prop · GR031d10 · 2004-01-01 00:00:00 — Genom den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården (prop. 1999/2000:149, 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 2000/01:SoU5, rskr. 2000/01:53) och den så kallade tillgänglighetssatsningen har viktiga steg tagits mot att långsiktigt förbättra kvaliteten i vården bl.a. genom förbättrad tillgänglighet och minskade väntetider. En viktig del av satsningarna är de medelstillskott (om närmare 13 miljarder) som görs till hälso- och sjukvården i syfte att stödja förändringsarbetet. En viktig uppgift för är att fortsätta följa upp dessa satsningar i syfte att säkra att avsedda effekter nås. I den nationella handlingsplanen ges bl.a. arbetet mot psykisk ohälsa prioritet. Regeringen bedömer att det finns behov av ökad uppmärksamhet på den psykiatriska vårdens och omsorgens utveckling. har många olika insatser vidtagits för att komma till rätta med väntetidsproblemen, bl.a. den nationella handlingsplanen, tillgänglighetssatsningen, rekommendationen om det fria vårdvalet, utvecklingen av Väntetidsdatabasen hos och arbete med riktlinjer för prioriteringar. Regeringen avser att ta ytterligare steg mot förbättrad tillgänglighet och kvalitet. Ett steg mot att öka vårdens tillgänglighet och kvalitet är att förbättra telefontillgängligheten och möjligheten att få en snabb och korrekt bedömning. Utredningar samt erfarenheter från andra länder visar att sjukvårdsupplysning per telefon kan öka patienternas trygghet i vardagen, stödja egenvård och vägleda de patienter som behöver ett vårdbesök. kan sjukvårdsupplysning avlasta vården besök som inte är nödvändiga och därigenom leda till bättre resursutnyttjande inom vården. En förutsättning för att dessa positiva effekter skall nås är att sjukvårdsupplysningen håller hög kvalitet. Regeringen och har därför gemensamt avsatt medel för utveckling av ett medicinskt beslutsstöd kopplat till en nationell sjukvårdsupplysning per telefon. Det kommer att vara fråga om ett gemensamt telefonnummer för hela landet. Insatserna på detta område kommer att intensifieras med inriktningen att en sådan nationell sjukvårdsupplysning skall finnas tillgänglig i samtliga landsting . Även om det är inom hälso- och sjukvårdssystemets bas som det största behovet av ett förändringsarbete har funnits, leder förändringar i en del av vårdkedjan till att nya krav ställs på övriga delar av vården. Regeringen inrättade ett projekt inom med uppgift att göra en översyn av den högspecialiserade vårdens omfattning, inriktning och roll i vårdkedjan. Vidare kommer bl.a. frågor om den kliniska forskningen och universitetssjukhusens roll att behandlas. Projektets första rapport kommer att vara färdig . För att kunna hantera de utmaningar som hälso- och sjukvårdssektorn står inför, däribland det ovan nämnda pågående förändringsarbetet, är det av största vikt att landsting och kommuner har en stabil finansiell situation. Det är också viktigt att de skattemedel och patientavgifter som finansierar vården används på ett sådant sätt att de ger maximal effekt. En förutsättning för detta är att det sker en fortlöpande produktivitetsutveckling inom sektorn. Det finns emellertid signaler om att produktivitetsutvecklingen försämrats trots ett tillskott av medel. Det finns också tecken på att hälso- och sjukvårdens resurser inte alltid utnyttjas på bästa sätt. Det saknas övergripande information om sjukvårdens prestationer, kostnader och kvalitet eftersom det inte finns någon heltäckande verksamhetsuppföljning, vilket sannolikt bidrar till effektivitetsbrister i vården. Situationen kompliceras ytterligare av att den ekonomiska utvecklingen för vissa landsting är oroande. Regeringen kommer noga att följa utvecklingen i landsting och kommuner på dessa områden. har inslaget av privata aktörer ökat inom hälso- och sjukvården. Personal- eller brukarkooperativ, ideella organisationer samt privata företag och aktiebolag har i ökad utsträckning slutit avtal med landstingen om att utföra hälso- och sjukvårdstjänster. Ett ökat inslag av privata aktörer kan leda till att ett system med privata sjukvårdsförsäkringar utvecklas parallellt med det solidariskt finansierade systemet. För att det grundläggande nationella målet om vård på lika villkor skall kunna upprätthållas är det nödvändigt att reglerna och villkoren för privata vårdgivares medverkan i den gemensamt finansierade hälso- och sjukvården är tydliga. Regeringen avser att återkomma med ett förslag till nationell lagstiftning som redovisar vilka delar av sjukvården som skall drivas av sjukvårdshuvudmännen i egen regi samt i vilka delar huvudmännen har möjlighet att pröva alternativa driftsformer. Lagstiftningen skall också ange vilka villkor som skall gälla för sådan verksamhet om huvudmännen väljer att använda entreprenörer. Medlemskapet i EU påverkar i allt högre grad även den svenska hälso- och sjukvården. Det handlar såväl om personer som söker och/eller erhåller vård i ett annat land än sitt hemland, som om hur det framtida EU-sam- arbetet inom hälso- och sjukvårdsområdet skall utformas. Regeringens ambition är att skall spela en aktiv roll i gemenskapssamarbetet för att påverka utvecklingen i en gynnsam riktning. har en så kallad högnivågrupp, bestående av medlemsstaternas ansvariga ministrar på hälso- och sjukvårdsområdet, arbetat med bl.a. frågan om hur den nationella hälso- och sjukvårdspolitiken skall kunna motsvara de krav som ställs genom unionsfördraget. Högnivågruppens arbete beräknas vara klart /2004, varefter arbetet kommer att fortsätta i andra former. På den initiativ skapades ett internationellt forum som syftar till att ge politiker, administratörer och forskare från olika länder möjlighet att utbyta kunskap, erfarenheter och idéer för att utveckla en allmän sjukvård som ges efter behov på lika villkor. Forumets tredje möte är planerat att äga rum i . Regeringen föreslår att målet för politikområdet hälso- och sjukvårdspolitik skall ligga fast och således vara att vårdens kvalitet och tillgänglighet skall förbättras. I arbetet med att uppnå detta mål är det viktigt att de grundläggande principerna för en allmän hälso- och sjukvård upprätthålls. Den snabba medicinska och medicintekniska utvecklingen i kombination med medborgarnas krav på bästa möjliga vård, innebär att hälso- och sjukvårdens grundläggande struktur och inriktning måste utvecklas och nya arbetssätt stimuleras. Därutöver måste organisations- och ledarskapsfrågorna uppmärksammas i större utsträckning än tidigare liksom möjligheterna att med hjälp av IT-stöd utveckla och förnya vården. För att upprätthålla den höga kvaliteten och förtroendet för sjukvården är det viktigt med bra system för tillsyn av vården och för att hantera situationen då människor skadas i vården. Re- geringen anser att det finns skäl att uppmärksamma frågor om patientsäkerhet och den statliga tillsynen över hälso- och sjukvården. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Flera prognoser har visat på kommande personalbrist inom hälso- och sjukvården. Utöver detta brottas landstingen med stora svårigheter att rekrytera kompetent vårdpersonal som den personal som finns i verksamheten är utsatt för hög arbetsbelastning och en stressig arbetsmiljö. Av största vikt är alltså att klara den framtida personalförsörjningen inom vården och att minska vårdpersonalens arbetsbörda, dels för att öka kvaliteten i vården, dels för att förbättra arbetsförhållandena för vårdpersonalen, bl.a. med fokus på minskad ohälsa och sjukfrånvaro. Dessutom måste frågan om samverkan mellan olika vårdgivare och/eller olika huvudmän samt att hitta nya former för sådan samverkan ständigt sättas i fokus. Strategiskt viktigt för att säkra den framtida personalförsörjningen är också att personalen erbjuds möjligheter till kontinuerlig utveckling av hög kvalitet. Regeringen har därför vidtagit åtgärder som skall bidra till att stärka fort- och vidareutbildningen av hälso- och sjukvårdspersonalen. Här kan nämnas inrättandet av (Fammi) och överförandet av ansvaret för de så kallade specialistkompetenskurserna för läkare () till av läkare i (IPULS). har en rad åtgärder vidtagits för att öka kontrollen av de offentliga kostnaderna för läkemedelsförmånerna. Regeringen konstaterar att dessa åtgärder i stort har haft önskvärd effekt och att kostnadsökningen dämpats. För att säkerställa att patienten får tillgång till den bästa tillgängliga behandlingen och att samhällets resurser för läkemedel och annan hälso- och sjukvård används på bästa sätt är det emellertid angeläget att läkemedel i än högre grad integreras som en naturlig del i hälso- och sjukvården. Det nuvarande avtalet mellan staten och om ersättningen för läkemedelsförmånernas kostnader löper ut . Regeringen avser att inleda diskussioner med om ersättningen . Den svenska modellen med ett detaljhandelsmonopol, genom , inom läkemedelsområdet har enligt regeringens mening lett till såväl en säker och högklassig distribution av läkemedel som lägre kostnader i detaljist- och partihandelsleden än flertalet andra länder i . Dessutom har det sammanhållna ansva- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ret för läkemedelsdistributionen inneburit att de nya regler för läkemedelsförmånerna som infördes (utbyte av läkemedel på apotek, obligatorisk arbetsplatskod m.m.) kunnat genomföras med små störningar för den enskilda konsumenten. Regeringen har bedrivit ett arbete med att utveckla de olika styrdokumenten avseende . Detta har bl.a. resulterat i ett nytt verksamhetsavtal och en ny modell för ägardirektiv. Inom biomedicinen sker en snabb utveckling. Nya metoder för diagnostik och behandling tillkommer ständigt. Särskilt inom genetiken, men även inom andra områden, aktualiseras grundläggande etiska frågeställningar. Det handlar om människosyn och värderingar och om vilka principer som bör styra handlandet. Frågorna måste hanteras på ett ansvarsfullt sätt så att fundamentala värden inte äventyras. Sökandet efter kunskap som kan leda till bot eller behandling måste därför vägas mot kravet på respekt för integritet och människovärde. Här kan nämnas att beslutade att införa en ny lag om etikprövning av forskning som avser människor. Lagen är tillämplig på forskning som innebär ett fysiskt ingrepp eller utförs enligt en metod som syftar till att påverka en människa fysiskt eller psykiskt. Enligt lagen skall etikprövningen göras av särskilda regionala nämnder för etikprövning av forskning. Lagen träder i kraft . Frågan behandlas utförligt under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning, politikområde Forskningspolitik. Det övergripande målet för tandvården motsvarar det som gäller för hälso- och sjukvården och är enligt tandvårdslagen (1985:125) en god tandhälsa och en tandvård på lika villkor för hela befolkningen. Regeringen följer noggrant utvecklingen av tandvården och tandvårdsstödet. Tandhälsan har förbättrats mycket under vilket bland annat visar sig i att andelen äldre som saknar egna tänder minskat kraftigt samt att antalet lagningar minskar hos yngre personer. Det är angeläget att den goda tandhälsan som uppnåtts i de yngre generationerna kan bevaras. Den enskildes kostnader för tandvård har i vissa fall ökat kraftigt . Detta gäller främst de personer, ofta äldre, som har stora tandvårdsbehov. För att förbättra skyddet mot höga behandlingskostnader för personer infördes ett högkostnadsskydd för fast och förbättrades också stödet för bastandvård för denna grupp. Högkostnadsskyddet blir enligt prognoserna dyrare än beräknat och måste därför följas upp noggrant. Vid sidan av detta är det av största vikt att tandvårdens personalförsörjning och de problem som beror på regional obalans hanteras. 4.5Verksamhetsområde Hälso- och sjukvård Regeringen presenterade en nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvården (prop. 1999/2000:149, bet. 2000/01:SoU5, rskr. 2000/01:53). Planens huvudsakliga inriktning är att förstärka primärvården i landstingen, hälso- och sjukvårdsinsatserna för äldre i den kommunala primärvården samt insatserna för personer med psykisk ohälsa. Som en del av handlingsplanen inrättades också det (Fammi). Fammi skall utgöra en central aktör vad gäller kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning inom primärvårdens område. I sammanhang då hälso- och sjukvårdens tillgänglighet diskuteras är det viktigt att överväga hur prioriteringar görs inom vården. har påbörjat ett arbete med att utveckla metoder för tillämpningen av riksdagsbeslutet om prioriteringar. Tyngdpunkten i arbete har lagts på att ta fram beslutsstöd för prioriteringar inom ramen för de nationella riktlinjerna för vård av patienter med kroniska sjukdomar. Regeringen har tillsammans med och beslutat att stödja uppbyggnaden av ett nationellt för prioriteringar inom vård och omsorg, Prioriteringscentrum i . Regeringen har tillsatt en utredning som skall utarbeta förslag till lagstiftning för de som finns inom hälso- och sjukvården samt se över gällande lagstiftning för ett fåtal andra register (Dir. 2003:42). Det femtiotal nationella kvalitets- register som finns utgör en värdefull och underutnyttjad källa till kvalitetsförbättring av den medicinska behandlingen i den svenska hälso- och sjukvården. Registren innehåller bl.a. uppgifter om patientdata, diagnos, behandlingsinsatser, utfallet av behandlingen samt eventuella komplikationer. Registren har fått en allt större betydelse . För att klargöra vad som gäller för hanteringen av dessa register görs nu en översyn av dem. För att upprätthålla en hög kvalitet och stort förtroende för sjukvården är det viktigt med bra system för tillsyn av vården och för att hantera situationer då människor skadas i vården. Regeringen har därför tillsatt en särskild utredare för att analysera om nuvarande system för ersättning till patienter som skadas inom hälso- och sjukvården och av läkemedel, ger ett tillfredsställande skydd för patienten. Uppdraget skall redovisas . har på regeringens uppdrag genomfört en översyn av utbildningen inom läkarnas specialiseringstjänstgöring och strukturen för de medicinska specialiteterna. Rapporten överlämnades till regeringen och har varit föremål för remissbehandling. Med utgångspunkt från översynens resultat föreslår dels åtgärder som syftar till kvalitetssäkring av specialiseringstjänstgöringen, dels åtgärder som gäller strukturen för indelning av medicinska specialiteter. Regeringen gav ett gemensamt uppdrag till och att se över reglering och system för bedömning och godkännande av personer med viss högskoleutbildning från länder utanför EU/EES-områ- det. Uppdraget omfattar utbildningar för läraryrket, hälso- och sjukvård, tandvård och detaljhandel med läkemedel. I översynen skall även utbildningar som leder till reglerade yrken men som inte bedöms utgöra högskoleutbildning ingå. Fokus skall läggas vid att ta fram förslag som kan effektivisera och därigenom förkorta processen från ansökan till kompetensbevis. Myndigheterna skall också i enlighet med ett tidigare riksdagsbeslut (rskr. 2001/02:144), se över språkutbildningen för berörda yrkesgrupper med avseende på dess utformning, lokalisering och dimensionering. Uppdraget skall redovisas . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Regeringen har inrättat Projektet för översyn av den högspecialiserade vården (S 2002:D). Syftet med översynen är att komma till rätta med vissa problem samt att skapa förutsättningar för en god utveckling och effektiv resursanvändning. Projektet redovisade en promemoria om möjligheterna att införa nationella planer för särskilda diagnos- eller sjukdomsgrupper. har intervjuer genomförts med samtliga landsting i syfte att identifiera deras problem rörande högspecialiserad sjukvård. En allmän analys av riks- och regionsjukvården färdigställdes . En särskild analys av den kliniska forskningens villkor pågår och skall projektet överlämna en rapport med en redovisning av resultatet av projektets arbete. IT-lösningar inom hälso- och sjukvården samt vård och omsorg är ett mycket viktigt kommunikationsmedel, som får en allt större betydelse för en effektiv kommunikation inom olika delar av vården. Rätt använt kan IT-lösningar medföra stora möjligheter att bättre ta vara på vårdens resurser. Personalens arbetsmiljö kan förbättras med hjälp av IT-lösningar genom ett säkrare och tydligare informationsutbyte. avsatte regeringen inom den så kallade Dagmaröverenskommelsen till , en intresseorganisation bildad av , och . arbetar med att utveckla IT-lösningar inom den svenska hälso- och sjukvården samt omsorgen. har samtliga landsting och ett tjugotal kommuner anslutit sig till det rikstäckande hälsonätet Sjunet, vilket utvecklats på initiativ av . I många landsting bedrivs också försök med eller har införts datasystem/modeller för att åskådliggöra hela vårdkedjor och för att mäta patientflöden. fick Kommittén om genetisk integritet tilläggsuppdrag att överväga och lämna förslag till under vilka förutsättningar stamcellsforskning skall få bedrivas. Kommittén överlämnade delbetänkandet Rättslig reglering av stamcellsforskning (SOU 2002:119). Bland annat föreslås att bedömningen av om befruktade ägg skall få framställas för 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 forskningsändamål skall ske från fall till fall inom ramen för den forskningsetiska prövningen. Somatisk kärnöverföring bör inte förbjudas men skall med kommitténs förslag vara underkastad begränsningar motsvarande dem som redan gäller vid forskning på befruktade ägg. Reproduktiv kloning föreslås entydigt vara förbjuden. Kommitténs förslag bereds inom . gav regeringen en utredare i uppdrag att överväga och lämna förslag till åtgärder som kan leda till en bättre tillgång till organ för transplantation. Förslagen skall inriktas på att underlätta för människor att meddela och dokumentera sin inställning till organdonation. () har som övergripande mål att genom vetenskapliga kunskapssammanställningar stärka beslutsunderlaget inom hälso- och sjukvården, inkluderande tandvården, för att därigenom bidra till en mer effektiv och evidensbaserad hälso- och sjukvård. SBU bedriver ett särskilt program (Alert) för tidig utvärdering av nya metoder som är på väg in i sjukvården. har SBU publicerat utvärderingar av ett 60- tal olika metoder samt 16 utvärderingar av nya medicinska metoder (Alertprogrammet). Dessa utgörs av metoder vilka tillämpas vid förebyggande behandling av bl.a. fetma, karies samt vid blodpropp och klimakteriebehandling. har SBU publicerat rapporterna Strålbehandling vid cancer, Evidensbaserad äldrevård en inventering av det vetenskapliga underlaget och Hörselrehabilitering. SBU:s utvärderingar har stor betydelse för praxis inom såväl hälso- och sjukvården som tandvården. Huvudresultaten från rapporterna visar att det finns många metoder som är bevisat effektiva och därmed bör tillämpas i ökad omfattning, men det finns också metoder som antingen saknar vetenskapligt stöd och bör studeras ytterligare eller är bevisat ineffektiva och därför bör utrangeras. En viktig slutsats från SBU:s arbete är att det krävs betydande informationsinsatser och utbildning för att de nu tillgängliga kunskaperna skall kunna spridas och tillämpas på alla nivåer inom sjukvården. Särskilda informationsinsatser har ägnats åt rapporterna Behandling med östrogen (2002), Fetma problem och åtgärder (2002), Att förebygga karies (2002), Blodpropp förebyggande, diag- nostik och behandling av venös tromboembolism (2002), Rökning och ohälsa i munnen (2002) samt Behandling av alkohol- och narkotikaproblem (2001). Regeringen gav i uppdrag att i samverkan med sjukvårdshuvudmännen och berörda myndigheter analysera och redovisa könsskillnader inom hälso- och sjukvårdens och verksamhetsområden. I uppdraget ingår bl.a. att sammanställa och analysera könsspecifika uppgifter om hälso- och sjukvårdens kvalitet och tillgänglighet med avseende på vårdens resultat för kvinnor och män. Slutredovisning av uppdraget skall ske . skall också, i de särskilda lägesrapporterna som lämnas i anslutning till årsredovisningarna, redovisa utvecklingen avseende könsskillnader inom hälso- och sjukvårdens och verksamhetsområden med början i samband med årsredovisningen . Ovanstående sammanställningar och analyser kommer även att redovisa situationen för pojkar och flickor. Privat och offentlig vård Förekomsten av privata entreprenader inom hälso- och sjukvården har ökat . Det finns dock stora variationer mellan de olika landstingen. Regeringen har bl.a. klart uttalat i den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården (prop. 1999/2000:149, bet. 2000/01:SoU5, rskr. 2000/01:53) att alternativa driftsformer i den öppna vården och omsorgen skall stimuleras genom att fler kooperativa, privata och ideella vårdgivare ges möjlighet att sluta avtal med sjukvårdshuvudmännen. Utredningen om vårdens ägarformer överlämnade sitt slutbetänkande Vårda vården samverkan, mångfald och rättvisa, SOU 2003:23. I betänkandet lämnas lagförslag till reglering av villkor för privata vårdgivares medverkan i den gemensamt finansierade hälso- och sjukvården. Utöver lagförslag diskuterar utredningen villkoren för att främja mångfald av drifts- och ägarformer inom vården. Betänkandet bereds inom . I de flesta länder förs en intensiv debatt om sjukvårdens finansiering, organisation och driftsformer. Den marknadsstyrda vården framställs ibland internationellt som det moderna, effektiva alternativet. Mot marknadens anspråk står idén om att alla medborgare skall ha rätt till vård på lika villkor och att vården skall ges efter behov. Den förutsätter ett gemensamt ansvarstagande och en solidarisk finansiering. För att dessa grundprinciper och idéer skall kunna fortsätta forma hälso- och sjukvården och andra välfärdstjänster i det framtida samhället, är det absolut nödvändigt att deras företrädare agerar aktivt inte bara nationellt utan också internationellt. Regeringen har tagit initiativ till bildandet av ett internationellt forum för utveckling av en sjukvård som följer dessa principer, Internationellt forum för vård på lika villkor. Detta forum, i vilket hälsoministrar från olika länder ingår, kommer att arrangera internationella möten och konferenser där politiker, administratörer och forskare från olika länder ges möjlighet att utbyta kunskap, erfarenheter och idéer för en allmän sjukvård som ges efter behov på lika villkor. Den första konferensen i Internationellt forum för vård på lika villkor ägde rum i . Hälsoministrar från sju länder diskuterade gemensamma strategier för att utveckla de nationella offentliga hälso- och sjukvårdssystemen. Vid mötet enades man om de viktigaste utgångspunkterna för ett fortsatt reformarbete för en god vård på lika villkor. hölls ett andra möte. Mötet fokuserade på behovet av bättre kvalitet och ökad valfrihet för patienter i vården. Vid mötet fastslogs att det är fullt möjligt att öka kvaliteten och valfriheten för patienterna inom ramen för den solidariskt finansierade vården. Det är viktigt att undanröja eventuella hinder för samverkan mellan olika vårdgivare och huvudmän samt att hitta nya former för sådan samverkan. Regeringen lämnade propositionen Samverkan mellan kommuner och landsting inom vård- och omsorgsområdet (prop. 2002/03:20, bet. 2002/03:SoU12, rskr. 2002/03:158.) Genom de lagändringar som trädde i kraft utökas landstingens och kommunernas befogenheter att utforma arbetet utifrån de lokala förutsättningarna genom 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 att huvudmännen givits möjlighet att samverka i en gemensam gemensamt fullgöra uppgifter inom vård- och omsorgsområdet. Vidare skärps kraven på gemensam vårdplanering vid utskrivning av patienter vid slutenvård. En förutsättning för kommunens betalningsansvar skall vara att en gemensam vårdplan upprättas för de patienter som bedöms ha behov av fortsatt vård och omsorg. I propositionen klargörs vidare att patienten eller hans eller hennes närstående bör delta vid vårdplaneringen samt att vårdplanen skall innehålla uppgifter om behov av insatser samt vilken enhet som är ansvarig för respektive insats.