prop · GR031d5 · 2004-01-01 00:00:00 — Antalet tingsrätter uppgår nu till 72. De genomförda förändringarna har utvärderats med gott resultat. En närmare beskrivning av utvärderingen och regeringens slutsatser med anledning av denna redovisas i en särskild skrivelse som lämnades till (skr. 2002/03:126). I skrivelsen redovisas också regeringens bedömning vad gäller förändringar av tingsrättsorganisationen i , och . I avsnitt 3.7 behandlas ytterligare förändringar av tingsrättsorganisationen. Ett annat sätt att stärka domstolsorganisationen som visat sig fungera väl är att mindre tingsrätter och länsrätter samverkar. Den samverkan som bedrivs i ett antal domstolar innebär att domstolarna har gemensam chef och i övrigt samverkar i administrativa frågor. Det är regeringens avsikt att fler tingsrätter och länsrätter skall samverka på detta sätt. På patentområdet är splittringen av tillgängliga resurser på olika domstolar och den sinande måltillströmningen till Patentbesvärsrätten problematisk. En samlad domstolsorganisation för immaterialrätten bör därför skapas. Handläggningen av immaterialrättsliga mål i första instans bör koncentreras till en tingsrätt i . Patentbesvärsrätten bör upphöra och dess uppgifter föras till . Dessa och ytterligare frågor kommer att övervägas i en departementspromemoria som är planerad till 2004. Det finns i landet tolv hyres- och arrendenämnder av varierande storlek. De nio minsta har endast ett hyresråd. För dessa nämnder är sårbarheten och svårigheten att dimensionera arbetsbördan påtaglig. Vidare finns ett stort behov av ett effektivare förfarande vid hyres- och arrendenämnderna. Det är regeringens avsikt att kunna presentera ett förslag som omfattar såväl hyres- och arrendenämndernas organisation som en modernisering av förfarandereglerna. Regeringen har beslutat att och skall omorganiseras . Beslutet innebär att och kvarstår som självständiga myndigheter men knyts administrativt till respektive Hovrätten för Nedre . Det är en viktig del i ett väl fungerande domstolsväsende att handläggningen av mål och ärenden inte onödigt uppehålls utan kan beredas och avgöras i den takt de kommer in. Det är i det sammanhanget viktigt att arbetsuppgifterna och arbetsmomenten fördelas på bästa sätt mellan de olika personalkategorierna inom domstolsväsendet. Tingsrätterna ges allt större frihet att avgöra hur det inre arbetet i domstolen skall organiseras. En utgångspunkt är att dömande verksamhet huvudsakligen skall utföras av domare och att huvuddelen av arbetet med att bereda mål och ärenden bör skötas av andra anställda. Beredningsåtgärder av särskilt kvalificerat slag bör dock även i fortsättningen utföras av domare. Att dömande verksamhet huvudsakligen skall utföras av domare gör sig särskilt starkt gällande i ett framtida system med mer omfattande krav på prövningstillstånd. Försöksverksamheterna med förändrad beredningsorganisation i kammarrätter och hovrätter har permanentats fr.o.m. . Den försöksverksamhet som bedrivs i länsrätterna har utökats till att omfatta ytterligare domstolar. Kravet på rotel har tagits bort i tingsrätts-, länsrätts-, hovrätts- och kammarrättsinstruktionen. Teknikstöd och verksamhetsstöd i domstolarna Det är av stor betydelse för verksamhetsutvecklingen att domstolarna har tillgång till ett effektivt teknik- och verksamhetsstöd. De första delarna av det nya verksamhetsstödet för domstolsväsendet (förkortat ) har satts i drift vid fyra hovrätter och samtliga kammarrätter. ger stöd för registrering av mål och ärenden, fördelning av arbetet, informationssökning samt visst stöd för hantering av avgöranden. som de första delarna sätts i drift fortsätter utvecklingsarbetet med de delar som skall hantera dokument, brottmålsavgöranden och kalenderfunktioner. På grundval av slutbetänkande Informationshantering och behandling av uppgifter vid domstolar (SOU 2001:100) utarbetas ett förslag till ny lag om behandling av personuppgifter i domstolarnas samt hyres- och arrendenämndernas rättskipande och rättsvårdande verksamhet. Förslaget skapar möjligheter att införa elektronisk mål- och ärendehantering i domstolarna och nämnderna. För att skapa underlag i arbetet med frågor om ansvaret för den administrativa styrningen av domstolarna bedrivs en försöksverksamhet där domstolschefen ensam fattar beslut i de ärenden som enligt nuvarande ordning avgörs av plenum eller kollegium. Försöket omfattar ett tjugotal domstolar och pågår till . Det är angeläget att nämndemannakårens sammansättning blir mer allsidig. I betänkande Framtidens nämndemän (SOU 2002:61) finns ett antal förslag som syftar till att på olika sätt tydliggöra nämndemannauppdraget och ytterst till att stärka nämndemannainstitutet, bl.a. genom att främja en mer allsidig sammansättning av nämndemannakåren. Kommitténs avsikt är också att fler medborgare skall ges möjlighet att tjänstgöra som nämndemän och att uppdraget som nämndeman skall cirkulera i större utsträckning. Vidare föreslås att rekryteringen av nämndemän till viss del skall ske i en s.k. fri kvot. Till denna kvot skall allmänheten kunna lämna förslag på lämpliga kandidater. I betänkandet finns också förslag till nya regler om entledigande och avstängning när en nämndemans tjänstgöring bedöms vara till skada för allmänhetens förtroende för rättskipningen. Kommittén lämnar vidare förslag om ersättningen till nämndemän och om nämndemännens tjänstgöring. Förslaget bereds i . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Rekryteringen av jurister till domarbanan har försvårats. För att domstolarna även skall kunna rekrytera domare som tillhör de allra skickligaste och mest lämpade juristerna i landet har regeringen givit en särskild utredare i uppdrag att genomföra en översyn av rekryteringen av ordinarie domare (dir. 2001:57). I uppdraget ingår att överväga om det, för att säkerställa en god rekrytering till domaryrket, även i fortsättningen skall finnas en särskilt reglerad domarbana. Om utredaren kommer fram till att domarbanan bör finnas kvar skall utredaren lämna förslag på hur denna skall vara utformad. Utredaren skall även se över och lämna förslag på hur domstolarnas behov av domare för förstärknings- och vikariatsändamål skall tillgodoses. Uppdraget skall redovisas . Arbetet med att öka säkerheten i landets domstolar är viktigt. Det visar inte minst de våldshandlingar i samband med domstolsförhandlingar som förekommit . Arbetet med att förbättra säkerheten inom domstolsväsendet bedrivs kontinuerligt av och de enskilda domstolarna. har i ett särskilt projekt utrett om det säkerhetsarbete som har bedrivits är tillräckligt eller om nya riktlinjer fordras för arbetet, se närmare avsnitt 3.5.3. Domstolarnas verksamhet skall så långt det är möjligt renodlas till rättskipning. Därför har ett antal funktioner av närmast registreringskaraktär flyttats över till andra myndigheter. Regeringen avser att lägga fram ett förslag som innebär att inskrivning av inteckning i luftfartyg överförs från till . Statskontoret har på regeringens uppdrag utrett ansvaret för registrering av ärenden enligt och för äktenskapsregistret (Statskontorets slutrapport samlat äktenskapsregister 2002:4). Statskontoret har föreslagit bl.a. att ett samlat äktenskapsregister inrättas med uppgift att handha registrering av äktenskapsförord, anmälan om bodelning och gåva mellan makar, att arkivera dessa och hålla ett 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 komplett äktenskapsregister samt att ge upplysningar till allmänheten. Statskontorets rapport har remissbehandlats och ärendet bereds i . Vidare avser regeringen att tillsätta en utredning som skall utreda möjligheterna att låta myndigheter avgöra sådana ärenden som enligt nuvarande ordning handläggs av tingsrätt i första instans. Bland annat i syfte att effektivisera miljöprövningen och renodla miljödomstolarnas roll har (dir. 2003:61) i uppgift att komma med förslag på ändrad organisation för prövning av miljömål. En utgångspunkt i detta arbete är att domstolarna huvudsakligen bör ägna sig åt överprövning. Förbättringar av det processuella regelverket Förbättringarna av det processuella regelverket tar sikte på att anpassa reglerna till dagens krav och på att öppna för utnyttjandet av de möjligheter som tekniken medför. En viktig utgångspunkt för reformeringen av domstolsväsendet är att tyngdpunkten i dömandet skall ligga i första instans. Grunderna för processordningen i allmän domstol har inte i någon större utsträckning ändrats sedan infördes . Även om en rad reformer har genomförts kvarstår de grundläggande principerna om muntlighet, omedelbarhet och koncentration i huvudsak oförändrade. Mot denna bakgrund gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att undersöka hur rättegången i tvistemål och brottmål kan förbättras. Utredaren föreslår i sitt slutbetänkande Modernare rättegång (SOU 2001:103) en rad åtgärder för att modernisera och effektivisera processen i allmän domstol. Parterna skall i större utsträckning få hänvisa till handlingar i akten i stället för att lägga fram uppgifterna muntligt. Utökade möjligheter för att ta upp bevisning utom huvudförhandling föreslås också. När det gäller tvistemålen föreslår utredningen att ett avgörande efter huvudförhandling inte längre skall framstå som huvudregel. Ett tvistemål skall enligt förslaget avgöras efter huvudförhandling om det behövs med hänsyn till utredningen i målet eller av något annat skäl är lämp- ligt eller om part begär det och parten inte på annat sätt har fått tillfälle att muntligt utföra sin talan i tillräcklig omfattning. Härutöver läggs flera förslag fram som syftar till att tydliggöra parternas ansvar för bevisningen. Bland annat föreslås att rätten skall kunna avvisa ett åberopat bevis om en bevisupptagning trots rimliga ansträngningar inte kan genomföras och avgörandet inte bör fördröjas ytterligare. Utredningen föreslår också att det danska systemet med s.k. tillkännagivande prövas även i . Systemet innebär att domstolen efter en huvudförhandling i ett tvistemål lämnar ett preliminärt besked till parterna om hur den kommer att döma i målet. Genom ett sådant besked får de möjlighet att träffa en förlikning som kan stadfästas genom dom. I departementspromemorian Hovrättsprocessen (Ds 2001:36) föreslås att det skall införas ett generellt krav på prövningstillstånd för tvistemål och ärenden som överklagas till hovrätt. Det föreslås också att förhör som hålls i tingsrätterna skall dokumenteras med videoteknik, vilket bl.a. innebär att behovet av omförhör, om målet överklagas till hovrätt, kommer att minska. I likhet med vad som föreslagits för tingsrätternas del föreslås vidare att det även i hovrättsprocessen i högre grad bör vara möjligt att hänvisa till handlingar i domstolens akt i stället för att lägga fram uppgifterna muntligt. Regeringens målsättning är att lägga fram en proposition som behandlar frågor om modernisering av förfarandet och prövningstillstånd för tvistemål och ärenden som överklagas till hovrätt. pågår en försöksverksamhet med videokonferens i rättegång. Den ger möjligheter för parter att delta i handläggningen av mål och ärenden genom videokonferens. Även förhör av t.ex. vittnen kan ske genom videokonferens. Syftet med försöksverksamheten är att ge domstolarna ett redskap som kan åstadkomma en effektivare och mer flexibel handläggning av mål samt erbjuda medborgarna ökad tillgänglighet till domstolarna. Försöksverksamheten omfattar allmänna domstolar och även allmänna förvaltningsdomstolar. I betänkandet En modernare rättegång (SOU 2001:103) föreslås att försöksverksamheten vid de allmänna domstolarna permanentas. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ut på remiss , kommer att be- Den inom särskilt bildade ar- handla två rapporter från , näm- betsgruppen för processrättsliga frågor har i en ligen Utvärdering av rättshjälpslagen (DV-rap- promemoria föreslagit en helt ny delgivningslag. port 2001:6) och Rättshjälpsanslaget, kostnads- I promemorian föreslås flera åtgärder i syfte att räkningarna och talerätten (2003:1). modernisera och effektivisera delgivningsverk- Förutom förslagen i dessa rapporter kommer det Bland dessa kan nämnas att förenklad delgivning skall användas i ärenden om skuldsa- ytterligare förslag på kostnadsbesparande åtgär- nering och i sådana mål som överlämnas från kronofogdemyndighet till domstol efter ansökan kommer det även att läg- Vidare föreslås att särskild del- gas fram en departementspromemoria som in- givning med aktiebolag också skall få användas nehåller förslag som syftar till att genomföra EG när handelsbolag och kommanditbolag söks för direktivet (2003/8/EG) om förbättringar av delgivning och utan att det ställs upp krav på möjligheterna till rättslig prövning i gränsöver- misslyckat försök till brev- eller buddelgivning skridande tvister genom fastställande av gemen- vid varje delgivningstillfälle. samma minimiregler för rättshjälp i sådana tvis- räcka med att delgivning har misslyckats en gång Enligt förslaget skall särskild postdel- Frågorna behandlas närmare under avsnitt 3.7 givning avskaffas och elektronisk delgivning un- (anslag 4:12 Rättshjälpskostnader m.m.). Arbetsgruppen har också gjort en re- daktionell och språklig översyn av delgivningsla- En lagrådsremiss är planerad till 2004. Förlikning, medling m.m. tillbaka har arbete med inriktning förlikning och medling, varit en prioriterad Verkställigheten av utdömda påföljder spelar en fråga i olika internationella sammanhang. central roll inom kriminalpolitikens område. exempel kan nämnas den grönbok om alterna- Målen för verksamhetsområdet av tiva system för tvistlösning inom civil- och påföljder är två, dels skall påföljder verkställas på handelsrätt som lade fram i ett säkert och humant sätt, dels skall antalet Ett annat exempel är den modellag återfall i brott minska. verkställigheten skall vara säker innebär att brott under verkställigheten, vare sig de riktar tvister som förhandlats fram av FN:s kommis- sig mot allmänheten, kriminalvårdens personal eller andra intagna inte är acceptabelt. TRAL) och som antogs . kriminella nätverk, rymningar och ordnings- störningar i allmänhet skall också förhindras. flexibla, snabba och billiga. I tvister där en full- Verkställigheten av en påföljd utgör i de flesta prövning inte är av fall ett väsentligt intrång i den personliga integ- betydelse för den enskilde kan dessa utgöra billi- riteten, ytterst handlar det om ett berövande av gare och mer ändamålsenliga alternativ. Detta gör att höga krav måste dern rättsstat bör det finnas möjligheter för en- ställas på de myndigheter och tjänstemän som att få tillgång till tvistlösningsmetoder ansvarar för verkställigheten. Det är självklart att som utgör alternativ eller komplement till sed- den skall präglas av en human människosyn, god Ett arbete inom detta omvårdnad och respekt för den enskildes integ- område kommer att påbörjas . ritet och rättssäkerhet. Enligt kriminalvårdens statistik döms av dem som avtjänar fängelsestraff till en ny kri- minalvårdspåföljd efter frigivningen. ett arbete med en departementspromemoria som Förväntningarna på kriminalvårdens möjligheter kommer att innehålla förslag på åtgärder som att minska denna återfallsfrekvens måste visserli- Promemorian, som skall skickas gen vara realistiska men det är viktigt att poäng- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 tera att även marginella förändringar har stor betydelse såväl ur ett mänskligt som ett samhällsekonomiskt perspektiv och är därför ytterst betydelsefulla. Det är angeläget att instrumenten att mäta återfall och studera orsakssamband utvecklas och förfinas. De båda målen för verksamhetsområdet skall inte ställas mot varandra utan ses som jämställda och kompletterande. Ett aktivt återfallsförebyggande arbete förutsätter att de dömda avhåller sig från kriminalitet och droger under verkställigheten, att de inte avviker från anstalt eller annan placering och att de regler som gäller för verkställigheten respekteras. Det är självfallet också en förutsättning att varje person behandlas på ett respektfullt sätt. Inom verksamhetsområdet av påföljder verkar kriminalvårdens myndigheter. Den verksamhet som ingår är verkställighet av påföljderna fängelse, skyddstillsyn och villkorlig dom med samhällstjänst samt övervakningen av de villkorligt frigivna och de som står under intensivövervakning med elektronisk kontroll. Verkställigheten av påföljder är en i hög grad regelstyrd verksamhet. För att på bästa sätt kunna uppfylla kraven på säkerhet, humanitet och återfallsförebyggande behöver kriminalvården en modern lagstiftning som kan utgöra ett effektivt verktyg i arbetet. Det innebär bl.a. att lagstiftningen skall vara anpassad efter de senaste kunskaperna om hur återfall i brott skall förebyggas, den förändrade klientsammansättningen både inom öppen och sluten kriminalvård och kraven på ett resultatinriktat arbetssätt. Regeringen har därför tillsatt en parlamentarisk kommitté, (dir. 2002:90), som skall lämna förslag till en samlad reglering av verkställighetslagstiftningen, en ny kriminalvårdslag. Utredningen skall särskilt uppmärksamma frågor om hur verkställigheten kan anpassas så att den verkar förebyggande för återfall i brott utan att kraven på säkerhet och samhällsskydd eftersätts. Liksom för all offentlig verksamhet gäller att de resurser som avsätts för verkställigheten av påföljder skall användas på ett så ändamålsenligt sätt som möjligt. har, på regeringens uppdrag, gjort en granskning av kriminalvårdens resursutnyttjande (RRV rapport 1999:27, Effektivare kriminalvård en hinderanalys). För att bedöma resultatet av de åtgärder som vidtagits efter granskningen och identifiera eventuella kvarstående hinder för ett effektivt resursutnyttjande har regeringen gett Statskontoret i uppdrag att följa upp granskning bl.a. vad gäller styrningsfrågor, resursutnyttjande i fängelserna och Transporttjänsten. Statskontorets rapport som presenterades bereds inom Ju- stitiedepartementet. Ett av förslagen i rapporten är att kriminalvården skall organiseras som en myndighet. Denna typ av organisatoriska förändringar bör övervägas i det fortsatta effektiviseringsarbete som måste bedrivas. De anställda är kriminalvårdens viktigaste resurs och den största utgiftsposten. Ett särskilt uppdrag att granska effektiviteten i utnyttjandet av personalresursen har därför getts till . I sin rapport (RRV rapport 2002:26, Kriminalvårdens personal) uppmärksammar bl.a. vårdarnas arbetsuppgifter, arbetstider och utbildning. Ju- stitiedepartementet har inlett en dialog med om vilka åtgärder som bör vidtas i anledning av granskningsresultaten. En verksamhet byggd på kunskap Det är viktigt att åtgärder som vidtas inom ramen för verkställigheten av påföljder bygger på kunskap om vad som är verkningsfullt för att uppnå olika syften. För att verksamheten skall utvecklas, resultat kunna mätas och riktiga prioriteringar göras är det också viktigt att det som görs dokumenteras, följs upp och utvärderas. Mot den bakgrunden är t.ex. kriminalvårdens arbete med att införa klientanalysinstrumentet /MAPS och de nationella brotts- och missbruksrelaterade programmen, som utvärderas löpande, mycket intressant. () har i samarbete med , på regeringens uppdrag, gjort en inventering av kunskapsläget när det gäller det återfallsförebyggande arbetet samt upprättat förslag till en strategi för det fortsatta forsknings- och utvecklingsarbetet på området. Av betydelse i sammanhanget är också den översyn av BRÅ:s roll som regeringen har initierat (se avsnitt 3.4.2). När den översynen är klar kommer regeringen och att ha un- derlag för de fortsatta överväganden som bör göras om hur kriminalvårdens behov av forskning och utveckling bäst kan tillgodoses . Fler platser måste skapas En kraftigt växande fångpopulation har gjort att beläggningsfrågorna inom den slutna kriminalvården stått i fokus för kriminalvårdens verksamhet . Antalet intagna i anstalt ökade 2002 , intagna i häkte och antalet frivårdsklienter . Tillsammans med och har haft den snabbast växande fångpopulationen i det . Detta har lett till en beläggningsgrad både på anstalter och häkten som försvårat arbetet i allmänhet och ambitionerna att differentiera de intagna efter individuella behov och förutsättningar i synnerhet. För att möta det växande platsbehovet har kriminalvården tillförts extra resurser både och . Utöver redan beslutade tillskott föreslår regeringen i denna proposition att kriminalvården tillförs samt på tilläggsbudget. Mindre variationer i fångpopulationens storlek och sammansättning kommer alltid att förekomma och måste kunna hanteras inom ramen för den befintliga strukturen. Det är viktigt att platsutbyggnaden sker med beaktande av det. Regeringen har därför gett i uppdrag att utforma de nya platserna så att de medger en flexibel användning i fråga om säkerhet och beläggning. är det också nödvändigt både för att öka effektiviteten och utveckla verksamheten att anstalterna blir större och färre. Det tar tid att genomföra en större utbyggnad av platser och användningen av provisoriska lösningar har många negativa effekter. Det är därför angeläget att så långt möjligt utveckla systemen för att prognostisera klienttillströmningen till kriminalvården. Regeringen noterar med tillfredställelse att tillsatt en arbetsgrupp för att arbeta med detta. Verkställigheten skall vara säker och human Kriminella nätverk och aktiviteter inom anstalterna utgör ett hot inte bara mot enskilda indivi- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 der och grupper utan mot rättssystemet som helhet. En viktig del av säkerhetsarbetet på anstalterna handlar om att förhindra sådana aktiviteter. För detta krävs ett dynamiskt säkerhetstänkande vilket innebär att personalen genom en nära och professionell relation till de intagna kan påverka dem, få kunskap om och förhindra planerade aktiviteter. Det krävs emellertid också ett regelverk som ger kriminalvården möjlighet att vidta kontrollåtgärder och att hantera de situationer som kan uppstå. Att lämna förslag till en sådan reglering är en viktig uppgift för som regeringen tillsatt för att se över verkställighetslagstiftningen (se ovan). Därutöver har regeringen initierat ett antal regelförändringar i detta syfte. Regeringen kommer att överlämna en proposition till där regeringen föreslår att kriminalvården skall få möjlighet att besluta om att alla som har tillträde till ett visst häkte eller en viss sluten anstalt skall kroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll). Detta kommer att öka möjligheterna att förhindra att otillåtna föremål förs in på anstalterna och även tjäna som ett skydd för anställda och andra mot påtryckningar från de intagna. Förekomsten av mobiltelefoner har blivit ett växande problem inom anstalterna Mobiltelefoner kan t.ex. användas för att planera brottsliga aktiviteter, rymningar och fritagningar. Eftersom de traditionella kontrollåtgärderna inte varit tillräckliga för att förhindra detta har regeringen genom en förordningsändring som trädde i kraft gett kriminalvården möjlighet att på teknisk väg störa ut otillåten mobiltelefontrafik till och från anstalterna. Regeringen ser också positivt på att kriminalvården nu inlett ett arbete för att stoppa penningtransaktioner, till och från intagna, som kan antas ha samband med brottslig verksamhet. Även de åtgärder som kriminalvården initierat för att komma till rätta med fritagningar av intagna under transporter är angelägna. Personalen är kriminalvårdens främsta resurs. Den har ett mycket viktigt och komplicerat uppdrag. Det är inte acceptabelt att de dömda hotar och på andra sätt trakasserar de anställda eller deras anhöriga. Regeringen kommer därför att se över skyddet för kriminalvårdens personal. Regeringen avser att noga följa tillämpningen av de nya reglerna och arbetet i övrigt med säkerhetsfrågor inom kriminalvården. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ytterligare åtgärder kommer att övervägas kontinuerligt. Återfallen i brott skall minska