prop · GR03160 · 2004-05-28 00:00:00 — Som Lagrådet har påpekat innehåller lagrådsremissen mycket knapphändiga uppgifter om vilka faktiska åtgärder som polisen kan vidta för att hindra att ett fordon fortsätter sin färd. Liksom flera remissinstanser anser Lagrådet att hithörande frågor bör utvecklas närmare. Av intresse är inte minst vilka möjligheter som finns att vidmakthålla hindret i de fall då betalningen dröjer. Vad som har sagts innebär att Lagrådet inte kan tillstyrka att 8 b § genomförs i sin föreslagna lydelse. Bestämmelserna om hinder mot ett fordons fortsatta färd bör övervägas ytterligare. I paragrafens första stycke har tagits in en bestämmelse om att det skall anses som uppbörd enligt 9 § när medel som har betalats som förskott för överlastavgift tas i anspråk för betalning av avgiften. I andra stycket föreskrivs att för mycket inbetalda förskottsmedel skall återbetalas, medan tredje stycket innehåller bestämmelser om att mindre belopp än inte återbetalas och att beloppet skall avrundas till närmaste lägre hela krontal. Lagrådet ifrågasätter behovet av den föreslagna bestämmelsen i första stycket. Erforderliga föreskrifter torde kunna meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer med stöd av 56 § fordonsskattelagen (1988:327). En hänvisning till detta lagrum finns i 9 § i den nu förevarande lagen. Den bestämmelse om återbetalning som har tagits in i 8 c § andra stycket har enligt Lagrådets mening sin plats efter de bestämmelser som har tagits in i 8 e §. Bestämmelsen bör formuleras på följande sätt: Påförs inte någon överlastavgift eller nedsätts eller efterges avgiften, skall det överskjutande beloppet återbetalas. Med hänsyn till hur avgiftsbestämmelserna i lagen är utformade finns det enligt Lagrådets mening knappast något behov av bestämmelserna i tredje stycket av den nu diskuterade paragrafen. Paragrafen innehåller en regel om att överlastavgiften inte får bestämmas till ett högre belopp än det förskott som har bestämts. Lagrådet har inte någon erinran i sak mot denna regel. Den bör emellertid förtydligas och ges följande lydelse: Har beslut om förskott för överlastavgift fattats, får överlastavgift inte påföras med ett högre belopp än förskottet. I paragrafens första mening föreskrivs att, om ett beslut om hinder mot fortsatt färd gäller, så skall polisen och handlägga ärendet om överlastavgift utan dröjsmål. Andra meningen innehåller en bestämmelse om att vid sin handläggning får helt eller delvis sätta ned ett förskott som har tagits ut för avgiften. När det gäller första meningen vill Lagrådet erinra om sitt tidigare uttalande att, för att hänsynen till rättssäkerheten bäst skall tillgodoses, polisens beslut i såväl förskotts- som kvarhållandefrågan skyndsamt bör underställas , som bör pröva om beslutet skall bestå. En regel härom skulle kunna kompletteras med en bestämmelse motsvarande den föreslagna första meningen i 8 e §. Som Lagrådet har varit inne på finns det skäl som talar för att ett beslut om hinder mot fortsatt färd bör kunna upphävas, trots att överlastavgiften ännu inte har blivit slutligt fastställd. Lagrådet har i sak inte någon erinran mot vad som sägs i andra meningen. Uttrycket förskott som har tagits ut bör dock bytas ut mot förskott som har bestämts. Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter Lagrådet (och ) lämnar förslaget utan erinran. är skiljaktig och anför: Som redan sagts föreslås i förslaget till lag om överlastavgift att förskott som erlagts skall återbetalas, om anser att överlastavgiften skall påföras med ett lägre belopp än förskottet eller om någon avgift inte skall påföras alls. Detsamma gäller om en överlastavgift har betalats in med för högt belopp. I 1 § första stycket i förevarande lag föreslås dock att avräkning skall kunna ske enligt lagen i de fall belopp återbetalas eller annars utbetalas på grund av bestämmelse i lagen om överlastavgift. Avräkning kan då ske mot vissa fordringar som staten har mot den enskilde och som är närmare beskrivna i 2 § i avräkningslagen. Förslaget innebär att staten på detta sätt kan ta i anspråk medel som betalats in på grund av en polismans beslut och som inte kunnat bli föremål för någon överprövning av vare sig förvaltningsmyndighet eller domstol, nämligen om polismannen beslutat om ett högre förskott än vad som godtas vid en efterföljande prövning av eller domstol. En sådan ordning bör av rättssäkerhetsskäl inte godtas. För att förenkla handläggningen kan möjligheten till avräkning lämpligen begränsas till belopp som betalats in för överlastavgift. Till 1 § andra stycket kan därför förslagsvis läggas till följande: Första stycket 2 gäller inte utbetalning av belopp som betalats in i förskott för överlastavgift. Förslag till lag om eskorttjänst vid lång, bred eller tung transport på väg 1 § Med eskorttjänst avses i denna lag sådan eskortering av fordon som utförs på grund av att en eskort har föreskrivits som ett villkor för ett undantag från trafikregler om fordons bredd, längd eller vikt. 2 § I enlighet med vad som föreskrivs i denna lag får den som inte är anställd som polisman förordnas att som eskortör bestämma avvikelser från annars gällande trafikregler och att ge anvisningar om dessa. Samma rätt har den parkeringsvakt som, enligt vad som sägs i 8 § lagen (1987:24) om parkeringsövervakning m.m., förordnats att bestämma avvikelser från annars gällande trafikregler och att ge anvisningar om dessa. 3 § Eskortör får förordnas att eskortera fordon vid transporter som utförs av den som, med stöd av föreskrifter enligt 1 § första stycket 8 lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, trans- porter och kommunikationer, medgivits undantag från bestämmelser om längd, bredd eller vikt på fordon vid färd på väg som inte är enskild. 4 § En eskortör får inte vara anställd hos den vars fordon eskorteras eller stå i annat liknande beroendeförhållande till honom eller henne. 5 § före en eskortering skall eskortören kontrollera de fordon som används med stöd av undantaget från bestämmelserna om längd, bredd eller vikt på fordon vid färd på väg som inte är enskild. Om eskortören finner anledning anta att villkor för undantaget eller bestäm- melser av särskild betydelse för transporten åsidosatts skall han frånträda uppdraget. 6 § Endast den får förordnas till eskortör som 1.godkänts efter genomgången utbildning till eskortör, 2.med hänsyn till laglydnad och övriga omständigheter är lämplig för uppdraget 4.innehar körkort med behörigheten C eller likvärdigt i gäl- lande utländskt körkort. 7 § En eskortör skall behärska svenska i tal och skrift. 8 § En eskortör förordnas av . Förordnandet skall gälla , dock längst . Avser förordnandet den som har ett kör- kort som är utfärdat av en stat utanför EES-området skall förordnandet tidsbegränsas till den tid under vilken körkortet är giltigt i . 9 § En eskortör lyder under polismyndigheten i det polisdistrikt där han eller hon befinner sig i under eskortuppdraget. Eskortören är skyldig att lyda en order som en polisman meddelar för eskortering av en transport. Har som villkor för ett undantag från bestämmelser om längd, bredd eller vikt vid färd på väg som inte är enskild föreskrivits att flera eskortö- rer skall användas, skall en av dessa vara chef för eskorteringen. De övriga eskortörerna skall lyda hans eller hennes order för eskortering av transporten. 10 § Eskortören skall under transporten sträva efter att i första hand ge den som medgivits undantag från bestämmelser om största längd, bredd eller vikt på fordon vid färd på väg som inte är enskild sådana anvis- ningar att transporten kan genomföras utan att annan trafik störs. Om särskilda skäl påkallar det får eskortören även ge annan trafikant anvis- ningar som innebär avvikelser från trafikreglerna. 11 § Uppfyller en eskortör inte längre de villkor som anges i 6 §, skall förordnandet återkallas. Detsamma gäller när det finns något annat sär- skilt skäl för återkallelse. Beslut om återkallelse meddelas av Rikspolis- styrelsen. Uppkommer fråga om att återkalla ett förordnande och kan det antas att förordnandet kommer att återkallas, skall besluta att avstänga eskortören från tjänstgöring för tiden till dess frågan om återkallelse har prövats slutligt. Även i annat fall får beslut om avstäng- ning för visst tjänstgöringstillfälle meddelas, om eskortören åsidosätter vad som åligger honom eller henne i eskorttjänsten. Är det fara i dröjsmål får beslut om avstängning meddelas av en polis- man. Ett sådant beslut skall skyndsamt anmälas till . Har avstängningen inte redan upphört, skall omedel- bart pröva om den skall bestå. 12 § Ett förordnande som eskortör gäller inte om eskortörens körkort återkallats. 13 § Beslut som har meddelat i ärenden enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 14 § En eskortör får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon på grund av uppdrag enligt denna lag har fått veta om enskilds ekono- miska förhållanden eller förhållanden av betydelse för rikets säkerhet. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekre- tesslagen (1980:100). 15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter i de avseenden som anges i denna lag. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från lagen. Förslag till lag om ändring i lagen (1978:24) om parkeringsövervakning m.m. Kommunen kan besluta att par- keringsvakt får tas i anspråk för eskorttjänst som avses i lagen (0000:000) om eskorttjänst vid lång, bred eller tung transport på väg. Bestämmelserna i lagen om es- korttjänst och med stöd av den meddelade föreskrifter är tillämp- liga på parkeringsvakter som utför eskorttjänst. Följande remissinstanser har yttrat sig över tjänst vid lång, bred eller tung transport. (), , Länsrätten i , , , kommun, , Sve- riges åkeriförbund, Maskinentreprenörerna, , och . , Svenska säkerhetsföretag (SWESEC), Sweguard och tjänsteförbunden har inkommit med ett gemensamt remissyttrande. har avstått från att yttra sig, medan , och inte har inkommit med något remissyttrande. Förslag till lag om vägtransportledare Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om förordnande som vägtrans- portledare och om rätt för en vägtransportledare att ge anvisningar för trafiken i samband med långa, breda och tunga vägtransporter som enligt särskilda villkor skall utföras med eskort. 2 § Med långa, breda och tunga vägtransporter avses i denna lag trans- porter som sker med stöd av undantag i enskilda fall från sådana före- skrifter om fordons och fordonstågs längd, bredd eller vikt som har med- delats med stöd av 1 § första stycket 8 lagen (1975:88) med bemyndi- gande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikatio- ner. 3 § Med eskort avses i denna lag medverkan av en person som har rätt att ge anvisningar för trafiken på väg. 4 § En vägtransportledare har rätt att ge anvisningar för trafiken på väg i samband med långa, breda och tunga vägtransporter som enligt särskilda villkor skall utföras med eskort. 5 § Ett förordnande som vägtransportledare får meddelas den som har genomgått särskild utbildning, med hänsyn till laglydnad och övriga omständigheter är lämplig för uppdraget, och innehar körkort med behörigheten C eller likvärdigt utländskt körkort som gäller i . Den som är anställd som polisman får inte förordnas som vägtrans- portledare. 6 § Ett förordnande som vägtransportledare meddelas av Rikspolissty- relsen. Förordnandet skall gälla , dock längst . Allmänna skyldigheter för vägtransportledare 7 § En vägtransportledare lyder under polismyndigheten i det polisdi- strikt där han eller hon befinner sig under eskortuppdraget och är skyldig att lyda de anvisningar som en polisman meddelar. 8 § En vägtransportledare skall inför varje eskortuppdrag lämna infor- mation om transporten till de berörda polismyndigheterna. Vägtransportledaren skall även i övrigt underrätta berörda polismyn- digheter om förhållanden som rör hans eller hennes verksamhet och som bör komma till myndighetens kännedom. 9 § En vägtransportledare skall innan transporten påbörjas kontrollera att den får ske med stöd av ett sådant undantag som sägs i 2 §. 10 § En vägtransportledare skall sträva efter att ge sådana anvisningar för trafiken att transporten kan utföras utan att annan trafik störs. Återkallelse av förordnande m.m. 11 § skall återkalla ett förordnande om vägtransport- ledaren inte längre uppfyller kraven enligt 5 § första stycket 1 eller 2. Detsamma gäller om det annars finns någon särskild anledning att åter- kalla förordnandet. 12 § skall besluta att stänga av en vägtransportledare från vidare tjänstgöring om det på sannolika skäl kan antas att förordnan- det kommer att återkallas. Ett sådant beslut gäller till dess återkallelse- frågan har prövats slutligt. Även i annat fall får besluta att stänga av en väg- transportledare för ett visst eskortuppdrag, om denne åsidosätter sina skyldigheter i fråga om uppdraget. 13 § Vid omedelbar fara för trafiksäkerheten eller för att det uppstår någon annan avsevärd olägenhet, får ett beslut om att stänga av en väg- transportledare för ett visst eskortuppdrag meddelas av en polisman. Ett sådant beslut skall skyndsamt anmälas till . Om av- stängningen inte redan har upphört, skall styrelsen utan dröjsmål pröva om den skall bestå. 14 § En vägtransportledare får inte utöva verksamhet enligt 4 § under tid som hans eller hennes körkort är ogiltigt. Detsamma gäller om ogiltig- heten är begränsad och omfattar behörigheten C. 15 § beslut enligt denna lag får överklagas hos all- män förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. En polismans beslut om avstängning enligt 13 § får inte överklagas. 16 § Ett beslut enligt denna lag gäller , om inte något annat anges i beslutet. 17 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utbildning och avgifter för utbildningen, avgifter för ansökan om förordnande, vägtransportledarens klädsel och utrustning, samt utmärkning av fordon som används av vägtransportledare för eskort. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1987:24) om parkeringsövervakning m.m. Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1987:24) om parker- ingsövervakning m.m.1 skall upphöra att gälla vid utgången av . 1 Senaste lydelse av 8 § 1999:337. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet Pripp och regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om vägtransportledare, 2.lag om ändring i lagen (1987:24) om parkeringsöver- vakning m.m. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnessakkunnige . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om vägtransportledare Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Förslaget till lag om ändring i lagen om parkeringsövervakning m.m. Enligt 8 § i lagen får den myndighet som regeringen bestämmer förordna parkeringsvakt som utför trafikövervakningstjänst att ge anvisningar för trafiken. Paragrafen föreslås nu bli upphävd. I lagrådsremissen sägs att bestämmelsen infördes med avseende på sådan eskortverksamhet som förslaget till lag om vägtransportledare tar sikte på. Under föredragningen har upplysts att de förordnanden som meddelats också avsett endast sådan verksamhet och att förordnandena har meddelats att gälla tills vidare. Avsikten sägs i lagrådsremissen vara att regeringen i förordningen (1987:26) om parkeringsvakter i kommuner skall ta in en övergångsbestämmelse om att ett förordnande som sagts och som gäller vid tiden för upphävandet skall få fortsätta att gälla . Enligt Lagrådets mening bör den aviserade övergångsbestämmelsen tas in som en övergångsbestämmelse till förevarande lag. Bestämmelsen kan förslagsvis ges följande lydelse: Ett förordnande som avses i 8 § och som gäller vid utgången av upphör att gälla senast vid utgången av . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och , , , , , , , , , , , Andnor, Nuder, , , , Jämtin Regeringen beslutar proposition 2003/04:160 Fortsatt arbete för en säker vägtrafik. inför, ändrar, upp- Lag om ändring i lagen (1987:24) om Lag om ändring i 10 kap. 1 § körkortslagen (1998:488)