapporten skiljer sig något från den definition som används i svenska beräkningar varför uppgiften skiljer sig något från vad som anges i t.ex. årsredovisning för staten 2002 (prop. 2002/03:101). På statsbudgeten bruttoredovisas det återflöde som administreras av svenska myndigheter, dvs. betalningarna från kommissionen redovisas mot inkomsttitel, medan de utbetalningar svenska myndigheter gör på kommissionens vägnar redovisas mot anslag på statsbudgetens utgiftssida. Alla betalningar från kommissionen av detta slag till svenska myndigheter redovisas under inkomsttitel . Man kan alltså där få en uppfattning om storleksordningen på den del av återflödet som administreras av svenska myndigheter ett visst år beskrivet i termer av kommissionens utbetalningar. Det är dock viktigt att påpeka att svenska myndigheter inte administrerar samtliga utgifter på EU-budgeten vilka riktar sig mot . Exempel på återflöde som inte fångas över statsbudgeten är forskningsstöd inom ramprogrammet för forskning. Utfallet för inkomsttitel Bidrag m.m. från EU för upp- skattades i utfallsprognosen till . 13 Åtgärder mot fusk och andra oegentligheter Enligt fördraget har kommissionen det yttersta ansvaret för att medlen i EU:s budget används korrekt och effektivt. har medlems- staterna ett motsvarande ansvar inför kommissionen för de medel som medlemsstaternas myndigheter förvaltar. Medlemsstaterna har också huvudansvaret för att bekämpa bedrägerier och andra oegentligheter i medlemsstaterna som riktas mot gemenskapens finansiella intressen. Medlemsstaterna och kommissionen samarbetar för att upptäcka och åtgärda misstänkta bedrägerier. Revisionsrätten har till uppgift att granska tillförlitligheten i gemenskapens räkenskaper och inkomsters och utgifters laglighet och korrekthet samt om den ekonomiska förvaltningen varit sund. Revisionsrättens granskningar sker dels vid respektive EU- institution, dels på plats i de länder där gemenskapsmedel uppburits eller använts. 13.1 Åtgärder för att stärka skyddet av gemenskapens finansiella intressen Kommissions årsrapport om bedrägeribekämpning för har publi- cerats men inte varit föremål för någon behandling av rådet. Rapporten består av tre delar. Den första delen innehåller de åtgärder som vidtagits på unionsnivå för att skydda EU:s medel. Dessa har främst inriktats på att etablera en effektiv struktur för finansiell kontroll och bedrägeribekämp- ning i anslutarländerna. Rapportens andra del rör medlemsstaternas åt- gärder och är baserad på en enkät från kommissionen till medlemsländ- erna. I det tredje och sista avsnittet redovisas resultaten av bedrägeribe- kämpningen . Där framgår bl.a. att antalet inrap- porterade fall, totalt inom gemenskapen, ökade från ca 5 2001 till drygt 10 2002. Fallens samlade värde ökade från ca till ca 1 . I har antalet inrapporterade fall ökat när det gäller egna medel från 18 till 35 fall. Det bör dock noteras att fallens samlade värde fortsatt är lågt och i princip oförändrat jämfört med . Kommissionen lämnade en utvärderingsrapport om verk- samheten inom Europeiska byrån för bedrägeribekämpning () till och rådet. Syftet med utvärderingen är att ge en hel- hetsbedömning av byråns verksamhet utifrån dess uppdrag, medel och problem och vid behov lämna förslag om förändring eller utökning av byråns uppgifter. I utvärderingsrapporten lämnas 17 rekommendationer, dock inga förslag om förändring av nuvarande förordning eller av OLAF:s nuvarande uppdrag. Rapporten har varit före- mål för beredning i rådsarbetsgruppen för bedrägeribekämpning. Flera medlemsstater, däribland , har uttalat sitt missnöjde med rappor- ten, som till stora delar anses sakna en analys av för- och nackdelarna Skr. 2003/04:60 med den struktur som inrättades efter att bildades . 13.2 Åtgärder för förbättrad styrning och kontroll fortsatte arbetet med reformeringen av den finansiella styr- ningen och kontrollen av EU-medlen. Detta skedde främst genom en fortsatt utveckling av generaldirektörernas årliga verksamhetsrapporter och förklaringar (försäkran om efterlevnad av budgetförordningen, en sund ekonomisk förvaltning samt underliggande transaktioners laglighet och korrekthet) och genomförandet av miniminormer för intern kontroll inom kommissionens samtliga direktorat. 13.3 Beviljande av ansvarsfrihet för kommissionens genomförande av EU:s budget för beslutade , på rekommendation av rådet, att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för . Beslutet baserades på redovisningen mot budgeten samt på revisions- rättens årsrapport. beslutade att rekommendera Europapar- lamentet att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för . Samtliga medlemsstater stod bakom den rekommendation som presente- rades för . Rådets rekommendation kompletterades med slutsatser och krav på åtgärder från kommissionens sida för att åt- gärda de brister som rätten identifierat. Regeringen informerade riksdag- en i Årsredovisningen för staten 2002 (Regeringens skrivelse 2002/03: 101) om innehållet i revisionsrättens årsrapport . 13.4 Revisionsrättens årsrapport för offentliggjorde revisionsrätten sin årsrapport för . Rapporten presenterades för . Revisionsrätten anser att räkenskaperna ger en tillförlitlig bild av gemenskapens inkomster och utgifter samt finansiella ställning. Lik- kritiserar rätten svagheterna i redovisningssystemet som medfört vissa brister i räkenskaperna. Rätten konstaterar vidare att de transaktioner som ligger till grund för gemenskapens konsoliderade års- räkenskaper i sin helhet är lagliga och korrekta när det gäller inkomster, åtaganden, administrativa utgifter och stöd inför anslutningen. För jordbruk, strukturåtgärder, inre politik samt externa åtgärder kan inte en sådan förklaring lämnas. På jordbruksområdet förekommer fortfarande väsentliga fel i betalningarna och inga tecken på förbättringar kan konstateras jämfört med föregående år. Revisionsrätten noterar dock att det finns större risk för fel gällande djurbidrag än arealstöd. När det gäller strukturfonder förekommer samma typ och frekvens på felen i medlemsstaterna (stort antal fel hos slutliga stödmottag- Skr. 2003/04:60 are). I årsrapporten kritiserar revisionsrätten att EU-budgeten för uppvisar ett mycket stort överskott, ca , dock betydligt mindre än 2001 då överskottet uppgick till . Över- skottet beror, liksom förgående år, framför allt på förseningar igenomför- andet av strukturfondsprogrammen men även när det gäller förmedlem- skapsstödet. I rapporten får kommissionen beröm för sina reformer som syftar till att förbättra kontrollen över unionens budget. Reformarbetet bedöms som ambitiöst, men det går långsamt. tillhör de länder som sköter sig bra och behandlas i princip inte alls i årsrapporten. De få synpunkter som framförs avser EU-budgetens inkomstsida. 14.1 Harmonisering av statistik Det är gemenskapens behov av statistiska underlag som styr harmonise- ringsarbetet (artikel 285 i EG-fördraget). Statistiken har en central roll för beslut om gemenskapens budget och dess fördelning samt bedömning av hur medlemsländerna klarar sina åtaganden när det gäller inflation och offentliga finanser. Statistik krävs också för att upprätta en betalnings- balans för euroområdet. Därutöver blir det allt viktigare att EU har till- gång till statistik som underlag för uppföljning och utvärdering av EU:s politik på olika områden. Utveckling av det europeiska statistiska sys- temet styrs av femårsplaner. I den senaste femårsplanen som avser (beslut /2367/EG) prioriteras verksamhet som stöder ekonomiska och monetära unionen, europeiska unionens utvidgning samt områdena konkurrenskraft, hållbar utveckling och den sociala agendan. Arbetet har präglats av dessa prioriteringar.