prop · GR0360 · 2004-03-10 00:00:00 — godtagande av det förmodade exportförbudet som ålagts av Bayer. skulle emellertid förutsätta att Bayer faktiskt hade krävt av grossisterna eller hade ålagt dem att beställa endast deras nationella behov eller att Detta har dock inte visats. dom kommer att meddelas . C-381/01 (Ä 57/03:2) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen har väckt talan mot och anfört att bryter mot artikel 11 A.1 a) i rådets sjätte direktiv /388/EEG om harmoni- sering av medlemsstaternas lagstiftning som rör omsättningsskatter (det sk sjätte mervärdesskattedirektivet) genom att inte ta ut moms på de bidrag som enligt förordning (EG) nr 603/95 om den gemensamma marknaden för torkat foder utbetalas till förädlingsföretag som torkar Kommissionen har väckt motsvarande talan mot (C- 495/01), (C-144/02) och (C-463/02). har intervenerat till stöd för inför den muntliga förhand- Förhandlingen hölls gemensamt i samtliga fyra mål. muntliga förhandlingen vidhöll vad som anförts till stöd för be- stridande av kommissionens talan mot . Generaladvokatens förslag till avgörande : Generaladvokaten föreslår att kommissionens talan ska ogillas. C-495/01 (Ä 50/02:2) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen har yrkat att domstolen ska fastställa att har åsidosatt artikel 11 i rådets sjätte direktiv /388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning som rör omsättningsskatter (det s.k. sjätte mervärdesskattedirektivet) genom att inte ta ut mervärdeskatt på den subvention som enligt förordning (EG) nr 603/95 om den gemen- samma marknaden för torkat foder som utbetalas till förädlingsföretag som torkar foder. Kommissionen har väckt motsvarande talan mot (C-381/01), (C-144/02) och (C-463/02). och har intervenerat till stöd för . har anfört att subventionen saknar den direkta koppling till priset på förädlingsföretagens transaktioner som krävs. utbetalas inte särskilt till förädlingsföretagen för att de ska leverera en viss vara (det torkade fodret) till konsumenten eller för att de ska tillhandahålla en viss tjänst (att torka fodret) åt producenterna. är det inte möjligt att fastställa priset på dessa transaktioner, inklusive det slutliga subventionsbeloppet, vid skattskyldighetens inträde. kan det belopp med vilket förädlingsföretaget slutligen har rätt till stöd fastställas när den skattepliktiga transaktionen äger rum. anledningar saknar subventionen en direkt koppling till priset och kan därför inte anses utgöra vederlag för förädlingsföretagens transaktioner. Subventionen ska därför inte ingå i förädlingsföretagets beskattnings- Generaladvokatens förslag till avgörande : Skr. 2003/04:60 Generaladvokaten föreslår att kommissionens talan ska ogillas. C-144/02 (Ä 125/02:2) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen har yrkat att domstolen ska fastställa att har åsidosatt artikel 11 i rådets sjätte direktiv /388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning som rör omsättningsskatter (det sk sjätte mervärdesskattedirektivet) genom att inte ta ut mervärdeskatt på den subvention som enligt förordning (EG) nr 603/95 om den gemen- samma marknaden för torkat foder som utbetalas till förädlingsföretag som torkar foder. Kommissionen har väckt motsvarande talan mot (C-381/01), (C-495/01) och (C-463/02). och har intervenerat till stöd för . har anfört att subventionen saknar den direkta koppling till priset på förädlingsföretagens transaktioner som krävs. Subventionen utbetalas inte särskilt till förädlingsföretagen för att de ska leverera en viss vara (det torkade fodret) till konsumenten eller för att de ska tillhandahålla en viss tjänst (att torka fodret) åt producenterna. Dessutom är det inte möjligt att fastställa priset på dessa transaktioner, inklusive det slutliga subventionsbeloppet, vid skattskyldighetens inträde. Av dessa anledningar saknar subventionen en direkt koppling till priset och kan därför inte anses utgöra vederlag för förädlingsföretagens transaktioner. Subventionen ska därför inte ingå i förädlingsföretagets beskattnings- underlag. Generaladvokatens förslag till avgörande : Generaladvokaten föreslår att kommissionens talan ska ogillas. C-201/03 (Ä 91/03:2) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen har gjort gällande att underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3.1 i direktiv /439/EEG av om omhändertagande av spilloljor, i dess lydelse enligt direktiv /101/EEG genom att inte vidta de åtgärder som krävs för att spillolja i första hand ska behandlas genom regenerering om en sådan behandling är möjlig mot bakgrund av tekniska, ekonomiska och organisatoriska begränsningar. har medgivit kommissionens talan såtillvida att ännu inte tagit ställning till om behandling av spillolja genom regenerering är möjlig mot bakgrund av tekniska, ekonomiska och organisatoriska begränsningar. har visserligen infört lagstiftning som uppfyller kraven enligt direktivet men eftersom återvinningsgraden varit kan tillämpningen inte anses tillfredsställande. Regeringen har uppdragit åt att utreda vilka åtgärder som är nödvändiga för att främja regenereringen av spilloljor varvid bedömningen ska göras mot bakgrund av vad som är möjligt med hänsyn till tekniska, ekonomiska och organisatoriska omständigheter. Uppdraget ska redovisas till regeringen . kommer därefter att ta ställning till om behandling av spillolja genom Skr. 2003/04:60 regenerering är möjlig mot bakgrund av de relevanta begränsningarna. Om så är fallet kommer regeringen att vidta de åtgärder som krävs enligt artikel 3.1 i direktivet. C-271/02 (Ä 119/02:1) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen har gjort gällande att har brustit i att fullgöra sina skyldigheter enligt vissa bestämmelser i förordning (EEG) nr 3760/92 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk och i förordning (EEG) nr 2847/93 om införande av ett kontrollsystem för den gemen- samma fiskeripolitiken. Genom att har överskridit vissa fångst- kvoter har brutit mot vissa gemen- skapsbestämmelser om skyldighet att fastställa närmare bestämmelser för tilldelade kvoter, brustit i kontrollen av fisket och skyldigheten att vidta förvaltnings- eller straffrättsliga åtgärder mot de ansvariga samt att meddela tillfälligt fiskeförbud. har, med undantag för fiske av makrill i fiskevatten, medgivit att det förekommit överfiske när det gäller de kvoter som tilldelats . har bestritt att inte har fastställt närmare bestämmelser för kvoter dessa fiske- säsonger men medgivit att kontrollen av fisket brustit under dessa år och att det därför inte gått att lagföra de personer som varit ansvariga för eventuella överträdelser. Med undantag för fiske i och fiskevatten har även medgivit att inte har uppfyllt bestämmelserna om fiskeförbud. C-312/02 (Ä 139/02:1) mot Europeiska gemenskapernas kommission har i första hand yrkat att kommissionens beslut /524/EG av om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garanti- sektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), ska ogiltigförklaras i den del som innebär att gemenskaps- finansiering inte ska ske när det gäller en utgift om 555 850 som uppkommit i . I andra har yrkat att det belopp som ska uteslutas från gemenskapsfinansieringen ska sättas ned till 817 748, alternativt 436 091. har tagit ut avgifter av lantbrukare för framställning av de kartor som krävts vid lantbrukarnas ansökningar om gemenskapsstöd. Kommissionen har ansett att avgifterna är att betrakta som en admini- strativ avgift för behandling av ansökningarna och har därför beslutat att avgifterna ska uteslutas från gemenskapsfinansieringen med stöd av artikel 15 i förordning (EEG) nr 1765/92 om upprättande av ett stöd- system för producenter av vissa jordbruksgrödor och artikel 30a i förord- ning (EEG) nr 805/68 om den gemensamma organisationen av mark- naden för nötkött. har motsatt sig denna tolkning eftersom de nödvändiga kartorna inte kunnat fås på annat sätt än genom att staten sett till att de framställts och att den avgift som tagits ut varit lägre än framställnings- Därmed har inte något överskott uppkommit som kunnat bidra till administrationen av stödansökningarna. gjort gällande att kommissionens inledande skrivelse inte uppfyller kraven enligt artikel 5.2 c i förordning (EEG) nr 729/70 om finansie- ringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och 8.1 första stycket i förordning (EG) nr 1663/95 om tillämpningsföreskrifter för förordningen 729/70 eftersom den inte innehåller någon utvärdering av de utgifter som kommissionen anser ska uteslutas från gemenskapsfinansiering. Kommissionen har bestritt talan. ningsvis anfört att det är artikel 8.1 i ändrad lydelse 1999 som är tillämplig på kommissionens skrivelse och att det enligt denna bestämmelse inte krävs någon sådan utvärdering som gjort Kommissionen har vidare hållit fast vid bedömningen att de ifrågavarande kartavgifterna varit direkt och oupplösligt sammanhäng- ande med de utbetalda stödbeloppen och därför omfattas av förbudet mot avdrag enligt artikel 15.3 i förordningen 1765/92. också framhållit att sökanden varit skyldig att ge in karta i samband med stödansökan och att det för att upprätthålla avdragsförbudets effektivitet krävs att det inte ges en ren formell tolkning. har i repliken vidhållit sin talan och framhållit att det inte funnits någon bestämmelse som ålagt en skyldighet att tillhandahålla de aktuella kartorna kostnadsfritt. Kommissionen har i dupliken gjort gällande att det inte fanns någon skyldighet att redovisa en utvärdering av vilka utgifter som planerades att uteslutas från gemenskapsfinansiering. rättigheter inte har begränsats med anledning av att den endast hänvisade till odlade grödor och inte foder i sin första skrivelse. C-392/02 (Ä 56/03:3) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen har gjort gällande att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten, och särskilt enligt artikel 10 EG och artiklarna 2 och 8 i rådets beslut 95/728/EG, Euratom om sys- temet för gemenskapens egna medel. Kommissionen har härvid gjort gällande att en medlemsstat är skyldig att betala in tullavgift till gemen- skapen, även om tullavgiften inte kommit att fastställas på grund av att medlemsstaten har begått ett administrativt fel som den tullskyldige inte rimligen kunnat upptäcka, varför den tullskyldige har befriats från betal- ningsskyldighet enligt artikel 220.b i tullkodexen. frågan som ett pilotmål mot . har intervenerat till stöd för . framhållit att de sekundärrättsliga bestämmelser som kommissionen har åberopat inte innehåller några föreskrifter om medlemsstatsansvar när det är fråga om tullavgifter där någon tullfordran inte fastställs. rättsliga reglerna ger enbart uttryck för principen att medlemsstaternas uppgift är att sköta uppbörden av gemenskapernas fordringar och det finns således inte någon rättslig grund för att medlemsstaterna skulle bära det finansiella ansvaret i en situation där en tullskuld inte fastställs och en fordran således inte uppkommer. att enstaka administrativa fel inte i sig kan utgöra ett brott mot lojalitets- principen enligt artikel 10 EG. Även , , , och har inter- venerat till stöd för . C-463/02 (Ä 8/03:2) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen har väckt talan mot och anfört att bryter mot artikel 11 A.1 a) i det sjätte mervärdeskattedirektivet genom att inte ta ut moms på de bidrag som enligt rådets förordning (EG) nr 603/95 om den gemensamma marknaden för torkat foder utbetalas till förädlings- företag som torkar foder. Kommissionen har väckt motsvarande talan mot (C-381/01), (C-495/01) och (C-144/02). har anfört att subventionen saknar den direkta koppling till priset på förädlingsföretagens transaktioner som krävs. utbetalas inte särskilt till förädlingsföretagen för att de ska leverera en viss vara (det torkade fodret) till konsumenten eller för att de ska till- handahålla en viss tjänst (att torka fodret) åt producenterna. det inte möjligt att fastställa priset på dessa transaktioner, inklusive det slutliga subventionsbeloppet, vid skattskyldighetens inträde. kan det belopp med vilket förädlingsföretaget slutligen har rätt till stöd fastställas när den skattepliktiga transaktionen äger rum. anledningar saknar subventionen en direkt koppling till priset och kan därför inte anses utgöra vederlag för förädlingsföretagens transaktioner. Subventionen ska därför inte ingå i förädlingsföretagets beskattnings- har intervenerat till stöd för . Kommissionen har i replik anfört att beviljandet av stödet i fråga har knutits till att det torkade fodret har lämnat förädlingsföretaget eftersom det är en administrativ förenkling till fördel för förädlingsföretaget. påstående om att stödet utbetalas utan villkor om egentlig för- säljning av fodret är bara en teoretisk situation. Vidare, menar kommis- sionen, ställer artikel 11 A.1 a) i det sjätte mervärdesskattedirektivet inget krav på att ett försäljningsavtal finns för att stödet ska kunna bevil- Det krävs enbart att en reell koppling föreligger mellan subvention och pris, ingen juridisk koppling. Det spelar inte heller någon roll att förädlingsföretagen måste utbetala stödet till producenterna. är vem som är stödmottagare i juridisk mening. Det är möjligt att produ- centerna indirekt gynnas av upplägget, men detta är inte relevant ur mer- Kommissionen påpekar även att flera medlems- stater lyckas beskatta stödet utan praktiska svårigheter. Generaladvokatens förslag till avgörande : Generaladvokaten föreslår att kommissionens talan ska ogillas. C-111/03 (Ä 53/03:3) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen har yrkat att domstolen ska fastställa att inte har uppfyllt sina skyldigheter, enligt artikel 5 i direktiv /662/EEG om vete- rinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden, genom att bibehålla ett system med föranmälan och sanitär kontroll för importörer av vissa animaliska livsmedel från andra medlemsstater. har bestritt talan och anfört att kravet på föranmälan inte strider mot direktivets syfte då det inte någonstans i direktivet anges eller hur ofta en anmälan ska göras. Kravet är dessutom nödvändigt för att kunna utföra effektiva stickprovskontroller. Vidare, kontrollerna görs inte uteslutande hos importören, utan hos den förste mottagaren dvs. den som först mottar varorna och hanterar dem i livs- medelslokal. Det kan vara bl.a. tillverkningsindustri, parti- eller detalj- handel eller annat lager. Kontrollerna är därför inte diskriminerande. har intervenerat till stöd för . C-141/03 (Ä 66/03:3) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen har yrkat att domstolen ska fastställa att genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktiv /52/EG om ändring av direktiv /723/EEG om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstaterna och offentliga före- tag (transparensdirektivet) eller i vart fall genom att inte underrätta kom- missionen om detta har brustit i att fullgöra sin skyldigheter enligt direktivet. har medgivit kommissionens talan. De kompletterande författ- ningsändringar som krävs för att direktiv /52 ska bli fullständigt genomfört beräknas kunna träda i kraft under den senare hälften av . C-176/03 (Ä 128/03:3) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommission har väckt talan mot rådet och yrkat att domstolen ska fast- ställa att rådets rambeslut /80/RIF om skydd för miljön genom straffrättsliga bestämmelser är rättsstridigt och därför ogiltigförklara nämnda rambeslut. Kommissionen gör gällande att rättslig grund att anta påföljdsbestämmelser av aktuellt slag finns i första pelaren och att ram- beslutet därmed är ogiltigt. har intervenerat till stöd för rådet och anfört följande. Det finns inget uttryckligt stadgande i EG-fördraget som ger gemenskapen behörighet att lagstifta om straffrättsliga påföljder. Någon sådan behörig- het kan heller inte härledas ur medlemsstaternas lojalitetsplikt enligt artikel 10 EG. Detta är en naturlig följd av att medlemsstaterna inte till- delat gemenskapen några befogenheter på detta område. Rådet har inom ramen för det mellanstatliga samarbetet i tredje pelaren och med stöd av det uttryckliga stadgandet om straffrättsligt samarbete och tillnärmning av medlemsstaternas straffrättsliga regler i artikel 29 EU antagit ram- beslutet om skydd för miljön genom straffrättsliga bestämmelser. således inte framkommit någon omständighet som kan påverka giltig- heten av rambeslutet. Kommissionens talan bör därför ogillas. På rådets sida har även , , , , Ir- land, , , , och Förenade kunga- riket intervenerat medan har intervenerat till stöd för T-168/02 (Ä 153/02:3) Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH mot Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH har yrkat att kommis- sionens beslut, att vägra sökanden tillgång till handlingar vilka innehas av kommissionen men som upprättats av tyska myndigheter som underlag för kommissionens beslut att bemyndiga att häva klassificeringen av ett visst område såsom skyddat av Natura 2000-nätet, Kommissionen har inte motiverat beslutet att vägra sökanden tillgång till handlingarna annat än genom att hänvisa till att motsatt sig utlämnandet enligt artikel 4.5 i förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till , rådets och har intervenerat till stöd för sökanden. sökandens påstående att kommissionens beslut grundas på en oriktig tolkning av artikel 4.5 i öppenhetsförordningen. hållit att artikeln inte ger stöd för en tolkning som innebär att medlems- staterna skulle ha vetorätt vad gäller utlämnande av handlingar som upp- rättats av dem. Det åligger i stället den institution som förvarar hand- lingen att för varje enskild handling avgöra om något av de skydds- intressen som anges i förordningen är för handen. till artikel 4.4 har gjort gällande att denna bestämmelse inte ger medlemsstaterna någon privilegierad ställning annat än vad gäller sam- och har intervenerat på samma sida som och på kommissionens. T-237/02 (Ä 175/02:3) mot har yrkat att kommissionens beslut att vägra bolaget tillgång till vissa handlingar ska ogiltigförklaras. Handlingarna avser vissa stödförfaranden där bolaget varit sökande. Bolaget har gjort gällande att kommissionen inte har motiverat avslags- beslutet på ett tillräckligt preciserat sätt utan endast använt sig av en Bolaget har också hävdat att kommis- sionen har underlåtit att pröva om delar av handlingar kan lämnas ut. Bolaget menar därför att kommissionen inte iakttagit bestämmelserna i förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till Europaparla- mentets, rådets och kommissionens handlingar. Kommissionen har bestritt bolagets talan. får uppfattas har kommissionen i sitt svaromål ifrågasatt om bolaget alls omfattas av den tillgångsberättigade kretsen enligt förordningen. missionen har i övrigt vidhållit sitt beslut. har intervenerat till stöd för sökanden. första argumenterat för att bolaget omfattas av den tillgångsberättigade kretsen enligt artikel 2.1 i förordningen och därmed har rätt att få en begäran om utlämnande prövad enligt densamma. gjort gällande att om kommissionens invändning att bolaget inte omfattas av tillämpningsområdet för förordningen beaktas, kommissionens beslut ska upphävas redan på den grunden att beslutet varit bristfälligt motiverat eftersom denna invändning framförts först i kommissionens svaromål. har i sak gjort gällande att beslutet utgjort en oriktigt tillämpning av artiklarna 4.2 och 4.6 eftersom kommissionen inte prövat begäran om utlämnande i förhållande till uppgifterna i varje enskild handling utan i stället, som det får förstås, har utgått från att generell sekretess skulle gälla i ärenden om statligt stöd. Slutligen har kommissionen underlåtit att iaktta sina skyldigheter att bistå och samråda med sökanden enligt artiklarna 6.2 och 6.3 i förordningen. T-84/03 (Ä 113/03:3) mot Europeiska unionens råd Målet rör frågan hur förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar ska tolkas vad gäller rätten till tillgång till dels rättsutlåtande som upprättats av rådets juridiska avdelning, dels lagförslag som innehåller De aktuella handlingarna har upprättats i ett lagstiftningsförfarandet som rör antagande av direktiv om miniminor- mer för mottagande av asylsökande, bl.a. vad gäller asylsökandes till- träde till arbetsmarknaden. rådets beslut att dels vägra honom tillgång till juridiska avdelningens ytt- rande över rättslig grund för direktivet, dels vägra honom tillgång till de nationella delegationernas ståndpunkter. har intervenerat till stöd för sökanden. stödja sökandens yrkade såvitt avser rättsutlåtandet. och har intervenerat på samma sida som och samt kommissionen har intervenerat till stöd för T-170/03 (Ä 154/03:2) (Investments) Limited mot (Investments) Limited har, enligt förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar, begärt att få tillgång till diverse handlingar från kommissionen, såsom protokoll, närvarolistor etc., när det gäller klassificering av expanderad tobak för ändamål som rör tull Sökanden menar att den har ett väsentligt intresse av att få kännedom om varför en viss typ av tobak, expanderad tobak, behand- las som röktobak i den mening som avses i artikel 5.1 i direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbruk- ningen av tobaksvaror och därigenom som en produkt som kan punkt- Kommissionen har gjort gällande, vad beträffar protokollen, att samråd skulle krävas med medlemsstaterna när det gäller de inlägg dessa gjort i protokollen. har intervenerat till stöd för sökanden. C-440/00 (Ä 17/01:2) Gesamtbetreibsrat der . KG; begäran från Bundesgericht, Den nationella domstolens fråga: Om direktiv /45/EEG om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare medför en horisontell skyldighet för systerbolagen i andra medlemsstater att lämna de begärda uppgifterna till det företag som ska anses som den centrala ledningen enligt direktivet (dvs. samt om innehållet i den information som man skulle vara skyldig att Det gemensamma företagsrådet för arbetsgivaren i målet har begärt att denne i egenskap av central ledning för en grupp gemenskaps- företag, ska lämna ut viss information om de anställda inom hela före- Arbetsgivaren har bestritt yrkandena under den huvudsak- liga invändningen att den inte har informationen och saknar möjlighet att utverka den från företagen i de övriga medlemsstaterna liksom från dess koncernledning som finns i . har anfört att direktivet bör tolkas på så sätt att dotterbolagen är skyldiga att tillhandahålla moderbolaget den erforderliga informa- Hur efterlevnaden av denna skyldighet ska garanteras ankommer det dock på medlemsstaterna själva att bestämma. besvarat vissa frågor från domstolen. , kommissionen och parterna har också yttrat sig. Generaladvokatens förslag till avgörande : Artiklarna 4 och 11 i direktiv /45/EEG bör tolkas på följande sätt. företagsgrupperna, vars centrala ledning är etablerad utanför gemen- skapen, ersätter den centrala ledningen är dessa förpliktade att lämna ut nödvändig information på begäran av den interna arbetstagarrepresenta- Ledningen av gruppen eller i vart fall den ledning som har över- tagit ansvaret är förpliktad att på begäran av företrädarna för de anställda lämna ut information till ett företag som tillhör företagsgruppen, när denna information är nödvändig för att inrätta ett europeiskt företagsråd C-341/01 (Ä 189/01:2) mot CAROPACK Handelsgesellschaft mbH; begäran från Landes- und Handelsgericht Den nationella domstolens fråga: Om bärkassar av plast som tillhanda- hålls kunder i detaljhandeln för att frakta hem inköpta varor i omfattas av tillämpningsområdet för direktiv /62/EG om förpackningar och för- har hävdat att plastkassar ska omfattas av direktivets tillämp-