prop · GR03129 · 2004-04-22 00:00:00 — handels- och miljöpolitik stödjer varandra. valde som ett första steg ut primära mål och åtgärder inom fyra prioriterade miljöområden, nämligen bekämpandet av klimat- förändringar, säkerställande av hållbara transporter, hoten mot folkhälsan (bl.a. smittsamma sjukdomar, antibiotikaresistens, livsmedelssäkerhet och användning av kemikalier) samt att förvalta naturresurser på ett mer ansvarsfullt sätt (bl.a. mål för att hejda förlusten av biologisk mångfald och att främja en miljöorienterad produktpolitik). för hållbar utveckling ses över en gång i samband med möten i , där EU:s stats- och regeringschefer ger vägledning och prioriteringar för arbetet med att Prioriteringarna för att driva reformarbetet framåt i Lissabonprocessen är inom områdena ökad sysselsättning och social sammanhållning, prioritering av innovation och entreprenörskap, sammanlänkning av stärkande av den inre marknaden, samt miljöskydd för tillväxt och arbetstillfällen. Miljömålen kommer att tjäna Skr. 2003/04:129 som katalysator för innovation och modernisering inom nyckelområden som energi och transport och främja nya investeringar i ren och mer resurseffektiv teknik. Inför vårtoppmötet har kommissionen presenterat flera viktiga rapporter. I tillägg till den samlade rapporten om utvecklingen på alla områden inom Lissabonstrategin (KOM(2004)29) gäller en rapport utvecklingen på miljöområdet (KOM(2003)745), en annan ett meddelande om hållbar användning av naturresurser (KOM(2003)572) samt en handlingsplan för att stimulera användningen av miljöteknik (KOM(2004)38). Från svensk sida har särskilt drivits frågor som bidrar såväl till en god miljö som till en stärkt konkurrenskraft och sysselsättning. Det gäller mål för ökad energieffektivitet och att främja investeringar i ny och mer resurseffektiv teknik. EU bör bli världsledande på miljöteknikområdet och successivt öka sin andel av den globala marknaden. har också arbetat för att EU skall fortsätta i sin pådrivande roll på klimat- området samt i det globala arbetet för hållbar utveckling. antog ett omfattande inspel till vårtoppmötet med förslag till målsättningar och åtgärder inom centrala områden som transport, energi, klimat och biologisk mångfald. Rådet enades om det svenska förslaget att energieffektiviteten inom EU bör öka med genomsnittligt en procent som ett väsentligt bidrag till att motverka klimatförändringar, säkra energiförsörjningen och främja konkurrenskraften genom att ge incitament till nya tekniska lösningar. Vid toppmötet betonades att en hållbar tillväxt måste vara miljömässigt sund och att tillväxten måste frikopplas från negativa effekter på miljön genom bättre integration och mer hållbar konsumtion och produktion. Flera frågor som drivits från svensk sida lyftes fram i slutsatserna, bl.a. användningen av förnybar energi och energieffektivitet och EU:s stats- och regeringschefer ställde sig bakom det vägledande målet för energieffektivitet som miljörådet hade enats om. Dessutom bekräftades unionens enighet om att uppfylla klimat- protokollet från Kyoto och att gå vidare med nya långsiktiga mål, som man uppmanar till att ytterligare kostnadseffektiva sätt att genomföra åtagandena bör övervägas. Handlingsplanen för miljöteknik bör genomföras möjligt för att bidra till en bättre miljö och främja innovation och tillväxt. I övrigt betonades bl.a. behovet av ökad satsning på forskning, livslångt lärande och andra åtgärder för att uppnå en ökad sysselsättningsgrad. Kommissionen har åtagit sig att göra en omfattande översyn av i början av varje ny kommissions mandatperiod. skall en halvtidsöversyn av Lissabonstrategin ske vid vårtoppmötet . Inför dessa översyner avser verka för att de reviderade Göteborgsslutsatserna integreras på ett strukturerat sätt i Lissabonstrategin och att EU:s nya hållbarhetsstrategi kommer att än tydligare präglas av en sammanvägning av de ekonomiska, sociala och miljömässiga dimensionerna av hållbar utveckling. EU som internationell aktör har det blivit alltmer tydligt att det är EU som är den drivande kraften i det internationella arbetet för en hållbar utveckling. EU:s interna arbete har kommit en bra bit på väg vilket väckt uppmärksamhet och skapat trovärdighet i de internationella förhand- Inför världstoppmötet i var också EU den ledande kraften i ansträngningarna att nå konkreta resultat. många frågor önskat att slutsatserna från blivit mer långtgående än vad som blev fallet. I det regionala arbetet i är EU också pådrivande. bl.a. EU:s vatteninitiativ och dess Östeuropadel samt frågor som förnybar energi och hållbara konsumtions- och produktionsmönster. dessutom sökt etablera ett samarbete med kring hållbar 5Nationellt, regionalt och lokalt arbete samt institutionella frågor Företag, institutioner, myndigheter, kommuner och enskilda människor påverkar samhällsutvecklingen genom sina val, inköp och allmänna arbete. För att säkerställa framtida generationers möjlighet till en god livsmiljö och välfärd krävs aktiva insatser av alla samhällets aktörer och inom flera politikområden. En förutsättning för ett brett deltagande är möjligheter till insyn, dialog och påverkan. I detta kapitel redovisas regeringens syn på hur olika grupper i samhället kan bidra i arbetet för en hållbar utveckling. Staten och dess myndigheter Riksdag och regering skapar förutsättningar för samhällets aktörer att verka för en uthållig tillväxt, en god välfärd och ett miljömässigt hållbart Detta sker genom de ramar som fattar beslut om och genom regeringens politik. Arbetet med att uppnå hållbar utveckling är komplicerat då konflikter finns mellan de tre dimensionerna av hållbar utveckling. för att uppnå målet är insikten om att de tre dimensionerna är beroende av varandra och måste vägas samman på ett balanserat sätt för att målet om en hållbar utveckling skall uppnås. När målet om en hållbar utveckling skall integreras i alla politik- områden ställs nya krav på politisk styrning och samordning. sammansatta problembilden gör det inte möjligt att lösa alla frågor som berör en hållbar utveckling med en enskild planeringsform. fordras politiska processer liksom lämpliga administrativa former för alla de frågor som behöver utvecklas. En bättre samordning av olika insatser kan medverka till att målkonflikter och suboptimeringar undviks till förmån för synergieffekter och långsiktiga resultat. Dessa nya krav på politiken ställer också nya krav på sätt att arbeta. inrättade regeringen därför ett särskilt samordningskansli för hållbar utveckling vid Statsrådsberedningen. Kansliets uppgift är att samordna arbetet med hållbar utveckling inom och vara pådrivande i det nationella och internationella arbetet. I sammanhanget kan påpekas att underlag inför regeringsbeslut genomgår konsekvensbedömningar avseende flera aspekter, exempelvis konsekvenser för småföretag, samhällsekonomi, statsfinanser, miljö m.m. I enlighet med den svenska förvaltningsmodellen spelar de centrala myndigheterna en viktig roll i att omsätta nationella politiska beslut i handlingsplaner, riktlinjer eller föreskrifter. De centrala myndigheterna har ett betydande ansvar när det gäller att integrera hållbar utveckling inom sina verksamhetsområden. De skall också i allt högre utsträckning medverka i diskussioner om lokalt utvecklingsarbete. analyserade i en studie ett 40-tal statliga myndigheter och deras arbete inom och hållbar utveckling . Studien visar att samtliga myndigheter arbetar alltmer med frågor kring hållbar utveckling. Myndigheter inom det sociala området pekar på att hållbar utveckling ännu ofta fokuserar på den miljömässiga dimensionen, medan de sociala och ekonomiska dimensionerna inte givits samma utrymme. Dessa myndigheter har dock verkat för en breddning. Avseende miljömässig hållbarhet har i regeringsformen fr.o.m. införts en föreskrift som säger att det allmänna skall främja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande och kommande generationer (1 kap. 2 §). Samtliga myndighetschefer har fått ett generellt ansvar att beakta de krav som ställs på verksamheten när det gäller miljömässigt hållbar utveckling. Regeringen beslutade att ge 24 myndigheter ett särskilt sektorsansvar för arbetet för miljömässig hållbarhet. Sektorsansvaret innebär att myndigheterna skall integrera miljöhänsyn och resurshushållning i sin verksamhet samt verka för att arbetet med att nå miljömässig hållbarhet förs framåt inom hela myndighetens sektor. Miljöledningssystem är ett verktyg för att systematisera och följa upp miljöarbetet i en organisation. De allra flesta centrala myndigheter har i uppdrag att införa och arbeta med miljöledningssystem. lämnade en utvärdering av myndig- heternas miljöledningssystem. Verkets bedömning är att arbetet med miljöledningssystem ännu är i ett utvecklingsskede men att det redan ger miljöeffekter och andra positiva effekter. I syfte att främja det fortsatta arbetet med miljöledning i statlig förvaltning föreslår verket åtgärder för att i större utsträckning använda miljöledningsarbetet i regeringens resultatstyrning, prioritera och betona indirekta miljöaspekter samt förbättra uppföljning, granskning och återrapportering. Regeringen anser liksom att miljöledning i statliga myndigheter bör vidmakthållas. Myndigheterna med särskilt sektorsansvar för miljömässigt hållbar utveckling fick i uppdrag att redovisa arbetet med sektorsansvaret och hur det relaterar till arbetet med miljömål och miljöledningssystem samt ge förslag till vidareutveckling av det särskilda sektorsansvaret. redovisade en sammanställning och analys av myndigheternas rapporter . Vidare kan nämnas att nio centrala myndigheter, länsstyrelserna och skogsvårdsstyrelserna har fått ett särskilt ansvar för samordning, uppföljning och rapportering i fråga om vissa miljökvalitetsmål och övergripande frågor om miljökvalitetsmål. När det gäller sociala frågor med anknytning till bör arbetet för att förbättra folkhälsan lyftas fram. Folkhälsofrågorna anknyter till samtliga tre dimensioner av hållbar utveckling. avgränsades folkhälsoarbetet ofta till individ- och gruppinriktat arbete kring levnadsvanor och till direkt sjukdomsförebyggande arbete. har folkhälsoområdet vidgats till att omfatta också mer strukturella frågors betydelse för folkhälsan. lämnade regeringen propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35, bet.2002/03:SoU07, rskr. 2002/03:145) till . I propositionen föreslås ett nationellt folkhälsomål samt elva målområden för det samlade folkhälsoarbetet. Propositionen fokuserar på alla de faktorer i samhället som påverkar folkhälsan, s.k. bestämningsfaktorer för hälsan. Regeringen arbetar nu med genomförandet av den nya folkhälso- politiken. En nationell ledningsgrupp för folkhälsofrågor har inrättats med uppgift att verka för samordning på nationell, regional och lokal nivå. Regeringen avser att regelbundet lämna en folkhälsopolitisk rapport. har fått i uppdrag att stödja och samordna genomförande och uppföljning av folkhälsoarbetet i särskilt berörda statliga myndigheter. avrapporterades uppdraget kring nationell samordning för regional utveckling. Syftet med uppdraget var att öka den sammanlagda effektiviteten i de insatser som genomförs, och därigenom förstärka lokala arbetsmarknadsregioners långsiktiga utveckling och bidra till en hållbar utveckling. Uppdraget har omfattat såväl myndig- heter som samrådsaktörer. Ett av förslagen är att former bör skapas för fortsatta diskussioner om hållbar utveckling där den nationella och den regionala nivån kan mötas. för och Habitat föreslog i sitt slut- betänkande (SOU 2003:31) tillskapandet av ett nationellt forum för hållbar utveckling som en arena där frågor kan diskuteras samt olika aktiviteter initieras. Kommittén pekar på vikten av strategiskt verksamma satsningar för att förverkliga vision om hållbar utveckling och tillväxt. Hittillsvarande aktiviteter, lokala eller nationella, har bidragit till resultat och kunskap som i sin tur skapat nya idéer, projekt och samarbeten. För att förvalta denna kunskap och möjliggöra fortsatt främjande och samverkan kring hållbar utveckling anser att det behövs en neutral plattform och mötesplats, ett forum. Det finns ett brett stöd bland remissinstanserna för att ett forum av denna karaktär bildas, bl.a. från i , , , och . Några instanser anser att detta bör ske inom ramen för befintliga organisationer och strukturer och att någon ny organisation inte behöver tillskapas. Liknande förslag har även lämnats av och Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A). draget om en nationell kommunikationsstrategi för (rapport . 2003/04:129 5059) vikten av dialog mellan lokal och nationell nivå och behovet av föreslår i sin rapport väg mot miljöanpassade produkter (Rapport ) ett forum eller plattform för hållbara konsumtions- och produktionsmönster och miljöorienterad produktpolitik. Forumet skulle i första hand utveckla arbetet med aktörssamverkan. Miljövårdsberedningen föreslår i sitt betänkande Tänk nytt, tänk hållbart! dialog och samverkan för hållbar utveckling (SOU 2001:20) att regeringen inrättar en särskild samman- hållande funktion som kan genomföra sektorsövergripande dialoger med näringslivet. Regeringen bedömer att en viktig del i arbetet för en hållbar utveckling är att främja idédebatt, utveckla samarbete mellan samhällets aktörer samt stödja nytänkande och forskning och utveckling. Dessutom skapas nytt lärande genom spridning av resultat och goda exempel från hittillsvarande arbete lokalt, nationellt och internationellt. Målet för den regionala utvecklingspolitiken är väl fungerande och hållbara lokala arbetsmarknadsregioner med en god servicenivå i alla delar av landet. Med hållbar avses att politiken skall bidra till att nuvarande och kommande generationer kan erbjudas sunda ekonomiska, sociala och miljömässiga förhållanden. För att åstadkomma en hållbar regional utveckling krävs bl.a. att strategier för de för politiken viktigaste samhällsområdena utvecklas på lokal och regional nivå. Vissa frågor och problem har strukturella orsaker och måste lösas i ett samspel mellan nationell och lokal nivå. Det handlar t.ex. om integrationspolitiken, jämställdhetspolitiken och där problem till följd av sociala skillnader mellan befolkningsgrupper måste lösas. Frågor såsom trafikplanering, avfallshantering m.m. kan vara bättre att hantera på en mellankommunal eller regional nivå i stället för på lokal nivå och på så sätt minska risken för suboptimering. Även näringslivsrelaterade frågor, t.ex. arbetskraftsförsörjning, samordning av utbildningsinsatser och klusterutveckling, kan och bör i många fall hanteras regionalt eller mellankommunalt. Som ett led i arbetet med att omsätta den nationella strategin för hållbar utveckling föreslog för och Habitat i slutbetänkandet (SOU 2003:31) att () skulle ges i uppdrag att stödja arbetet med att utveckla strategier för hållbar utveckling på lokal och regional nivå. Ett flertal remissinstanser stödde förslaget, bl.a. och kommuner samt länsstyrelserna i , , och . Några instanser ansåg att det inte fanns behov av ytterligare strategidokument på lokal nivå. Regeringen anser för sin del att det finns ett behov av att på olika sätt stötta och utveckla det lokala och regionala arbetet med och hållbar utveckling. Regeringen har därför regleringsbrev uppdragit åt att i samverkan med andra myndigheter bistå lokala och regionala aktörer i arbetet med att utveckla regionala och lokala hållbarhetsstrategier. Regeringen anser vidare att det är av stor vikt att den nationella Skr. 2003/04:129 hållbarhetsstrategin omsätts på regional och lokal nivå. skall kunna bygga vidare på existerande program och strategier samt kompletteras utifrån de lokala förutsättningarna. Här bör bl.a. erfaren- heterna från arbetet med att omsätta de nationella miljökvalitetsmålen på regional nivå och att stötta lokala myndigheter i sitt utvecklingsarbete komma väl till pass. Regeringen vill särskilt framhålla att , regionala självstyrelseorgan och samverkansorgan har en viktig roll när det gäller att integrera hållbarhetsaspekterna i såväl befintliga som nya strategier och program. De regionala utvecklingsprogrammen kan vara en lämplig utgångs- punkt i detta arbete. Ansvaret för att ta fram dessa ligger på , regionala självstyrelseorgan och samverkansorgan. Samverkansorgan kan bildas i samtliga län där har det regionala utvecklingsansvaret. De regionala tillväxtprogrammen bör också spegla den nationella hållbarhetsstrategin. Programmen syftar till att samordna insatser inom olika politikområden för att genom sektorssamverkan bidra till att utveckla hållbara lokala arbetsmarknads- regioner utifrån ett näringslivsperspektiv. Programmen skall utarbetas i partnerskap där företrädare för privat, offentlig och ideell sektor ingår. Regeringen har betonat vikten av att integrera frågor som rör hållbar utveckling såsom miljö, jämställdhet, integration och mångfald i såväl processen som själva programmet. Mål med tillhörande indikatorer skall anges som synliggör hållbarhetsaspekterna. En utmaning är att skapa en växelverkan mellan regionala tillväxtprogram eller andra utvecklings- strategier å den ena sidan och den kommunala lokala planeringen å den andra sidan. Länsstyrelserna, de regionala självstyrelseorganen, sam- verkansorganen och kommunerna har här ett stort ansvar. Kommunerna har en central roll i svensk demokrati och så också i arbetet för en hållbar utveckling. Det är här globala åtaganden, EG-förordningar och nationell lagstiftning i många fall skall omsättas i praktisk handling. Det är här som de flesta kontakterna med medborgare, företagare och organisationer sker. Den kommunala planeringen är ett viktigt redskap i arbetet mot ett långsiktigt hållbart samhälle. Tillsynen enligt exempelvis , huvudmannaskapet för bl.a. skola och äldreomsorg samt den kommunala upphandlingen är andra verktyg som kan styra och påskynda utvecklingen i önskad riktning. Det lokala hållbarhetsarbetet har fått ett stort genomslag i , bl.a. genom . Arbetet med lokala miljömål, lokala investerings- program för miljömässigt hållbar utveckling, klimatinvesteringsprogram, översiktsplaner eller välfärdsbokslut är andra exempel på aktiviteter och åtgärder som bidragit till detta. I många kommuner har också kopplingen mellan miljö och hälsa blivit påtaglig genom att det lokala folkhälsoarbetet knutits ihop med bl.a. arbetet kring . Det är positivt att dessa och andra frågor på ett tydligt sätt kan stärka varandra. Regeringen anser att det är viktigt att detta arbete fortsätter och ut- Det kan t.ex. ske genom ett ökat samarbete mellan olika aktörer. För att integrera hållbarhetsfrågan ytterligare i det praktiska arbetet anser regeringen att det är viktigt att man uppnår en bättre växelverkan mellan de befintliga program och planer som utvecklas i kommunerna och exempelvis de regionala eller nationella hållbarhetsstrategierna. Folkhälsoarbetet är en viktig aspekt i ett framgångsrikt arbete kring hållbar utveckling. Regeringen framhåller i propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35, bet. 2002/03:SoU07, rskr. 2002/03:145) att de lokala Agenda 21-processerna kan spela en viktig roll för ett framgångsrikt folkhälsoarbete genom arbetet med genomförande och vidareutveckling av de lokala handlingsplanerna för . Även andra processer, som kommunernas interna sektorsövergripande arbete och arbetet med lokala och regionala hälsoråd och med utvecklingen av lokala folkhälsoplaner, hälsobudgetar, välfärdsbokslut samt hälso- konsekvensbedömningar är viktiga delar i arbetet för hållbar utveckling. Ett sektorsövergripande samarbete och förstärkning av förebyggande folkhälsoaspekter är särskilt viktigt inom och mellan områdena miljö- och hälsoskydd, fysisk planering och byggande, samt skola, vård och omsorg. för och Habitat föreslog i sitt slutbetänkande (SOU 2003:31) att bör ges i uppdrag att i samverkan med berörda samhällsinstitutioner och organisationer utveckla idéer och förslag till hur folkhälsofrågorna kan integreras i det lokala arbetet med Agenda 21- och Habitat. Kommittén ansåg att det var viktigt att kommunernas och landstingens arbete med att utveckla metoder för att systematiskt ta hänsyn till hälsofrågorna i samhälls- planeringen och beslutsfattandet fortsätter. Det fanns en samsyn bland flera remissinstanser om att folkhälsofrågorna behöver få större tyngd i samhällsplaneringen och att arbetet kring dessa behöver utvecklas. Regeringen anser att det är viktigt att revitalisera arbetet kring och hållbar utveckling som folkhälsoaspekterna måste inte- greras i de verksamheter som bedrivs av kommuner och landsting. Det är viktigt att metoder utvecklas på olika nivåer för att systematiskt integrera hälsofrågorna i samhällsplaneringen. På regional och lokal nivå ges stöd till erfarenhetsutbyte och kunskapsspridning genom Forum folkhälsa, ett samarbete mellan , och . Regeringen ser positivt på detta initiativ och anser att ytterligare initiativ inte är nödvändiga. Arbetet knyter an till att utveckla regionala och lokala strategier för hållbar utveckling och ligger i linje med IEH:s stöd till lokala och regionala aktörer inom ramen för det nationella Agenda 21-nätverket. föreslog i sitt slutbetänkande att särskilda resurser skulle avsättas för att stödja och stimulera särskilda pilot- och utvecklingsprojekt och kampanjer samt för att utveckla samarbete och dialoger på olika nivåer. Det fanns ingen entydig bild från remissinstanserna kring detta. och var positiva till fortsatt stöd medan Verket för näringslivsutveckling () pekade på att stödet bör kunna samordnas med andra stöd. och kommuner ansåg att de medel som föreslogs var otillräckliga i förhållande till behovet. pekade på behovet av att tillföra medel till olika myndigheter så att de kan bistå och stödja exempelvis lokala aktörer och kommuner. Regeringen anser att , inom ramen för sitt uppdrag att fungera som Skr. 2003/04:129 resurs och stöd i arbetet med , redan bidrar till att uppnå de intentioner som hade när man föreslog att särskilda projektmedel borde avsättas. Folkrörelser, religiösa samfund, idrottsföreningar och andra medborgar- sammanslutningar har spelat och spelar en viktig roll i samhälls- utvecklingen. Genom dessa och andra organisationer kan människor finna en naturlig bas för sin kreativitet och sitt engagemang. Här finns stor kunskap och erfarenhet som är viktiga i arbetet för hållbar utveckling och som vitaliserat det lokala och globala utvecklingsarbetet bl.a. genom att lyfta fram frågor och perspektiv som breddat och fördjupat debatten. Regeringen anser det som angeläget att den kompetens och de olika perspektiv som finns inom förenings- och organisationslivet fortsatt kan spela en viktig roll i hållbarhetsarbetet. Ett sätt att säkerställa detta är att skapa mötesplatser där föreningslivet möter samhällsorgan, forskar- samhället och företrädare för näringslivet och där få till stånd samverkan, kunskapsutbyte och kompetensutveckling. Det är viktigt att även på lokal nivå skapa förutsättningar för sådana mötesplatser. Här har bl.a. kommunen en viktig roll att spela. Ett starkt och varierat näringsliv i hela är en förutsättning för en omställning till en hållbar utveckling. På detta sätt skapas sysselsättning som ger social och ekonomisk trygghet för såväl anställda som andra aktörer på orten. Det är en förutsättning att företag tar sociala och miljömässiga hänsyn. Näringslivet bedriver sin verksamhet mot affärsmässiga mål inom ramen för de regelverk som staten upprättar. Näringslivet kan främja en hållbar utveckling genom att ta tillvara nya affärsmöjligheter genom bl.a. teknikutveckling och genom etiska ställningstaganden. De företag som inför t.ex. miljö- och kvalitets- ledningssystem och som långsiktigt satsar på sin personal och ser kompetensen hos alla människor oavsett kön, ursprung eller ålder kan få ett försprång gentemot sina konkurrenter. Det är viktigt att företagens ansvar inte slutar i hemlandet utan även omfattar konsekvenserna för verksamhet i alla länder som berörs.