prop · GR03101 · 2004-04-16 00:00:00 — På balans- räkningens skuldsida redovisar de fonder upp- byggda av verksamhetens ackumulerade resultat. Fondernas bokförda värde uppgick vid slutet av 2003 till för IGN och för BKN, en ökning med respektive . ränteintäkter, medan en utnyttjad kredit medför räntekostnader. Behållningarna på dessa räntekonton konsoli- deras med statens övriga finanser. Influtna avgifter avräknas direkt mot statens upplånings- behov. Ett minskat lånebehov minskar också statsskulden. Dessa kontobehållningar i RGK är således inte reserver med likvida medel tillgäng- liga för eventuella infrianden. Ett infriande belastar kontona, men det är enbart en redovis- ningsmässig hantering. Finansieringen sker i praktiken genom statlig upplåning vid infriandet. Se även avsnitt 7.6. Myndigheterna har en mindre del av sina till- gångar i likvida medel. Garantiverksamheten finansieras av avgifter som antingen betalas av garantitagaren eller över statsbudgeten om det är fråga om statliga sub- ventioner. Värdepappersinnehav och andra placeringar IGN placerar huvuddelen av sina tillgångar i statsskuldväxlar och statsobligationer. Tre externa kapitalförvaltare har fått i uppdrag att inom nämndens fastställda placeringspolicy be- driva en aktiv förvaltning av avgiftsmedlen. EKN och Sida placerar en del av avgiftsmed- len från exportgarantier och u-kreditgarantier på bankkonton, valutakonton och valutadepositio- ner i svenska banker samt företagscertifikat. En del av avgifterna redovisas på räntebärande konton hos RGK. Även återvinningar från tidi- gare infrianden (skador) tillförs kontona. Från de räntebärande kontona i RGK görs utbetal- ningar för infrianden och myndigheternas administrationskostnader. En obegränsad kredit är kopplad till räntekontona (med undantag av garantier administrerade av Sida och garantierna till ). Överskott på kontona ger Förutom värdepappersinnehav och andra placeringar samt kontobehållningar i RGK på sammanlagt har staten även tillgångar i form av regressfordringar från tidigare infriade garantier. Större delen av dessa fordringar får betraktas som osäkra men det återstående nettovärdet för åtminstone export- garantierna är dock betydande. Regressfordring- arna uppgår totalt till netto. Tabell 7.3 Värdepappersinnehav och andra placeringar, räntekonton hos RGK, likvida medel samt regressfordringar 7.5Jämförelse mellan reserveringar är alltså endast en jämförelse för förväntade förluster och olika möjlig som i vissa avseenden är baserad på olika slags tillgångar i garantiverksam- heten För att bedöma hur väl garantiverksamheten står inför eventuella framtida infrianden är det viktigt att analysera dels de reserveringar för för- väntade förluster som gjorts, dels de tillgångar som finns i verksamheten för att möta dessa förluster. En jämförelse av verksamhetens skuld- och tillgångssida görs nedan i tabell 7.4. Av redovis- ningstekniska skäl görs jämförelsen på myndig- hetsnivå och omfattar endast myndigheterna RGK, EKN och Sida. Eftersom övriga garanti- myndigheter saknar motsvarande riskredovis- ning kan inte en allomfattande analys av statens garantiportfölj göras i detta av- seende. Det finns fortfarande några garantiåtaganden som vid infrianden helt eller delvis får belasta anslag. Det gäller åtagandena i form av garanti- kapital, u-kreditgarantier samt kapitaltäcknings- garantierna till och . Tabell 7.4 Garantiengagemang, reserveringar för förväntade förluster, nuvärdet av framtida avgifter samt tillgångar i garantiverksamheten 1I engagemangen för EKN, Baltramen och u-kreditgarantierna ingår garanti- förbindelser och vissa utfästelser. I RGK:s engagemang ingår inte sådana åtaganden, främst garantikapital, där inte några reserveringar gjorts för framtida förluster. 2RGK redovisar inte framtida avgifter som en tillgång i balansräkningen. Uppgifterna i tabellen är inte helt entydiga. Olikheter finns när det gäller att beräkna reser- veringar för framtida förluster samt att ta upp framtida avgiftsbetalningar som en tillgång. Ett arbete pågår mellan de olika garantiverksam- heterna där målet är att åstadkomma en mer enhetlig riskredovisning i Årsredovisning för staten. Detta till trots ger jämförelsen en bild av att förväntade förluster i garantiverksamheten totalt sett täcks av redan influtna avgifter vilka redovisas som tillgångar i tabell 7.4. För att få jämförelsen heltäckande för en lång- siktig planering av statens finanser behöver även oförväntade förluster analyseras. EKN och Sida reserverar 4 820 respektive för oförväntade förluster i sina redovisningar. Med 95 procents sannolikhet kommer influtna och framtida avgifter att täcka både förväntade och oförväntade förluster i dessa verksamheter. 7.6Betalningsflöden och garantiverksamhetens påverkan på statens finanser Som tidigare nämnts finansieras garantiverksam- heten av avgifter som betalas av garantiobjektet eller, efter beslut av , över statsbudge- ten om det är fråga om subventioner. uppgick de statliga subventionerna till . Dessa avsåg framför allt bostadskreditgarantierna (), () och Balt- ramen (). Normalt belastar infrianden av u-krediter Sidas tillgångar, men regeringen kan besluta att delar av infrianden eller avskrivna fordringar ska belasta anslag (). Verksamheten påverkar också i flera fall statens lånebehov och statsskuld. Påverkan består av flöden in till och ut från statens konso- liderade checkräkning. Flödena utgörs av externa betalningar av garantiavgifter, infrianden, åter- vinningar och kostnader för administration. I den mån dessa betalningar går via räntekonton i RGK påverkar de statens finanser direkt via checkräkningen. Statens konsoliderade resultat- och balansräkningar påverkas i alla händelser om än indirekt. I tabell 7.5 beskrivs dessa flöden. Tabell 7.5 Avgifter, infrianden, återvinningar samt administrationskostnader under Myndighet/typ av Summan av ovanstående poster (973-1060+952- 143) blev ett inflöde på , som påverkar statens konsoliderade resultat- och balansräkningar. Avgifter betalade av garantitagarna uppgick till . De största posterna var avgifterna för insättningsgarantin () och exportgarantier (). Garantier infriades för . Exportgarantierna stod för , där de kommersiella skadebetalningarna var större än de för politiska skador. Bostadskredit- garantier infriades för och u-kreditgarantier för . Återvinningar av tidigare utbetalda medel vid infrianden uppgick till . Detta belopp dominerades helt av återvinningar i samband med tidigare infriade exportgarantier. Kostnaderna för administration av verksamheten uppgick till . I förhållande till totala åtaganden utgör administrationen en liten del men varierar beroende på garantityp. IGN:s administration är anslagsfinansierad liksom hanteringen av BKN:s äldre garantier. IGN:s verksamhet belastar dock inte statsbud- geten netto, eftersom den del av influtna avgifter som avser IGN:s administration levereras till inkomsttitel. Betalningarnas påverkan på lånebehovet Posterna avgifter, infrianden, återvinningar och administration har i olika grad påverkan på låne- behovet. Flöden i en garantiverksamhet med reserver enbart i form av räntekonton i Riks- gäldskontoret eller finansiering via anslag påver- kar direkt statens lånebehov9. Däremot har flöden i en garantiverksamhet med reserver i form av externstatliga placeringar inte någon på- verkan på lånebehovet. Det är inte möjligt att beräkna vilken påverkan på lånebehovet som garantiverk- samheten har haft . En analys av flödena visar dock att nettoflödet i garantiverk- samheten totalt sett var positivt . Om däremot inga garantiavgifter skulle tagits ut hade nettoflödet varit negativt. De årliga avgifterna har minskat från till 2003. Främst är det avgifterna från insättningsgarantin och exportgarantierna som minskat. De statliga subventionerna har varit bety- dande med en topp på . har infriandena minskat till . Även de årliga åter- vinningarna har legat runt . 9 Resonemanget gäller inte för IGN:s finansiering via anslag eftersom nämndens verksamhet totalt sett är saldoneutral avseende statsbudgeten. Diagram 7.2 Återvinningar, statliga subventioner, avgifter, infrianden och administrationskostnader samt saldot för betalningsflödet 19992003 0 -1 000 -2 000 -3 000 Avgifter till och bidrag från EU 8 Avgifter till och bidrag från EU Samarbetet inom EU brukar delas in i tre s.k. pelare. Den första pelaren omfattar den före detta Europeiska ekonomiska gemenskapen och den ekonomiska och monetära unionen. Den andra pelaren utgörs av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och den tredje av det rättsliga och inrikespolitiska samarbetet. EU:s budget finansierar i första hand åtgärder inom den första pelaren samt administrationen inom de övriga två pelarna. Budgeten är formellt de Europeiska gemenskapernas (EG) budget, men brukar normalt benämnas EU-budgeten. 8.1Avgiften till EU:s budget EU:s budget finansieras huvudsakligen med s.k. egna medel, vilka utgörs av avgifter från med- lemsländerna. Övriga inkomster som bidrar till finansieringen är diverse gemenskapsskatter, räntor, EES-ländernas bidrag m.m. Den årliga budgeten är resultatet dels av de ramar som sätts av beslutet om egna medel och det finansiella perspektivet, dels av den årliga budget- beredningen inom rådet och . Det finansiella perspektivet är en budgetplan som anger högsta tillåtna utgifter totalt och per utgiftskategori för vart och ett av de år planen omfattar. Innevarande finansiella perspektiv lö- per . fat- tade ett nytt egna medelsbeslut som gäller . Den totala avgiftens olika beståndsdelar kom- menteras kortfattat nedan. Handelstullar tas ut enligt den gemensamma tulltaxan vid handel med icke medlemsländer. Dessa inkomster tillfaller gemenskapsbudgeten. Medlemsländerna får dock behålla en andel av intäkterna för att finansiera administrations- kostnader. 2002 höjdes denna andel från till . Särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter Det tas också ut särskilda tullar och en produk- tionsavgift för socker inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Dessa in- komster tillfaller också gemenskapsbudgeten, med avdrag för finansiering av administrativa kostnader enligt samma procentsatser som för tullavgifter. Denna del av avgiften beräknas som en pro- centuell andel av den s.k. mervärdesskattebasen. Med mervärdesskattebas avses värdet på den samlade konsumtionen av varor och tjänster . Den nationella skattebasen korri- geras så att en enhetlig skattebas erhålls för alla medlemsländer. Avgiften baseras på en prognos på landets mervärdesskattebas för aktuellt bud- getår. I efterhand revideras avgiften med hänsyn till utfallet för denna bas. görs dessutom en jus- tering av innevarande års avgift enligt en uppdaterad prognos för avgiftsbasen. 2002 redu- cerades det högsta tillåtna uttaget av moms- avgiften från till maximalt av mervärdesskattebasen. Avgift som baseras på BNI Denna del av avgiften beräknas som en procentuell andel av medlemslandets brutto- nationalinkomst (BNI) beräknad till marknads- priser. BNI uttrycker värdet av de samlade inkomsterna i ett land. Uttaget beräknas som en procentuell andel av gemenskapens samlade BNI mot bakgrund av återstående finansieringsbehov sedan övriga avgifter beräknats. BNI-avgiften korrigeras i efterhand då den prognostiserade avgiftsbasen ersätts med utfall. görs dessutom en justering av innevarande års avgift enligt en uppdaterad prognos för avgiftsbasen. har beviljats en nedsättning av sin avgift (budgetreduktion) som finansieras gemensamt av övriga medlemsländer. Beslutet om reduktionen togs med hänsyn till det brittiska nettobidraget. Reduktionen redovisades i första hand under den mervärdes- skattebaserade avgiften. redovisas den som en separat avgiftspost. 2002 reducerades finansieringsansvar, enligt det nya beslutet om egna medel, till av den tidigare andelen. De medel erhåller som återflöde från EU-budgeten kommer huvudsakligen från och strukturfonderna. Medel från forsknings- och utvecklingsprogram erhålls också. Nedan redogörs kortfattat för de olika fonderna. En stor del av återflödet går via statsbudgeten, medan en del går direkt till olika myndigheters verksamhet och en del inte alls redovisas av staten. Huvuddelen av bidragen är jordbruksstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Exempel är areal- och djurbidrag, trädes- ersättning och exportbidrag. Dessa bidrag finansieras av jordbruksfondens s.k. garanti- sektion (EUGFJ-garanti). En del av jordbruks- fonden finansierar också insatser under struktur- fonderna (EUGFJ-utveckling). Olika former av strukturstöd erhålls, t.ex. regional- och arbetsmarknadsstöd. Struktur- fonderna är ett samlingsbegrepp för fyra fonder, (), Europeiska Regionala Utvecklingsfonden (ERUF), Fonden för Fiskets Utveckling (FFU), Utvecklings- sektionen vid (EUGFJ- utveckling) samt de s.k. gemenskapsinitiativen. I resultaträkningen för staten redovisas avgiften till EU under posten Lämnade bidrag m.m. (se vidare not 4 till resultaträkningen). Återflödet från EU redovisas under posten Intäkter av bidrag (se vidare not 3 till resultat- räkningen). Redovisningen i resultaträkningen är periodiserad, dvs. intäkter och kostnader redovisas det år de är hänförliga till. Kost- naden för EU-avgiften redovisas det år av- giften avser. Intäkt av EU-bidrag redovisas det år som stödet betalas ut till bidragsmottagarna, vilket motsvarar det år kostnaden uppstår. I tabell 8.1 redovisas kostnaden för EU- avgifterna . En jäm- förelse görs med de totala intäkterna av bidrag från EU. Till skillnad från statsbudgeten om- fattar intäkterna av bidrag i resultaträkningen även bidrag som går direkt till myndigheterna, dvs. som inte redovisas mot inkomsttitel. Tabell 8.1 Periodiserat utfall kostnader för avgiften till Europeiska unionen ökade 2003 med , främst till följd av att det procentuella uttaget av BNI höjdes från 2003. Detta innebär även att netto- flödet till EU ökade med jämfört med föregående år. På den svenska statsbudgeten bruttoredovisas huvuddelen av det återflöde som administreras av svenska myndigheter, dvs. betalningar från Europeiska kommissionen redovisas mot in- komsttitel, medan de utbetalningar som myndig- heterna gör på kommissionens vägnar redovisas mot anslag på statsbudgetens utgiftssida. Dessa anslag är spridda under flera olika utgifts- områden. Betalningar från Europeiska kommis- sionen redovisas samlat under inkomsttypen 6000 Bidrag m.m. från EU och specificeras på separata inkomsttitlar. EU-avgiften redovisas under utgiftsområde 27, anslaget 93:1 Avgiften till Europeiska gemenskapen. Redovisningen på statsbudgeten är kassamässig. mellanhavanden med EU skiljer sig mellan jordbruksfondens garantisektion och strukturfonderna. Jordbruksfonden regleras den tredje vardagen i efter ut- betalningsmånaden i . fonderna förskotteras medlemsländerna en viss del av bidragen och därefter överförs medel lö- pande under programperioden10. Slutlig reglering sker vid programperiodens slut. I tabell 8.2 sammanfattas det kassamässiga flödet mellan EU och den svenska statsbudgeten . Tabell 8.2 Avgifter till och bidrag från EU på statsbudgeten avrundningar stämmer inte summeringarna helt. 2Avräknat mot anslag 93:1 Avgiften till Europeiska gemenskapen 3Redovisat mot inkomsttitel grupp 6 Bidrag från EU m.m. kassamässiga avgift och nettoflöde till EU minskade med 2 326 respektive . Minskningen av avgiften beror främst på att regeringen beslutade att tidigarelägga avseende av- giften för samt en del av avgiften för 10 En programperiod omfattar . Regeringen beslutade även att senarelägga betalningen av en del av avgiften för , , till . Besluten har sammantaget inneburit en kassamässig minsk- ning av avgift med . Inkomsterna från EU ökade kassamässigt med . Bidragen från ökade med , delvis till följd av att dokumentationen av den svenska medfinan- sieringen försenades 2002, vilket medfört att rekvisitionen och betalningen av bidragen från EU skett först . Ersättning för djurbidrag från EU:s jord- bruksfond ökade med . Djurbidragen, som i förskott betalas till jord- bruket av , påverkas bland annat av eurokursen. För var den beräknade eurokursen högre än föregående år, vilket medfört att ersättningen från EU blivit högre 2003. Uppgifterna i tabell 8.2 ger ingen helhetsbild av alla effekter av EU-medlemskapet för stats- budgeten. Utöver de anslag som helt eller delvis finansieras av EU-bidrag, måste hänsyn tas till att det förekommer utgifter föranledda av den medfinansiering som staten står för. Med- finansieringen är en förutsättning för att medel från bl. a. strukturfonderna ska kunna utbetalas. Kostnaderna för medfinansieringen avräknas mot anslag. erhålls vissa medel från EU, exempelvis forskningsstöd, som inte redovisas på statsbudgeten. tog statliga myndigheter, främst universitet och högskolor, emot i bidrag från EU:s institutioner. Utgifter kopplade till medlemskapet förekommer naturligtvis även under myndigheters förvaltningsanslag. Efter- som samarbetet inom EU är integrerat i den nationella verksamheten och utgifter för euro- peiskt samarbete förekom är dessa dock mycket svåra att särskilja. Dessutom förekommer naturligtvis indirekta effekter, för såväl inkomster som utgifter, som inte går att beräkna exakt. 8.5Anslag finansierade med EU- medel Det finns olika anslag som helt eller delvis finansieras av EU. Anslag finansierade av EU- bidrag, som huvudsakligen utbetalas inom ramen för och jordbruksfonden, uppgår till 2003. Medel för att finansiera stöd från och strukturfonder redovisas mot inkomsttitel när medlen flyter in från EU och uppgår till 2003. Beroende på olika periodiseringseffekter och beslut skiljer sig utfallet på anslagen från vad som redovisats som bidrag från EU på inkomsttitlar med . Bland annat har 4,1 miljarder avseende arealersättning utbetalats och redo- visats mot anslag 2002, medan ersättningen från EU betalats och redovisats som bidragsinkomst på statsbudgeten 2003. Tabell 8.3 Anslag finansierade med EU-medel insatser för asylsökande och Åtgärder för biologisk mångfald stöd till Transeuropeiska nätverk Intervention och exportbidrag för strukturstöd till fisket m.m. stik finansierad från EGbudge- åtgärder för landsbygdens miljö Nedan redogörs för fyra betydande anslag knutna till och struktur- fonder. Anslaget 43:5 Arealersättning och djurbidrag m.m. Arealersättning utgör den största andelen av direktstöden till jordbruket. Arealersättning lämnas i hela landet med vissa undantag och kan sökas av alla jordbrukare som uppfyller de i regelverken angivna kriterierna. Djurbidrag syftar till att kompensera jordbrukaren för sänkta köttpriser. Stöden är indelade i olika grupper beroende på djurslag och beräknas på en viss foderareal relaterad till antal djur i be- sättningen. Anslaget 43:6 Intervention och exportbidrag för jordbruksprodukter Från anslaget utbetalas stöd motsvarande EG:s finansiering av offentlig lagring, övrig inter- vention, exportbidrag och stöd till biodling m.m. Med intervention avses i detta sammanhang EG:s regleringar som påverkar utbudet av och efterfrågan på animalie- och vegetabilieprodukter samt frukt och grönt och där interven- tionsreglerna syftar till att stödja vissa prisnivåer. Intervention sker genom offentlig lagring (uppköp, lagring och försäljning av produkter för EU:s räkning), privat lagring, marknads- föringsstöd samt stöd och bidrag till produktion och konsumtion. Exportbidrag lämnas för att täcka skillnaden mellan gemenskapspris och världsmarknadspris vid export till tredje land. Anslaget 22:6 Europeiska socialfonden m.m. för Europeiska socialfonden (ESF) har funnits och verkat i . Europeiska social- fonden är EU:s främsta verktyg för att för- verkliga den europeiska sysselsättningsstrategin. Anslaget ska finansiera projekt som är inriktade på åtgärder som underlättar möjligheterna att få arbete, skapar lika förutsättningar för arbets- kraften och medverkar till kompetensutveckling. Anslaget 33:5 Europeiska regionala utvecklings- fonden Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) skapades 1975 och är det viktigaste instrumentet för gemenskapens regionalpolitik. Målet med fonden och anslaget är att bidra till att avhjälpa regional obalans genom att delta i utvecklingen och strukturanpassningen av regioner som utvecklas långsammare och i om- struktureringen av industriregioner på tillbaka- gång. Sammanställning av verksamheter som staten har ett väsentligt inflytande över 9 Sammanställning av verksamheter som staten har ett väsentligt inflytande över De konsoliderade resultat- och balansräkning- arna samt finansieringsanalysen i årsredo- visningen för staten omfattar i huvudsak de stat- liga myndigheterna inklusive affärsverken. Genom ägarintressen i bolag och genom att , AP-fonderna och Premiepensions- myndigheten faller utanför den avgränsning (se avsnitt 4.5 Redovisningsprinciper och tilläggs- upplysningar) som görs för statens konsolide- rade balans- och resultaträkningar är den statliga sektorn i realiteten större. De olika avgräns- ningsbegrepp som används för redovisningar av statens ekonomi beskrivs närmare i kapitel 6. Sammanställningen i detta kapitel görs i syfte att ge en samlad och översiktlig bild över samt- liga verksamheter som staten har ett väsentligt inflytande över. När det gäller bolag, banker och finansinstitut har väsentligt inflytande definierats som att staten har en ägarandel på i de aktuella organisationerna. Defini- tionen överensstämmer med definitionen av intresseföretag i årsredovisningslagen (1995:1554). Med denna definition bortfaller stiftelser, som är självägande. Sammanställningen av den statliga sektorn inkluderar därmed för- utom myndigheterna även statliga bolag och finansinstitut, , Premiepensions- myndigheten och AP-fonderna. Även Allmänna arvsfonden redovisas här med hänsyn till det väsentliga inflytande staten har i verksamheten utan att ha någon ekonomisk ägarandel. Sam- manställningen, som bygger på de ingående organisationernas officiella årsredovisningar, ger en uppfattning om den totala statliga bokförda förmögenheten. 9.1Den statliga sektorns förmögenhet Den statliga sektorns samlade tillgångar, skulder och kapital framgår av tabell 9.1. När det gäller de tillgångar och skulder som bara indirekt ägs av staten har statens andel medräknats med hän- syn tagen till ägarandelen om den uppgår till . Redovisningen av myndig- heternas tillgångar avseende ägarandelar i företag som är utgörs endast av värdet enligt myndigheternas bokslut. används kalenderårsuppgifter avse- ende statliga bolag, banker och finansinstitut där statens ägarandel uppgår till . avser redovisningen uppgifter per . Någon fullständig eliminering av mellan- havanden såsom fordringar och skulder samt intäkter och kostnader har inte varit möjlig att göra eftersom underlag för detta oftast saknas och de olika organisationernas redovisnings- principer skiljer sig åt. Dessutom verkar de under olika regelverk. De elimineringar som gjorts för att undvika dubbelräkning framgår av tabellerna 9.2 och 9.3. Ålderspensionsreformen har medfört bety- dande förändringar i betalningsflödena mellan statsbudgeten, AP-fonderna och premiepen- sionssystemet. skall AP- fonderna enbart finansiera inkomstrelaterad ålderspension inom det reformerade systemets s.k. fördelningsdel. Finansierings- och betal- ningsansvaret för förtids- och efterlevandepen- sion flyttades därför från AP-fonderna till stats- budgeten. För att delvis motverka den ökade belastningen på statsbudgeten har medel över- förts successivt under från AP- fonderna till statsbudgeten i enlighet med riks- dagens beslut angående propositionen AP- fonden i det reformerade pensionssystemet (prop. 1999/2000:46, bet. 1999/2000:FiU19). överförda belopp uppgår till 245 miljar- der kronor. överfördes inga medel. Vid en kontrollstation 2004 skall det slutliga över- föringsbeloppet fastställas. Tabell 9.1 Den statliga sektorns samlade tillgångar, skulder och kapital Statliga bolag, banker och finansinstitut