prop · GR031d8 · 2004-01-01 00:00:00 — Demokratin i formell mening gör framsteg. har framförallt valen i och varit ljuspunkter. Mycket återstår dock att göra för att fördjupa demokratin i . Bakslag förekommer också. Utvecklingen i är särskilt oroande. Regeringen presenterade 1998 för en skrivelse om en förnyad svensk Afrikapolitik (skr 1997/98:/22). En uppföljning av skrivelsen presenterades 2002 i departementspromemorian "i förändring en uppföljning av regeringens Afrikaskrivelse" (Ds 2002:36). Sammanfattningsvis visar rapporten att det är angeläget att stärka samarbetet med inte bara genom utvecklingssamarbetet utan också på en rad andra områden. Genom ett särskilt dialogprojekt stärks dialogen mellan och länder i södra . Utvecklingssamarbetet har fattigdomsbekämpning som fortsatt huvudmål med inriktning på att stödja nationella strategier för fattigdomsbekämpning. Det kommer att vara viktigt att eftersträva ökad samordning och harmonisering med andra givare under samarbetsländernas ledning. Befrämjandet av ekonomisk tillväxt som leder till minskning av fattigdom och möjliggör bättre utbildning och hälsa är centralt. Det är även stöd till ekonomiska reformer, korruptionsbekämpning, kapacitetsuppbyggnad, näringslivsutveckling och handels- och sysselsättningsfrämjande insatser. Insatser för att främja fred, demokratisk samhällsutveckling och bättre samhällsstyrning kommer att väga tungt i samarbetet. Insatser på miljöområdet kommer också i fortsättningen att genomföras. Hiv/aids ges ökad uppmärksamhet. Stöd till regionalt utvecklingssamarbete får ökad betydelse. Stödet kommer att lämnas med utgångspunkt från den strategi för svenskt stöd till regionalt och subregionalt utvecklingssam- arbete som regeringen antog . Även då det gäller stöd till regionalt samarbete är samverkan med andra givare, inte minst EU, väsentlig. Regeringen kommer att bidra till att NEPAD genomförs framförallt genom insatser på nationell nivå men även genom stöd till regionalt samarbete. minskade såväl det bilaterala som det multilaterala biståndet till länderna söder om . Regionens andel av det svenska stödet minskade. För att bidra till att bryta denna trend kommer regiondelposten för att öka under . I länder där förutsättningar finns för partnerskap baserat på en gemensam värdegrund kan samarbetet komma att öka. Det gäller bl.a. , , , och . Samarbetet med beräknas få ökad vikt utifrån en regionstrategi som utarbetas. Större uppmärksamhet kommer att ägnas s.k. postkonfliktsituationer, då fredsavtal slutits men där det finns behov av politiskt och ekonomiskt stöd för att stabilisera utvecklingen. Ytterligare insatser i planeras och kan bli aktuella i och . Särskilda insatser på handelsområdet kan bli aktuella såväl i enskilda samarbetsländer som de ländergrupperingar vilka t.o.m. förhandlar frihandelsavtal med EU. för beräknas för att öka till . Den utbredda fattigdomen kvarstår som största utmaning. Trots betydande ekonomiska framsteg lever två tredjedelar av jordens fattiga i . Situationen varierar mycket inom olika regioner och länder. I har antalet fattiga minskat med 200 miljoner , varav merparten i . Även i har fattigdomen halverats. I går utvecklingen långsammare. Särskilt oroande är situationen för kvinnor och barn, inte minst p.g.a. den höga mödradödlighet och låga läskunnighet som råder i regionen. Även handeln med kvinnor och barn utgör ett stort problem. Om millennieutvecklingsmålet om halverad fattigdom på global nivå ska uppnås måste kampen mot fattigdom vara framgångsrik i . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 detta krävs kraftfulla inhemska och internationella åtgärder. Utvecklingssamarbetet utgör ett huvudelement i Asienstrategin (rskr.1998/99:61) samt i uppföljningen av strategin som gjordes 2002. Det svenska utvecklingssamarbetet med är inriktat på fattigdomsbekämpning. Genomgående inslag är institutionsuppbyggnad och stöd för reformprocesser. Insatser för god samhällsstyrning, främjandet av mänskliga rättigheter och demokrati samt insatser på miljöområdet är andra centrala element. Ett ökat fokus sätts nu på att i utvecklingssamarbetet söka förebygga väpnade konflikter. Alltmer uppmärksamhet riktas även mot effektiviteten i samarbetet. Förutsättningarna för att minska fattigdom och bedriva ett effektivt utvecklingssamarbete är, relativt sett, gynnsamma i . Länderna har överlag en reforminriktad politik, högt inhemskt sparande, makroekonomisk stabilitet, en förhållandevis jämn inkomstfördelning och en väl utvecklad exportsektor. Fortsatta reformer är emellertid en förutsättning för gynnsam ekonomisk utveckling, förbättrad miljö, fördjupad demokratisering och fattigdomsminskning. Det samarbete som växer fram i bl.a. mellan likasinnade givare för att harmonisera biståndet kan tjäna som modell för framtida svenska insatser. I takt med att nationella fattigdomsstrategier färdigställs kommer de svenska insatserna att anpassas därefter. Sammantaget talar såväl stora behov som hög effektivitet för ett ökat utvecklingssamarbete med . I uppföljningen av Asienstrategin framhålls vikten av att förebygga väpnade konflikter. är skådeplats för upp emot 140 väpnade konflikter varav de flesta inom stater. Det är huvudsakligen minoriteters kamp för självständighet eller sina rättigheter som ligger till grund för dessa konflikter, t.ex. i och . De mellanstatliga konflikterna är färre och huvudsakligen territoriella t.ex. mellan och repsektive Nord- och . Framtidens konflikter i kan komma att springa ur nya orsaker, t.ex. hiv/aids, transnationell brottslighet, terrorism och tvister om vattentillgångar. Spridningen av hiv/aids i har ökat kraftigare än väntat. Smittspridningen är snabb men många regeringar agerar långsamt. Om ingenting görs riskerar 40 till 50 miljoner asiater 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 vara smittade det är fler personer än de som lever med hiv/aids. Hiv/aids är ett allvarligt hot mot ekonomiska och sociala utveckling, särskilt som epidemin drabbar den fattiga delen av befolkningen hårdast. Kampen mot hiv/aids har överlag givits högre prioritet i det svenska utvecklingssamarbetet med . Handeln med människor, särskilt kvinnor och barn, är ett växande problem i . antogs en handlingsplan mot människohandel av (ASEM) utrikesministrar. arbetar aktivt för att bidra till genomförande av åtgärderna i planen. är fortfarande den mest förorenade världsdelen och miljöproblemen tilltar. Den viktigaste förklaringen är otillräcklig institutionell kapacitet och svag miljöpolitik. Många av miljöproblemen är gränsöverskridande och åtgärdas bäst genom regionalt samarbete i . Miljösamarbetet inom FN:s ekonomiska kommission för (ECE) och ASEM är också viktigt. Miljöfrågor kommer fortsättningsvis att få stort utrymme i utvecklingssamarbetet. De stora skillnaderna mellan samarbetsländerna i gör att det konkreta utvecklingssamarbetet varierar, vilket återspeglas i landstrategierna. Skillnaderna påverkar också valet av instrument för insatserna, som innefattar såväl traditionellt gåvobistånd som krediter och garantier. bör en större andel av samarbetet ske genom sektorstöd och i förlängningen även budgetstöd, givet att förutsättningarna för sådant stöd är uppfyllda. Insatser för att förebygga konflikter bör stärkas och samordnas. Med fem länder - , , , och har regeringen beslutat om ett brett långsiktigt samarbete. Stödet till , , , , , och styrs av överenskommelser inom vissa sektorer. Samarbetet med måste omformuleras sedan beslutat avstå från bistånd från andra än en handfull mycket stora givare. Beredskap måste finnas för att snabbt kunna öka samarbetet med om de politiska förutsättningarna skulle förbättras. Flera länder i står inför stora utmaningar efter en svår övergång från forna till självständiga stater. Det svenska utvecklingssamarbetet kommer att inriktas främst på och . för , som även innehåller medel till , beräknas för att öka till . präglas av stora ekonomiska och sociala skillnader, både inom och mellan länder. Politiska spänningar och väpnande konflikter orsakar stort mänskligt lidande. Handel och investeringar hämmas. Åtgärder krävs på flera områden. Stödet till de palestinska områdena skall bidra till att förbättra befolkningens levnadsvillkor och bygga upp den palestinska myndigheten. Insatserna skall stödja fredsansträngningarna och främja demokrati och mänskliga rättigheter. Upptrappningen av konflikten som skedde har ökat lidandet och försvårat samarbetet. Det har också inneburit att samarbetet anpassats i förhållande till gällande landstrategi. Huvudfokus är stöd till barns välfärd, sysselsättning, uppbyggnad av demokratiska strukturer och upprätthållande av samhällsservice. En stor del är också humanitärt bistånd. En ny landstrategi kommer att utarbetas . har samarbetet med varit inriktat på humanitärt stöd. är behoven av återuppbyggnad mycket stora. FN:s roll för att återuppbygga är av stor betydelse. En landstrategi för utarbetas. har fortsatt på den inslagna vägen mot demokratisering, men det finns många hinder för en konsolidering av demokratin. Dit hör den ojämna fördelningen av inkomster och förmögenhet. En mycket stor del av befolkningen lever i fattigdom eller extrem fattigdom. Till den internationella konjunkturnedgången kommer kriserna i , och och de låga priserna på råvaror. Det övergripande målet för utvecklingssamarbetet är att bidra till minskad fattigdom. har ett mångårigt samarbete med flera länder i . Det svenska utvecklingssamarbetet i regionen är framför allt inriktat på demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter. Styrdokumenten för utvecklingssamarbetet är en regionstrategi för och , som antogs 2001, och en regionstrategi för med separata landstrategier för och som trädde i kraft . I och ligger fokus på , och . Stöd till regionala organisationer, regionala initiativ och erfarenhetsutbyten utgör en viktig del av samarbetet. Den demokratiska utvecklingen i förblir motsägelsefull. Styrelseskicken innebär i många fall ett mycket begränsat inflytande för kongressen. Dessutom är de politiska partierna i de flesta av länderna svaga och uppvisar tydliga brister i fråga om intern demokrati och representativitet. Ekonomiska reformprogram utan inslag av inkomstfördelning eller sociala komponenter har ibland undergrävt förtroendet för de traditionella partierna. Urbefolkningarna är särskilt drabbade av social och etnisk diskriminering. I görs ansträngningar att etablera civil kontroll över militären, stärka rättsväsendet och stärka medborgarnas inflytande över staten. Respekten för de mänskliga rättigheterna förblir dock bristfällig. Människorättsaktivister utsätts ständigt för hot och attacker. I oroar den nuvarande regeringens bristande förmåga och vilja att driva fredsprocessen vidare. Allmänna val hålls . Den fortsatta politiska utvecklingen kan påverka utvecklingssamarbete. I har den nye presidenten gjort korruptionsbekämpning till sin huvudfråga och visat prov på att vilja motarbeta politiseringen av rättsväsendet. Även i har korruptionsfrågorna varit centrala frågor. Det svenska utvecklingssamarbetet är inriktat på bl.a. lokal utveckling och demokratisering av offentliga institutioner. I är demokratin på de flesta håll relativt väl förankrad med undantag för i första hand och . I har straffriheten kommit i fokus efter händelserna då flera personer fick sätta livet till och många skadades till följd av sammandrabbningar mellan militär och polis, samt allmänna upplopp och plundringar. Vad gäller är målet med det svenska utvecklingssamarbetet att bidra till en fortsatt konsolidering av demokratin, ökad respekt för mänskliga rättigheter och förbättrade levnadsvillkor för befolkningen. fortsätter att tilldra sig omvärldens uppmärksamhet på grund av den väpnade 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Att få till stånd en fungerande fredsprocess har blivit en internationell politisk angelägenhet. Det svenska utvecklingssamarbetet fokuseras främst på humanitära och konfliktförebyggande insatser samt främjande av god samhällsstyrning och ökad respekt för mänskliga rättigheter. Narkotikan är starkt sammanvävd med den interna väpnade konflikten. står för av världens kokainproduktion. Större delen av denna går till men i ökande utsträckning också till . , och är föremål för skuldlättnader. Det kan bli aktuellt att ge budgetstöd till länderna som en del av stödet till implementeringen av de fattigdomsstrategier som länderna själva utarbetat. Särskilda insatser på handelsområdet kan behövas för de länder som förhandlar frihandelsavtal med EU. för beräknas för att öka till . Ett stabilt och blomstrande är av stor vikt för ekonomiska utveckling, tillväxt och sysselsättning. Det är viktigt att den positiva ekonomiska och demokratiska utvecklingen som präglat flera av länderna i fortsätter och vidgas till att omfatta samtliga länder i regionen. kommer genom utvecklingssamarbetet att fortsätta att främja denna utveckling. Relationen till länderna i är en högt prioriterad fråga för regeringen. Relationsbyggandet med är också ett led i övergången till ett reguljärt samarbete utan statligt stöd, som förutses för samtliga samarbetsländer i . kommer det bilaterala utvecklingssamarbetet med de kandidatländer som uppnår medlemskap i den Europeiska unionen att gå in i ett avslutande skede. Därmed förskjuts tyngdpunkten i det bilaterala utvecklingssamarbetet i östlig och sydostlig riktning till förmån för bland annat , , , västra och . I kommer utvecklingssamarbetet framförallt att inriktas på demokratifrämjande insatser. Länderna i uppvisar stora olikheter vad gäller ekonomisk utveckling. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 likheter finns mellan länder i och utvecklingsländer i andra världsdelar har flertalet länder i en politisk målsättning om en närmare europeisk integration. Regeringen föreslår i utvecklingspropositionen (Prop. 2002/03:122) att utvecklingssamarbetet med samtliga länder i ses i ett sammanhang och förs över till politikområde 8 Internationellt bistånd. Utvecklingssamarbetet bör inriktas på åtgärder som främjar deras närmanden till europeiska samarbetsstrukturer och värdegemenskaper som en viktig del i kampen mot fattigdomen. Inom ramen för den övergripande europaintegreringen kommer samarbetet med de länder som tidigare ingått i politikområde 9 fortsatt att inriktas på gemensam säkerhet, demokratins fördjupning, ekonomisk omvandling, social trygghet, miljö samt utbildning och forskning. Verksamheten i dessa länder bör, med samarbetsländernas behov som utgångspunkt, vidare fokuseras på områden där har erkänd och efterfrågad kompetens. Flera länder, exempelvis , och , går mot ett allt närmare samarbete med EU, bland annat genom så kallade partnerskaps- och samarbetsavtal (PSA). fortsätter länderna på västra att kopplas närmare EU genom Stabiliserings- och Associeringsprocessen (SAp), vars långsiktiga mål är att skapa möjlighet för länderna att bli medlemmar i . SAp utgör en övergripande ram för det svenska utvecklingssamarbetet med denna region. De avtal som finns inom ramen för PSA och SAp täcker en rad olika samhällssektorer och anger gemensamma mål för EU och samarbetsländerna. Det svenska utvecklingssamarbetet, såväl som utvecklingssamarbetet genom EU, skall främja genomförandet av målen i dessa avtal. skall också verka för att de nationella fattigdomsstrategierna i respektive land samordnas med arbetet för europeisk integration. De båda EU-instrumenten TACIS (Technical Assistance to the Commonwealth of Independent States) och CARDS (Community Assistance for Reconstruction, Development and Stabilisation) är de viktigaste kanalerna för gåvobistånd till respektive länderna på västra . Som medlem i EU deltar i finansieringen och styrningen av dessa program. Samstämmighet bör råda mellan det svenska agerandet i de styrkommittéer och andra fora där utformningen av det gemensamma EU-samarbetet sker och det svenska bilaterala utvecklingssamarbetet i regionen. För de åtta centraleuropeiska anslutningsländerna till EU utgör PHARE fortsatt det viktigaste instrumentet för att främja ländernas anslutning till unionen. Inom samarbetet med kommer stärkandet av demokratiska strukturer, ett aktivt medborgerligt deltagande, och en utveckling av god samhällsstyrning och förvaltning fortsatt att ha hög prioritet. Förutsättningarna för ett utökat samarbete inom rättsområdet med och samt med länderna på västra bör undersökas. Samarbete med svenska kommuner, länsstyrelser, landsting och storregioner kommer fortsatt att spela en viktig roll för att utveckla lokal och regional förvaltning. I och bör stöd till pågående förvaltningsreformer och insatser för att främja små och medelstora företag fortsätta. Att bidra till att skapa social trygghet genom stöd till uppbyggnad av hållbara socialtjänst- och socialförsäkringssystem, förbättringar av folkhälsan, reformer av hälso- och sjukvårdssystem och den sociala omsorgen kommer fortsatt ha en hög prioritet i samarbetet. Särskilda insatser bör göras för att förhindra spridning av smittsamma sjukdomar, bl.a. tbc, hiv/aids och sexuellt överförbara sjukdomar samt för särskilt svaga grupper i samhället. På miljöområdet kommer det svenska stödet till fortsatt inriktas på att bevara, skydda och förbättra miljön särskilt i och omkring . Inom kärnsäkerhetssamarbetet bör en tydligare fokusering ske på samarbetet med . Utvecklingssamarbetet med bör, där så är lämpligt, stödja genomförandet av gemensamma normativa överenskommelser som fattas inom ramen för de olika regionala organisationerna , Östersjöstaternas råd, och . Det säkerhetsfrämjande samarbetet i fortsätter främst med olika former av kunskapsöverföring och institutionsuppbyggnad. På västra kommer det säkerhetsfrämjande samarbetet främst prioritera kampen mot organiserad brottslighet och korruption samt stöd till reformer syftande till ett modernt totalförsvar under demokratisk kontroll, gränskontroll, asyl- och migrationspolitisk kompetens och insatser för återvändande. Regeringen avser främja insatser för ett ökat samarbete mellan regioner på ömse sidor om den nya östgräns som skapas genom . På västra bör de svenska insatserna i ökad grad inriktas på EU-integrering och institutionsuppbyggnad som främjar näringslivsutveckling och investeringar. Utvecklingssamarbetet med syftar till att förnya EU-anpassningen medan samarbetet med länderna i södra huvudsakligen fokuseras på fattigdomsbekämpning och konfliktförebyggande. I och kommer endast begränsade insatser bli aktuella. Av länderna i är följande biståndsländer i enlighet med /DAC:s definition och stödet kan därmed räknas som bistånd: , , , Bosnien- , , , , och . för , inkl. medel till regeringens disposition, beräknas för att öka till . Av dessa medel är ej klassificerat som bistånd. I detta avsnitt redovisas utfall och budget , dvs. de medel som bidragit till att finansiera de insatser som redovisas här. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Tabell 3.4 Multilateralt utvecklingssamarbete FN:s ekonomiska och sociala 1Med hänsyn till utgiftstaket , gjordes 2002 en tidigare utbetalning till EDF på 2För ingick dessa i delposten 3. 3.5.1.1FN:s ekonomiska och sociala verksamhet Det svenska stödet till FN:s ekonomiska och sociala verksamhet omfattar årsbidrag enligt vad som redovisas i bilaga 2. Där framgår dels vad betalat i årsbidrag , dels vad beräknar att årsbidraget för skall uppgå till. Därtill kommer medel som betalas engångsvis av regeringen bl.a. vid apeller till särskilda satsningar samt via Sida till specifika program och projekt, s.k. multibistöd. Bidrag utgår också till de utvecklingsprogram och humanitära insatser som stöder på landnivå på olika områden som hälsa, livsmedelstrygghet och miljö. 3.5.1Multilateralt utvecklingssamarbete Kampen mot fattigdom och att uppnå de för multilateralt utvecklingssamarbete omfattade under : FN:s ekonomiska och sociala verksamhet, internationella finansieringsinstitutioner och fonder, övrigt multilateralt samarbete samt Europeiska utvecklingsfonden (EDF). övriga millennieutvecklingsmålen står i fokus i FN:s utvecklingsarbete. och rekommendationer från de internationella världskonferenserna utgör en plattform för det globala och regionala utvecklingssamarbetet. Regeringen har verkat för att säkra den finansiella situationen för FN:s olika organisationer och för ett samordnat agerande mellan de olika multilaterala organisationerna, inklusive de internationella finansieringsinstitutionerna, för att utveckla och fullfölja denna plattform. årsbidrag är inte bundet till vissa aktiviteter utan ges till organisationerna så att de kan genomföra planerade aktiviteter i enlighet med sina respektive mandat och de beslut som fattas av styrelserna. får i stor utsträckning 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 gehör och genomslag för de åsikter som prioriteras i samband med styrningen av berörda organisationer. Som exempel kan nämnas FN:s ökade betoning på samordning i fält samt organisationernas fokus på millennieutvecklingsmålen. Även om stora framsteg gjorts när det gäller FN:s kapacitet och roll på såväl det operativa som normativa området, lider organisationen av kännbar brist på medel. Det gäller i stort sett samtliga verksamhetsområden. Många organisationer har tvingats att reducera sin verksamhet som kraven på effektivisering fortsätter. , UNDP, har genomgått omfattande reformprocesser med syfte att stärka landkontoren och höja ledarkompetensen hos organisationens representanter i fält. kommer att fortsätta verka för en effektivisering och för ett ökat gemensamt ansvarstagande för UNDP:s finansiering bland organisationens medlemmar och för att öka dess basbudget. UNDP fortsätter att utvecklas i en positiv riktning med millennieutvecklingsmålen som grund. Regeringen anser att , , gör ett gott arbete med att fullfölja det handlingsprogram som antogs i samband med den internationella befolkningskonferensen . UNFPA:s resurser minskade drastiskt . För att motverka negativa konsekvenser ökade sitt bidrag både vilket i sin tur bidrog till att fler länder ökade sina bidrag. kommer att fortsätta sitt starka stöd till UNFPA för att motverka att Kairoprogrammet undermineras av moralkonservativa aktörer som blir alltmer synliga på det internationella arenan. är pådrivande för att , , skall ge ökad prioritet till fattigdomsbekämpning och ett rättighetsbaserat och långsiktigt utvecklingsarbete. Styrelsen antog 2001 antog en ny verksamhetsplan för 2002- 2005 vilken bekräftade att organisationens verksamhet skall utgå från och millennieutvecklingsmålen. Ett reformarbete har inletts i , WFP, med syfte att bredda ansvarstagandet för organisationen, inklusive dess finansiering. WFP:s fokus på kvinnor och barn överensstämmer väl med svenska prioriteringar. De ökade humanitära kriserna i världen ökar behoven av WFP:s verksamhet. FN:s flyktingkommissarie, , bistod drygt 20 miljoner människor på flykt. UNHCR är med sitt unika skyddsmandat, baserat Genèvekonvention om flyktingar, en av FN-systemets viktigaste humanitära aktörer. Flyktingkommissarien arbetar kontinuerligt med att komma till rätta med organisationens återkommande budgetunderskott, bl.a. genom att bättre anpassa organisationens verksamhet till dess förväntade budget. har det arbetet fortsatt med bl.a. ökat fokus på att mer aktivt söka hållbara lösningar på flyktingsituationer. var organisationens femte största bidragsgivare. skall fortsatt verka för att för palestinaflyktingar, UNRWA, kan fullfölja sitt väsentliga arbete att bistå de palestinska flyktingarna i enlighet med sitt mandat. Sedan de pågående oroligheterna bröt ut på och i har UNRWA tvingats lägga om stora delar av sin verksamhet från mer långsiktigt stöd till omfattande humanitär hjälp. Det humanitära arbetet försvåras av de tillträdesproblem som UNRWA och andra humanitära aktörer har på de palestinska områdena. UNRWA har vid ett flertal tillfällen tvingats söka extra bidrag för att kunna bemöta det kraftigt ökade behovet av bistånd på de palestinska områdena. UNRWA:s ordinarie verksamhet i de övriga värdländerna (, och ) har fortgått utan avbrott.