prop · GR031d5 · 2004-01-01 00:00:00 — Förbättrade förstahandsåtgärder t.ex. förhör i omedelbar anslutning till brottstillfället, spårsäkring på brottsplatsen och dokumentation av målsägandens skador leder till bättre kvalitet i brottsutredningarna genom hela rättskedjan. En förutsättning är naturligtvis att det finns personal med rätt kompetens i tjänst när brotten begås. Inom polisen pågår fortfarande ett arbete med att i högre grad anpassa arbetstiderna efter verksamhetens behov. Vid nästan varje polismyndighet tillämpas en modell som innebär att det, i den mån det behövs, finns personal med utredningskompetens även och nätter. Detta har inneburit snabbare och bättre utredningsåtgärder genom att målsägande, vittnen och misstänkta har fått lämna sina redogörelser i nära anslutning till brottstillfället. Inom åklagarväsendet genomfördes en genomgripande reform som innebar att antalet åklagarmyndigheter blev betydligt färre. Då infördes också en ny ansvars- och uppgiftsfördelning som innebar en renodling av ledningsfunktioner och brottsbeivrande verksamhet. Den operativa åklagarverksamheten koncentrerades till lokal nivå. inrättades som en åklagarmyndighet inom åklagarväsendet för bekämpning av ekonomisk brottslighet. Brottsutredningsarbetet inom myndigheten sker i utredningsgrupper under ledning av åklagare. Det arbetssättet har lett till ett väl utvecklat samarbete mellan berörda yrkeskategorier dvs. åklagare, poliser, ekonomer och andra specialister. En framgångsrik ekobrottsbekämpning är en viktig förutsättning för ett väl fungerande näringsliv där man konkurrerar på lika villkor. kämpningen av ekobrott har därför länge varit en prioriterad fråga för regeringen. har ett nationellt ansvar för bekämpningen av ekobrott. I det ligger att myndigheten bl.a. skall utveckla och förstärka bekämpningen av den omfattande och gränsöverskridande brottsligheten. Det är därför bl.a. angeläget att stabsfunktionerna vid utvecklas på det sätt som var avsikten vid bildandet av myndigheten. Insatserna för att åstadkomma detta skall intensifieras ytterligare. Enligt regeringens uppfattning finns det anledning att under slutet av mandatperioden göra en översyn av myndighetens verksamhet. Åklagarväsendet har överlag gått mot en ökad specialisering och det finns ett stort antal åklagare med specialistkompetens för bekämpning av olika brottstyper, t.ex. grov och gränsöverskridande brottslighet och brott mot miljön. Granskning och fortsatt utveckling För att långsiktigt förstärka de samlade resurserna inom verksamhetsområdet har alltså ett flertal omfattande reformer genomförts . De reformer och förändringar som genomförts inom polisen och åklagarväsendet har skapat förutsättningar för myndigheterna att åstadkomma en väl fungerande brottsutredningsverksamhet. har bl.a. revisorer och från delvis olika utgångspunkter pekat på brister och oklarheter i brottsutredningssystemet. Kritiken avser bl.a. problem med långa handläggningstider och oklarheter i ansvarsfördelningen mellan polis och åklagare samt tillsynen över polis och åklagare. överlämnande den parlamentariskt sammansatta Kommittén om tillsynen över polis och åklagare sitt betänkande Förstärkt granskning av polis och åklagare (2003:41) till regeringen. I det föreslås förändringar såväl när det gäller den ordinära tillsynen av polis och åklagare som den internutredningsverksamhet som bedrivs där. Betänkandet bereds i och remissbehandlas . Remisstiden går ut . som har tillsyn över polisväsendet konstaterade att brottsutredningsverksamheten inte fungerade tillfredsställande. påbörjade genom sin tillsynsenhet en inspektionsrunda där tio polismyndigheters brottsutredningsverksamhet undersöktes. spektionerna visade att samtliga myndigheters verksamhet hade samma brister. Av detta resultat drogs slutsatsen att situationen sannolikt var densamma i hela landet. Inspektionsresultatet och ett åtgärdspaket sammanställdes i en rapport. I rapporten behandlas de viktigaste leden i en brottsutredning och hur arbetet i varje led bör ske. Rapporten har skickats till alla polismyndigheter och beaktas i deras verksamhet. undersöker genom inspektioner och löpande tillsyn om polismyndigheterna har förändrat sitt arbetssätt. och Riksåklagaren har intensifierat sin gemensamma inspektionsverksamhet när det gäller bl.a. rasistisk brottslighet, våld mot kvinnor samt handläggningen av äldre mål. Det är mot denna bakgrund angeläget att polisen och åklagarväsendet ytterligare intensifierar sina insatser för att åstadkomma effektivare arbetsformer och arbetsmetoder för det operativa brottsutredningsarbetet. Det är en prioriterad uppgift för myndigheterna att fortsätta utveckla förstahandsåtgärderna vid brottsutredningar. Myndigheternas utvecklingsarbete på området bör enligt regeringens uppfattning främst bedrivas på lokal nivå inom de båda organisationerna eftersom huvuddelen av den operativa verksamheten bedrivs där. är det angeläget att nationell samordning sker där så är lämpligt. Den av regeringen tillkallade lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2002:122) . Kommittén hade tillkallats mot bakgrund av bl.a. oroligheterna i samband med Europeiska rådets möte i . I samband med mötet ägde en rad stora demonstrationer rum. Kommittén pekade i sitt slutbetänkande på samordning som ett av de områden som polisen behöver förbättra. Kommittén konstaterade också att det fanns brister i polisens utbildning och utrustning. Den dialog som polisen etablerade med demonstrationernas arrangörer och deltagare var enligt kommittén ett bra initiativ, även om instrumentet behöver utvecklas. Betänkandet bereds i . hade redan före överlämnandet av betänkande identifierat flera av de brister som kommittén redovisar, t.ex. inom ramen för det arbete som bedrivs inom polisorganisationen under benämningen En nationell polis. Det är ett förändrings- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 och utvecklingsarbete som berör hela polisverksamheten och som utgår från ett nationellt helhetsperspektiv på verksamheten. Grundtanken är att polisens sammanlagda resurser och samlade kompetens skall ses som gemensamma. Det operativa polisarbetet skall även fortsättningsvis huvudsakligen bedrivas lokalt, men med ökat samarbete över geografiska och organisatoriska gränser. Exempel på frågor som ingår i En nationell polis är följande. -nationellt kontaktcentrum med ett gemensamt telefonnummer till polisen -gemensam drift och teknikorganisation inom IT-området -ekonomi- och personaladministration -utbildning och kompetensutveckling Flertalet av dessa frågor berör av naturliga skäl både det brottsförebyggande och det brottsutredande arbetet inom polisen. har det övergripande ansvaret för En nationell polis men det egentliga utvecklings- och förändringsarbetet utförs vid de polismyndigheter och på de arbetsenheter som normalt har ansvaret. Det ansträngda ekonomiska läget ställer allt större krav på att polisens resurser används effektivt. Regeringen anser därför att det är angeläget att arbetet med En nationell polis fortsätter så att polisen i allt större utsträckning kan dra fördel av att det i endast finns en polisorganisation. Regeringen kommer att följa effekterna av utvecklingsarbetet. framförde också att de brister som den hade funnit vid polisens insatser för att förebygga och bekämpa allvarliga ordningsstörningar föreföll finnas inom polisen som helhet. Frågan utreds inom . Riksåklagaren har bedrivit ett intensivt arbete med att utarbeta ett underlag för att möjliggöra en framtida förändring av åklagarväsendet med undantag för Ekobrottsmyndig- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Det arbetet har skett med syftet att förbättra den övergripande ledningen och styrningen av åklagarorganisationen och att skapa bättre förutsättningar för den lokala operativa åklagarverksamheten. Riksåklagaren kommer att till regeringen ge in en framställning om en förändrad åklagarorganisation. Riksåklagaren har aviserat att han kommer att föreslå att all verksamhet inom åklagarorganisationen skall samlas inom en myndighet. Regeringen anser att det är positivt att man inom åklagarorganisationen arbetar med frågor som syftar till att på olika sätt förbättra verksamheten. Att se över organisationen är en viktig del i ett sådant arbete. Färdriktningen mot att samla all verksamhet inom en myndighet kan vara ett sätt att bättre nyttja de tillgängliga resurserna. Regeringen kommer att överväga och ta ställning till hur framtidens åklagarorganisation bör vara utformad. Polisens och åklagarnas roller och funktioner i brottsutredningsverksamheten Regeringen har i tidigare budgetpropositioner uttalat att det är angeläget att polisens och åklagarnas roller och funktioner i brottsutredningssystemet vidareutvecklas. Polisens och åklagarväsendets gemensamma utvecklingssamarbete har givetvis också utgått från det övergripande synsättet. Regeringen har i nämnda sammanhang också understrukit vikten av att polisen betydligt oftare än är förundersökningsledare i brottmålsärenden av enklare karaktär. I finns det grundläggande bestämmelser om förhållandet mellan polisen och åklagarna under genomförandet av en förundersökning. Polisen är förundersökningsledare i brottsutredningar av enkel karaktär medan åklagare ansvarar för ledningen i mera kvalificerade brottsutredningar. Polisen utför själva utredningsarbetet i alla slags brottmålsärenden. Regeringen anser liksom Riksåklagaren och att åklagare bör ha en ännu mer framträdande och aktiv funktion som förundersökningsledare i brottsutredningar av kvalificerad karaktär. Det är främst i den typen av brottsutredningar som det finns ett stort och faktiskt behov av ingående åklagarledning. För att skapa bättre förutsättningar för åklagarna i det avseendet är det enligt regeringens bedömning angeläget och ändamålsenligt att polisen betydligt oftare är förundersökningsledare i de brottmålsärenden som är av enklare karaktär. En sådan verksamhetsutveckling kräver emellertid att polisen ytterligare förstärker och breddar sin förundersökningskompetens. De insatser som genomför för att höja polisens kompetens i detta avseende bör därför intensifieras. Riksåklagaren har angett en modell för utvecklingsarbetet när det gäller frågor om förundersökningsledning och ansvarsfördelning mellan åklagare och polis. En framgångsrik bekämpning av framför allt den kvalificerade brottsligheten kräver enligt Riksåklagaren att åklagarna och polisen i ett tidigt skede genomför gemensamma brottsbekämpningsinsatser. Enligt Riksåklagaren kan det ske genom att utredningsarbetet i vissa fall framför allt när det gäller kvalificerad brottslighet genomförs i gemensamma utredningsgrupper. Enligt Riksåklagaren är verksamheten vid familjevåldsenheterna, där det finns poliser och åklagare med speciell utredningskompetens, exempel på en framgångsrik samarbetsform. och Riksåklagaren överväger hur myndigheterna skall kunna åstadkomma en närmare samverkan mellan polis och åklagare i det operativa utredningsarbetet. Som ett led i utvecklingsarbetet har inrättat ett operativt råd med representanter från polis- och åklagarväsendet. Rådet samordnar utredningsverksamhet och initierar nationella aktionsgrupper för att bekämpa den grova organiserade brottsligheten. Även om åklagarna huvudsakligen bör leda förundersökningar i kvalificerade brottmålsärenden har de också en viktig roll när det gäller att förbättra bekämpningen av den s.k. mängdbrottsligheten. Riksåklagaren har anställt 19 åklagare som skall specialisera sig på bekämpning av sådan brottslighet. Dessa åklagare skall i nära samverkan med polisen förbättra utredningsverksamheten på lokal nivå. De skall också stödja polisen genom att ge generella råd i de brottsutredningar som polisen är förundersökningsledare i. Enligt regeringens uppfattning är det angeläget att polisen och åklagarväsendet överlag fortsätter arbetet med att åstadkomma en bättre bekämpning av mängdbrott. Riksåklagaren och bedriver ett gemensamt arbete för att åstadkomma en mera ändamålsenlig arbetsfördelning mellan polis och åklagare när det har Riksåklagarens allmänna råd om ledningen av förundersökning i brottmål, som utformats efter samråd med (1997:12), emellertid inte lett till några nämnvärda förändringar i fördelningen av förundersökningsansvaret mellan åklagare och polis. Det är angeläget att åklagarväsendet och polisen vidtar ytterligare åtgärder på såväl central som lokal nivå för att åstadkomma en mera ändamålsenlig fördelning av förundersökningsansvaret. Frågan vilka roller eller funktioner som polisen och åklagarna bör ha inom brottsutredningsverksamheten ingår i direktiven för Beredningen för rättsväsendets utveckling (dir. 2000:90). En- ligt regeringens bedömning finns det skäl att närmare överväga om det är nödvändigt att genomföra förändringar när det gäller polisens och åklagarnas roll och funktion i brottsutredningssystemet. En central fråga i det avseendet är den författningsreglerade ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan polis och åklagare. Re- geringen avser att ge beredningen tilläggsdirektiv i bl.a. dessa delar. Inom ramen för den brottsutredande verksamheten genomför och utredningar och undersökningar inom sina respektive ansvarsområden. Vid båda myndigheterna görs DNA-analyser. Det är enligt regeringens mening angeläget att samtliga myndigheters verksamhet bedrivs så kostnadseffektivt som möjligt. Möjligheter till samordning mellan olika myndigheter bör därför utnyttjas. På regeringens uppdrag bedriver och , som är chefsmyndighet för , ett arbete för att samordna DNA-verksamheten. Brottstyper som särskilt bör uppmärksammas Polisen och åklagarväsendet vidareutvecklar sedan åtskilliga år särskilt sin förmåga att bekämpa vålds- och narkotikabrottslighet samt brott med rasistiska eller främlingsfientliga inslag, ekonomisk brottslighet samt brott mot miljön. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 betet skall fortsätta med oförminskad kraft. Re- geringen anser att vissa brottstyper på grund av sin karaktär skall uppmärksammas särskilt av polisen och åklagarväsendet. Hur polisens och åklagarväsendets resurser närmare skall fördelas mellan olika brottstyper bör emellertid i huvudsak bestämmas på lokal nivå, utifrån den problembild som finns och de förutsättningar som i övrigt råder. Det gäller också för annan polisverksamhet än den brottsutredande. En viktig fråga för regeringen är att förhindra att människor utsätts för våldsbrott. Särskilt gäller det våld mot utsatta grupper. Därför skall våldsbrott mot kvinnor och barn uppmärksammas särskilt av myndigheterna. En av de viktigaste kriminalpolitiska frågorna är att förhindra nyrekrytering av kriminella. Kriminellt belastade vuxna har ofta börjat sin kriminella bana i ungdomsåren. Unga som har hamnat i ett kriminellt och destruktivt beteende måste få möjlighet att bryta sitt beteende. Därför skall myndigheterna särskilt uppmärksamma ungdomsbrottsligheten. Regeringen ser allvarligt på de uppgifter som tyder på att allt fler unga prövar narkotika. Narkotika är en stark bidragande orsak till att det finns brottslighet och otrygghet i samhället och av den anledningen skall narkotikabrottsligheten uppmärksammas särskilt av myndigheterna. Det är grundläggande för ett demokratiskt samhälle att motverka främlingsfientlighet och annan negativ särbehandling av utsatta grupper. Regeringen anser därför att bekämpningen av brottslighet med rasistiska, främlingsfientliga, antisemitiska eller homofobiska inslag samt olaga diskriminering skall uppmärksammas särskilt av polisen och åklagarväsendet. Verksamhetsuppföljning inom polisen och åklagarväsendet Polisens ekonomiska situation ställer allt större krav på att regeringen kan säkerställa att polisens prioriteringar ligger i linje med statsmaktens intentioner. Genomslaget för regeringens politik behöver följas upp med korta intervaller. Dessutom bör den modell för verksamhetsuppföljning som tillämpas i högre grad främja ett ansvarstagande på olika organisatoriska nivåer. I nära samarbete med polismyndigheterna arbetar kontinuerligt med att 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 utveckla och förbättra metoderna för verksamhetsplanering och resultatuppföljning. I samband med årsredovisningen redovisar den verksamhetsstatistik som ingår i polisens nationella resultatmodell. Re- geringen anser att resultatredovisningen behöver ses över i syfte att förenkla och skapa en bredare översikt. Översynen skall göras i samråd med Ju- stitiedepartementet. Möjligheten att kunna följa upp resultaten är en viktig del i en utvecklad resultatredovisning. Regeringen noterar därför med tillfredsställelse att arbetar med att ta fram ett systemstöd till verksamhetsuppföljningen. En stor del av den statistik som redovisas i resultatmodellen har sin grund i tidredovisningen. För att uppföljningen skall bli tillförlitlig är det därför viktigt att arbetar kontinuerligt för att höja kvaliteten på tidredovisningen. har redovisat polisens miljöledningsarbete. Av redovisningen framgår att , polismyndigheterna och har vidtagit ytterligare åtgärder i arbetet med miljöledning. Inom åklagarväsendet finns system för verksamhetsstyrning och resultatuppföljning. Systemen baseras på verksamhetsstatistik. Dessutom finns särskilda system för tidredovisning. och använder fortlöpande resultatinformationen för att kunna styra verksamheten effektivt. För att på ett enkelt sätt ge en bild av hur verksamheten utvecklats har Riksåklagaren tagit fram en modell som visar resultatutvecklingen. Den innehåller uppgifter främst om lagföring, genomströmningstider och produktionsförändringar. Inom åklagarorganisationen och vidareutvecklas verksamhetsstyrningen och resultatuppföljningen fortlöpande. har utvecklat ett system som kompletterar Riksåklagarens system i syfte att tillgodose de specifika behov som finns för uppföljning av ekobrottsbekämpningen. Riksåklagaren och har redovisat åklagarväsendets miljöledningsarbete. Av redovisningen framgår att åklagarorganisationen och har vidtagit ytterligare åtgärder i arbetet med miljöledning. Bekämpningen av den grova och gränsöverskridande brottsligheten har blivit en allt viktigare och större uppgift för rättsväsendets myndigheter. Åklagarväsendet bedriver internationellt samarbete på såväl central som lokal nivå. Åklagarväsendet har vidareutvecklat åklagarverksamheten för att ännu bättre kunna bekämpa den grova, gränsöverskridande brottsligheten. Vid integreras internationella frågor i den operativa verksamheten mot bakgrund av att utredningar om ekonomisk brottslighet i många fall kräver samverkan över nationsgränser. Vid varje åklagarmyndighet förutom finns en särskild kammare med uppgift att ansvara för åklagarverksamheten rörande organiserad, gränsöverskridande brottslighet. Merparten av de åklagare som arbetar på de internationella åklagarkamrarna är specialiståklagare med kvalificerad kompetens och erfarenhet på området. Arbetsuppgifterna på dessa åklagarkamrar avser organiserad brottslighet med internationell anknytning. Det rör sig bl.a. om narkotikabrottslighet, smuggling av människor, vapenhandel eller penningtvätt. Åklagarverksamheten som bedrivs där sker med det övergripande syftet att uppnå en högre lagföring av den internationella brottsligheten. Åklagare vid de internationella åklagarkamrarna är liksom åklagare vid svenska kontaktpersoner i det Europeiska rättsliga nätverket och har ett nära samarbete med Eurojust. Regeringen anser att det är angeläget att åklagarsamarbetet Eurojust vidareutvecklas för att ytterligare kunna förstärka den operativa brottsutredningsverksamheten som åklagare och poliser ansvarar för i respektive medlemsland i EU. Eurojust bör vara ett samarbetsorgan som regelmässigt tas i anspråk av nationella brottsbekämpande myndigheter för att driva brottsutredningar om organiserad gränsöverskridande brottslighet framåt. På så sätt kan man ytterligare höja kvaliteten och effektiviteten i sådana utredningar. Polisen bedriver internationellt samarbete på såväl nationell som lokal nivå. Inom EU, , Europol, Schengen, Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i , det Nordiska samarbetet, samt genom bilaterala samarbetsformer sker ett omfattande informationsutbyte och internationella kontakter med rättsvårdande myndigheter i andra länder. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 geringen anser att det är angeläget att det inter- nationella polissamarbetet utvecklas i syfte att på ett mer effektivt sätt kunna bekämpa gränsöver- En omfattande reformering av domstolsväsendet skridande brottslighet såsom narkotikabrottslig- het, människohandel och IT-relaterad brottslig- med reformarbetet är att säkerställa att mål och Det gäller att fortsätta integreringen av det ärenden skall avgöras med högt ställda krav på internationella samarbetet i den nationella verk- rättssäkerhet och effektivitet. samheten så att det internationella samarbetet skall i möjligaste mån renodlas till dömande utgör en naturlig del av polisens brottsbekäm- att få tvister och andra rättsliga angelägenheter och andra kanaler utgör ett viktigt område där prövade skall, med utgångspunkt i rättssäkerhet förbättringar kan ske. och effektivitet, vara lika över hela landet. derrättelsemodell är ett viktigt instrument för att Tyngdpunkten i den dömande verksamheten åstadkomma en sådan utveckling. skall ligga i första instans, vilket förutsätter till- tionellt perspektiv anser regeringen också att det räckligt stora domstolar som kan möta krav på finns anledning att verka för förenklingar i förut- stabilitet och flexibilitet. sättningarna för informationsutbytet. en funktionell geografisk spridning i förhållande rativa samarbetet som ägt rum inom ramen för till allmänheten, myndigheterna och näringslivet. Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i Domstolarna skall vara moderna och attraktiva har vidare utvecklats positivt Arbetet skall organiseras så att ut- Regeringen anser att detta sam- rymme ges för specialisering och delegering. arbete nu ökar i betydelse inför utvidgningen av Därmed ges också domstolsväsendet bättre för- EU och att det därför finns skäl till förnyade an- utsättningar att attrahera och bibehålla kvalifice- strängningar att polisoperativt bemöta den grova rad personal inom alla personalkategorier. dagen har ställt sig bakom dessa utgångspunkter Reformarbetet kan delas upp i fyra huvudom- Förändringar av den yttre organisationen. Förändringar av den inre organisationen. Renodling av verksamheten. Förbättringar av det processuella regelver- För att förtroendet för rättsstaten skall bibehål- las krävs väl fungerande domstolar. För att reformarbetet skall kunna utveckla verksamhetsområdet är att mål och ärenden skall och effektivisera domstolsväsendet på ett ända- handläggas på ett rättssäkert och effektivt sätt. målsenligt sätt behövs samordnade satsningar Detta innebär att handläggningen skall vara kor- inom de fyra huvudområdena. rekt, snabb och genomföras utan onödiga re- Det är också angeläget att generellt minska omloppstiderna för samtliga målkatego- Förändringar av den yttre organisationen Målbalanserna och målbalansernas ålders- struktur skall förbättras och återspegla Förändringarna av den yttre organisationen är främst inriktade på domstolarnas och övriga förutsättningar för domstolarna att uppfylla myndigheters storlek och geografiska placering målet för verksamhetsområdet bl.a. genom en men också på samverkan mellan domstolar och effektiv och ändamålsenlig resursfördelning. mellan domstolar och andra myndigheter. samhet verkar de allmänna domstolarna, de all- männa förvaltningsdomstolarna, hyres- och ar- Målsättningen för arbetet med att förändra tingsrättsorganisationen är att med bibehållen tillgänglighet skapa möjligheter för en stärkt be- redningsorganisation, säkerställa möjligheterna att rekrytera personal, skapa förutsättningar för 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 återkommande kompetensutveckling, öka möjligheterna till specialisering samt att förbättra den geografiska samordningen med rättsväsendets övriga myndigheter. har ställt sig bakom denna målsättning. Sammanlagt har 39 tingsrätter berörts av förändringar .