prop · GR03140 · 2004-04-28 00:00:00 — De flesta remissinstanser är positiva till förslaget om avgångsbetyg. är emellertid kritiskt till att alla elever skall få avgångsbetyg oavsett hur många poäng som uppnåtts och pekar på risken för missförstånd mellan de olika betygsdokumenten. Handikapp- förbundens samarbetsorgan (HSO) anser att det är oklart vad skillnaden är mellan ett icke fullständigt avgångsbetyg med färre än 2 500 poäng och ett samlat betygsdokument. Rätt att läsa mer än 2 500 poäng Kommittén förutsätter att möjligheten att studera mer än 2 500 gym- nasiepoäng finns kvar i den framtida gymnasieskolan. Kommittén förslår att elever som valt en specialiserad fördjupning inom sitt yrkesområde får rätt att förlänga sin studietid i gymnasieskolan för att skaffa sig en viss särskild behörighet. De flesta instanser som kommenterar förslaget är positiva, däribland , och samt . VHS hoppas att detta skall leda till att behovet av kompletterings- studier inom gymnasial vuxenutbildning minskar. menar att en gymnasist bör kunna förlänga sin studietid också för att bredda annan kompetens. kommun tycker att förslaget är olyckligt om det innebär att rätten till komplettering i komvux begränsas. () varnar för att rätten att komplettera i gymnasieskolan endast innebär att komvuxproblematiken flyttar in i gymnasieskolan i stället. kommun är tveksam till om förslaget är kostnadsneutralt eftersom kostnaderna för en elev i komvux är avsevärt lägre jämfört med kostnaden i gymnasieskolan. är i princip positiv till förslaget men menar att det behöver utredas ytterligare mot bakgrund av bl.a. kostnadsaspekten. Kommunen menar också att förslaget är begränsande, eftersom det inte finns någon motsvarande rätt att läsa in en specialisering mot ett yrke. och instämmer och menar att det inte är rättvist att endast elever som siktar mot högskolan föreslås få denna möjlighet. , , kommun och pekar på sannolikt högre kostnader som aktualiserar finansieringsprincipen. kommun är i och för sig positiv men framhåller att det bör finnas en begränsning för skolans skyldighet i detta avseende. Kommittén ifrågasätter ett system som gör att konkurrenskomplettering behövs och föreslår att frågan ses över. Flertalet remissinstanser som kommenterat frågan, däribland Myndig- heten för skolutveckling, , och kommun, LO, Företagarna samt LR anser att det, utifrån likvärdig- hetssynpunkt, är av största vikt att behörighet, urval och konkurrens- komplettering förändras. Föreningen och instämmer och anser att vuxenstuderande inte skall behöva konkurrera om platserna vid komvux med elever som avslutat en fullständig gymnasieutbildning. Däremot måste möjligheten att behörighetskomplettera finnas kvar. menar att möjligheterna till konkurrenskomplet- tering skall begränsas, om inte helt slopas och ställer sig också positiv till nya metoder för urval till högskolan. CSN menar att det är ett av huvudproblemen i dagens system att så många ungdomar fortsätter sina studier i komvux. , och kommuner fram- håller att det är nödvändigt att rätten till konkurrenskomplettering finns kvar till dess att högskolan sett över urvalssystemet. kommun ser möjligheterna till kompletteringar på komvux som en fördel eftersom tankar om högre studier i vissa fall är något som mognar fram. Kommittén föreslår att minsta garanterad undervisningstid för alla sektorer blir . En förenklad reglering av tiden föreslås, varvid t.ex. många bestämmelser om läsår bör kunna gallras ut från gymnasieförordningen. Många remissinstanser, främst kommuner, framhåller att den minsta garanterade undervisningstiden inte hör hemma i en målstyrd skola. stad tycker att ett bibehållande av den garanterade undervis- ningstiden andas en misstro mot kommunerna och att undervisnings- begreppet behöver definieras eftersom distansundervisning, flexibelt lärande m.m. hamnar utanför diskussionen. Myndigheten för skolutveck- ling menar att minsta garanterad undervisningstid är en paradox som måste tas bort för att ge verksamheten frihet att anpassas mot ställda krav på individperspektiv, ämnesintegration och samverkan både inom skolan och mellan skolan och arbetslivet. En överväldigande majoritet av de instanser som yttrat sig över förslaget att alla elever skall ha samma garanterade undervisningstid är negativa. Främst kritiseras minskningen av den garanterade undervis- ningstiden för den yrkesförberedande utbildningen. Bland de kritiska remissinstanserna märks , Företagarna, , och flera yrkesnämnder, bl.a. . Flera yrkesnämnder och Teknikföretagen argu- menterar i stället för en ambitionshöjning med utökat antal timmar och satsning på kvalitet för utbildningen för industrins behov. Ett minskat antal lärarledda lektioner i kombination med en ökning av kärnämnena öppnar, enligt Företagarna, upp för en urholkning av yrkeskunskaperna i gymnasieskolan. Följden blir ett ökat behov av eftergymnasial yrkes- utbildning, vilken är underdimensionerad. Även är tveksamt till förslaget med en sänkning av den garanterade undervis- ningstiden för elever som väljer yrkesförberedande utbildningar. Verket ser förslaget som ett genomsnittsvärde och föreslår att timtalen får variera inom bestämda gränser beroende på vilken typ av inriktning som väljs. LO anser att det är viktigt med en minsta garanterad undervis- ningstid men pekar på att det innebär att ytterligare undervisningstid skall erbjudas för att elever skall kunna nå målen, likväl som att de kan nå dessa . Flera remissinstanser, framför allt industriföreträdare, däribland , , Allmänna IndustriGruppen, Byggnadsin- dustrins , och Skogsbru- kets , förespråkar en ökad flexibilitet och effektivare utnyttjande av tiden i skolan. Kommittén föreslår att alla elever i gymnasieskolan, genom egna erfarenheter, bör få insikt i arbetslivets förutsättningar och uppgifter. Alla elever bör få del av APU eller motsvarande förlagd till det inledande sektorsblocket. En överväldigande majoritet av remissinstanserna är positiva till att alla elever i gymnasieskolan omfattas av en period av lärande i arbetslivet. , Myndigheten för skolutveckling, , Arbets- marknadsstyrelsen, , LO och TCO är några av de remissinstanser som tillstyrker förslaget. Flera kommuner, bl.a. och , anger att de i princip är positiva till kommitténs förslag, men att de ser svårigheter att praktiskt kunna genomföra det. har de svårigheter att rekvirera i tillräcklig omfattning. Bland de remissinstanser som avvisar förslaget finns , , Teknikföretagen, Allmänna IndustriGruppen och . Flera av dem betonar visserligen behovet och vikten av arbetslivs- kontakter för samtliga elever, men bygger sitt ställningstagande på de erfarenheter som finns från nuvarande situation. Många skolor har redan med dagens krav svårigheter att rekvirera tillräckligt många . Med fler elever som skall ha delar av sin utbildning företagsförlagd riskerar kvaliteten på utbildningen att försämras. avvisar förslaget med hänvisning till den ökande konkurrens om APU- platser som kan befaras när såväl gymnasieelever som högskole- studerande skall tas emot. Ingen remissinstans motsätter sig förslaget att elever som väljer mer yrkesinriktade studievägar även fortsättningsvis skall få minst 15 veckors lärande på en arbetsplats. Flera remissinstanser, bl.a. Metallgruppens utbildningsråd och , betonar behovet av ett finansieringssystem för den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen för att tillräckligt många platser med godtagbar kvalitet skall kunna skapas. framhåller behovet av certifierade handledare och företag som en förutsättning för uppställda krav på lärande. Kommittén förslår att lokalt samråd med arbetsmarknadens parter om utbildningar inom studievägar med yrkesämnen bör göras obligatoriskt men att formerna för detta inte bör bindas. Det finns en bred uppslutning hos remissinstanserna kring värdet och behovet av samråd mellan skola och arbetsmarknadens parter vid plane- ring och genomförande av främst gymnasieskolans yrkesförberedande utbildningar. Företagarna betonar i likhet med andra remissinstanser att formerna för samrådet måste formas efter lokala förutsättningar. Metall- gruppens Utbildningsråd betonar vikten av att ett obligatorium för samråd införs och att arbetsmarknadens parter är representerade. och Teknikföretagen tillstyrker försök med sektorsråd och betonar vikten av att råden får ett reellt inflytande över utbildningens innehåll och kvalitet. Gymnasial yrkesutbildning och bristen på yrkeslärare Kommittén understryker att gymnasieskolan också måste kunna erbjuda en yrkesutbildning som leder till anställningsbarhet. Remissinstanserna instämmer i kommitténs bedömning men framhåller problemet med bristen på yrkeslärare. Flera industriföreträdare, , , , m.fl., föreslår att en utredning tillsätts för att se över hur bristen på yrkeslärare kan avhjälpas. Teknikföretagen anser att det bör undersökas hur yrkeslärarutbildningen kan förändras för att kunna attrahera studenter. Industrifacket och Transportgruppen anser att framtidens yrkespedagoger måste vara förankrade i arbete i arbetslivet. Det innebär att de utför yrkespedagogiska funktioner såväl i arbetslivet som i skolan. Industrifacket föreslår att man etablerar en certifiering av yrkespedagoger som uppnås genom utbildning och arbetslivserfarenhet. anser att behörighetskraven till lärarutbildningen måste ses över så att yrkesutbildning värderas likvärdigt med akademisk utbildning. anser att det är viktigt att lärarna kontinuerligt får uppdatera sina yrkeskunskaper och att kraftfulla åtgärder måste vidtas för att avhjälpa den akuta brist på yrkeslärare som kommer att inträffa . betonar att det råder stor brist på lärare i yrkesämnen. kommun menar att den nationella nivån för utbildningsområdet på olika sätt måste stötta regionala initiativ som tas för att motverka den kommande bristen på yrkeslärare. Kommittén föreslår att vissa utbildningar eller delar av utbildningar kan göras riksrekryterande efter beslut av regeringen eller den myndighet regeringen beslutar. Beslutet bör gälla och därefter omprövas. De remissinstanser som kommenterat förslaget är genomgående positiva, däribland och kommuner, Landstingen i Västra Göta- land, och , Företagarna, . vill gå ännu längre och menar att alla utbildningar i gymnasieskolan borde vara riksrekryterande eftersom detta är en förutsättning för att alla elever skall få sina val tillgodosedda. Naturbrukets (NYN) och () anser det vara viktigt att alla naturbruksutbildningar är riksrekryterande. Konsekvenser för gymnasial vuxenutbildning Kommittén utgår från att gymnasieskolans struktur med sektorer och block inte kommer att prägla framtidens vuxenutbildning och anser att möjligheten att dela in kurser i delkurser bör finnas kvar. Förslaget om att slopa de lokala kurserna bör dock även gälla den kommunala vuxen- De remissinstanser som kommenterar förslaget framhåller vikten av att vuxenutbildningen kan behålla sin flexibilitet. understryker vikten av att strukturen blir likriktad mellan ungdomsskolan och vuxenutbildningen. stad anser att sektors- indelningen inte bör omfatta vuxenutbildningen. () instämmer och menar att nuvarande möjligheter till flexibel utformning av vuxnas lärande inte får försämras, men tillstyrker förslaget att de lokala kurserna tas bort eftersom kraven på kvalitet måste överväga. framhåller att sektorsindelningen inte får vara ett hinder för att kombinera sin egen utbildning över sektorsgränserna och att kursutformningen måste anpassas till vuxnas behov, eftersom de ofta läser enstaka kurser eller delar av dessa. menar att det är viktigt att förslagen inte överförs till vuxen- utbildningen som måste få behålla sin flexibilitet och individfokusering. statlig vuxenutbildning (Rvux) anser att helheten i vuxenutbildningen bör utredas i samma ordning som folkbild- ningen. kommun framhåller vikten av att vuxenutbildningen är likvärdig men inte identisk med utbildningen i gymnasieskolan. Bl.a. är det viktigt att kursbetygen och möjligheten till delkurser finns kvar. LO anser att det som föreslås för ungdomsgymnasiet inte är direkt överförbart till vuxenutbildningen och avvisar därför förslaget att lokala kurser inte skall finnas. Behovet av eftergymnasial utbildning Kommittén menar att ett reguljärt system av eftergymnasial yrkes- utbildning med olika specialiseringsgrad och längd bör övervägas. De nuvarande påbyggnadsutbildningarna inom komvux bör beaktas i sammanhanget. De remissinstanser som yttrat sig om behovet av eftergymnasial yrkes- utbildning, däribland TCO, är överlag positiva till en översyn av området. Myndigheten för skolutveckling anser att en översyn av systemet bör göras i syfte att skapa mer enhetlighet. tror att färre elever kommer att bli behöriga direkt efter gymnasieskolan om behörighets- kraven till yrkeshögskolorna behålls på nuvarande nivå. För att motverka detta kommer påbyggnadsutbildning och/eller än av färdigutbildning i företag att krävas. Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning stödjer kommitténs förslag om eftergymnasial utbildning och anser att ett allsidigt utbud av KY-utbildningar är ett nödvändigt komplement till den föreslagna gymnasieutbildningen. Teknikföretagen betonar vikten av eftergymnasial yrkesutbildning och föreslår att det senast i samband med att de första eleverna går ut från sektorsgymnasiet bör finnas ett reguljärt system för eftergymnasial yrkesutbildning. förordar att en reguljär eftergym- nasial yrkesutbildning utvecklas med dagens KY- och YTH-utbildningar som förebild. och kommuner pekar också på ett ökat behov av eftergymnasiala yrkesutbildningar. efterfrågar färdigutbildningsavtal inom sina intresseområden samt att utvecklingsprojekt genomförs kring färdigutbildningssystem. Kommittén anser att behörighetskraven alltjämt är motiverade och att de bör behållas. Av knappt 30 remissinstanser som kommenterat behörighetskraven anser drygt 20, däribland , kommun, Sollentu- na kommun, , , och kommuner, , Företagarna, , att de skall vara kvar. BO finner det märkligt att ha behörighetskrav kvar men i praktiken göra dem verkningslösa. anser i likhet med att behörighetskraven bör breddas och omfatta ett visst antal meritpoäng, (KSL) vill se en översyn av dagens behörighetskrav. Hantverksråd förespråkar att behörighetskraven behålls men vill att de utreds och eventuellt differentieras i förhållande till olika utbildningar. Obehöriga elevers rätt till utbildning Kommittén föreslår att obehöriga elever ges rätt till utbildning på en sektor. De skall erbjudas individuell studiegång med undervisning i det eller de behörighetsgivande ämnen där de saknar godkända betyg från , och i övrigt följa undervisningen i de kurser som framgår av den individuella studieplanen. Av närmare 90 remissinstanser som kommenterar förslaget om obehöriga elevers rätt till utbildning är ungefär hälften positiva, däribland Integra- tionsverket, , , Myndigheten för skolutveckling, , , , , , , , , , , , och kommuner samt LO, TCO, , , , , elevråd, Handikapp- förbundens samarbetsorgan (HSO) och för Hotell och Restaurang. samt högskolor och universitet som kom- menterat frågan, däribland , och , är negativa till förslaget, eftersom de befarar att kvaliteten på gymnasieutbildningen kommer att sjunka. i förordar ett basår i gymnasieskolan för dem som saknar behörighet, eftersom självförtroendet annars lätt får sig ytterligare en törn. kommun, , och Målare- mästarna förespråkar att dagens individuella program behålls. framhåller behovet av ett tydligare programinnehåll med garanterad undervisningstid. Några, däribland , Lunds, , , och kommuner samt Industrifacket, anser att obehöriga elever skall vara ansvar. stad, liksom flertalet kommuner, pekar på behovet av mycket stora resurser samt kompetensutveckling för att kunna erbjuda obehöriga elever något som inte bara är förvaring. pekar på behovet av alternativ till gymnasiestudier för omotiverade ungdomar. Kommittén föreslår att obehöriga elever antas preliminärt till en sektor och att den preliminära antagningen blir definitiv när det eller de grundskoleämnen som saknas, har kompletterats. Av närmare 100 remissinstanser som kommenterar förslaget om prelimi- när antagning är flertalet negativa eller tveksamma, däribland och Myndigheten för skolutveckling som avvisar förslaget och menar att det ter sig motsägelsefullt om man vill ta ytterligare steg mot en gymnasieskola för alla att några blir antagna, medan andra bara blir preliminärt antagna. LR förespråkar programinriktade individuella pro- gram (PRIV) och menar att en preliminär antagning medför ökade kost- nader för kommunen, då studietiden för dessa elever sannolikt förlängs till . kommun menar att förslaget är en av de största utma- ningarna för gymnasieskolan och förordar en utveckling av PRIV . och förordar PRIV för att få ytterligare erfarenheter. Åsikten delas av som liksom av och kommuner understryker att varje kommun måste få hitta sina former för verksamheten. efterlyser förslag gällande de elever som över huvud taget inte kommer att söka en sektor. framhåller folkhögskolorna som ett utmärkt alternativ för ungdomar i behov av en individuellt utformad utbildning och menar att folkhögskolorna borde ha en generell rätt att ta emot studerande från som uppnått . Kommittén föreslår att bestämmelser om individuella studieplaner tas in i skollagen. Planen bör innehålla uppgift om elevens olika val samt eventuella överenskommelser och om det finns behov av särskilt stöd. I förekommande fall skall det finnas ett åtgärdsprogram som är klart urskiljbart. Remissinstanserna har inga invändningar mot kommitténs förslag. BO stödjer förslagen om vad som bör ingå i den individuella studieplanen. ser att det är en fördel om individuell studieplan och åtgärdsprogram återfinns i ett och samma dokument och att åtgärdsprogrammet måste bli föremål för regelbunden prövning och revidering. Företagarna och anser att förslaget kräver att resurser tillförs som gör det möjligt att förverkliga alla elevers intresse- inriktningar i individuella studieplaner. LR instämmer och anser även att förslaget innebär att fler lärare och studie- och yrkesvägledare kommer att behövas. Kommittén föreslår att möjligheten att förena en anställning med studier av kurser i gymnasieskolan skall finnas kvar. Ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över förslaget att nuvarande lärlingsutbildning bibehålls. Myndigheten för skolutveckling tillstyrker men anser att verksamheten skall ha en tydligare reglering. Motor- branschens , Metallgruppens Utbildningsråd, Industrifacket m.fl. är kritiska till att lärlingsutbildningen i gymnasieskolan behålls i sin nuvarande form och menar att lärlingsutbildningen behöver utvecklas till ett attraktivt alternativ till den skolförlagda utbildningen. Kommittén föreslår att kommunernas uppföljningsansvar förtydligas så att det framgår att skyldigheten att erbjuda utbildning också innefattar en skyldighet att kontinuerligt hålla sig informerad om var de ungdomar som av olika skäl aldrig påbörjat, eller avbrutit, en gymnasieutbildning, befinner sig. Av 35 remissinstanser som kommenterar förslaget är i stort sett samtliga positiva, däribland BO, , , , , , , och Skola samt kommunerna . /Talknuten understryker vikten av att kommunens uppföljningsansvar förtydligas för att få kunskap om varför ungdomar med språkstörning lämnat eller aldrig påbörjat studier i gym- nasieskolan. kommun är tveksam och menar att förslaget innebär ökade kostnader för kommunerna. kommun avstyrker förslaget och anser att nuvarande lagstiftning är tydlig, att myndighetsåldern bör respekteras och att uppföljningsansvaret följaktligen endast bör gälla ungdomar . menar att dagens uppföljnings- ansvar ligger på en rimlig nivå och att det bör vara upp till varje kommun om man vill utvidga detta. Konsekvenser för fristående gymnasieskolor Kommitténs förslag till struktur avses gälla både offentliga och fri- stående gymnasieskolor. , och Företagarna är kri- tiska till att fristående gymnasieskolor måste erbjuda det gemensamma sektorsblocket och förordar att dessa skolor skall ha rätt att starta med en specialiserad inriktning 1. kommun och Kommu- nala Företagens () framhåller däremot vikten av att det råder konkurrensneutralitet mellan kommunala och fristående gymnasieskolor. Tidplan och kostnader för genomförandet Kommittén menar att ett genomförande bör ske tidigast /07. I stort sett samtliga remissinstanser som kommenterat frågan är negativa till ett genomförande /07 och förordar att den nya gymnasieskolan startar tidigast påföljande läsår. att ett ikraftträdande enligt kommitténs förslag är genomförbart. framhåller att de beräknade kostnaderna för genom- förande, , ligger på samma nivå som vid den förra gymnasie- reformen och ifrågasätter om detta belopp motsvarar behoven såväl centralt som lokalt. Sammanfattning av promemorian Ökade möjligheter för elever i gymnasieskolan att följa undervisningen på ett program inriktat individuellt program (U2003/532/G) I skrivelsen Utbildning för kunskap och jämlikhet regeringens utvecklingsplan för kvalitetsarbetet i förskola, skola och vuxenutbildning 2001/02:188) bedömer regeringen att vissa förändringar bör göras för att öka möjligheterna för samtliga elever på individuella program att följa undervisningen på programinriktade individuella program (PRIV). Regeringen anser att dessa förändringar är så angelägna att de bör göras innan de eventuella ändringar som föranleds av förslagen från 2000 träder i kraft. tillsattes arbetsgruppen som fick i uppdrag att föreslå möj- liga lösningar för att uppnå målen i utvecklingsplanen, samt föreslå de författningsändringar som behövs. Enligt arbetsgruppens direktiv skall förslagen utgå från att nuvarande behörighetskrav för nationella och specialutformade program ligger fast. Förslagen från arbetsgruppen bör vidare utgå från en lösning som bygger på PRIV. Arbetsgruppens rapport innehåller förslag som innebär en utveckling av gymnasieskolans individuella program. I enlighet med uppdraget föreslår arbetsgruppen att en skyldighet bör införas för landets kommu- ner att erbjuda elever som inte tagits in på något nationellt program i gymnasieskolan, eller som avbrutit utbildningen där, utbildning på PRIV. Utbildningen skall i möjligaste mån utformas efter elevernas intresse- inriktning och behov. Vidare föreslår arbetsgruppen att regeringen får bemyndigande att förordna att elever på PRIV skall garanteras en lägsta undervisningstid motsvarande den undervisningstid som erbjuds på nationella och specialinriktade program. Arbetsgruppens förslag är avsett att tillämpas innan de eventuella ändringar som föranleds av förslagen från träder i kraft. Sammanställning av remissyttranden över promemorian (U2003/532/G) Remissyttranden har inkommit från , , (SiS), (), Riksrevi- sionsverket (RRV), (), , , , , (U 2002:01), kommun, kommun, Bjuvs kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kom- mun, , kommun, , Klippans kommun, , , kom- mun, , , , , kommun, , , Ny- kvarns kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, kommun, kommun, stad, kommun, i , i , i , Elevorga- nisationen i , , i (LO), , (), elevråd (), , . Dessutom har spontana remissvar inkommit från , Uvengymnasiet i , kommun, kommun och Upp- sala kommun. Sex remissinstanser har valt att som svar på denna remiss direkt eller indirekt hänvisa till sina remissvar för betänkande SOU 2003:120. Flertalet remissinstanser är positiva till huvudtankarna i rapporten, däribland , , och . menar att med en långtgående individuell utformning av studierna kan både studiemotiverade elever i behov av längre inlärningstid och skoltrötta elever fångas upp. påtalar möjligheten att använda modersmålsbaserad undervisning inom kärnämnena som t.ex. matematik, som kan ge bättre och snabbare resultat. Skolväsendets överklagande- nämnd anser samma möjligheter att tas emot i en annan kommun än hemkommunen bör gälla för såväl PRIV som för nationella program.