prop · GS0321 · 2004-10-18 00:00:00 — Av tabellen framgår att i genomsnitt ökar kostnaderna för företag som betalar särskild sjukför- säkringsavgift, oavsett företagsstorlek, när även effekten av sänkt arbets- givaravgift har beaktats. Besparingar genom en slopad tredje sjuklöne- vecka ingår inte i beräkningen. Den årliga kostnaden för de ca 3 100 företag med 14 anställda som berörs, ökar i genomsnitt . Kost- naderna för den särskilda sjukförsäkringsavgiften ökar med och arbetsgivaravgiften sänks med per företag. Bland före- tag med 59 anställda berörs ca 4 500 företag. Den genomsnittliga kost- nadsökningen beräknas till . Eftersom en enda sjuklönevecka som faller bort är värd runt , så innebär detta att de flesta av de arbetsgivare som påförs särskild sjukförsäkringsavgift blir netto- vinnare. Tabell 9.2 Förändring av kostnaderna för företag med sjukfrånvaro överstigande fribeloppsgränsen efter företagsstorlek Genomsnittlig förändring per företag, i kronor Källa: SCB, uppgifter från Ohälsodatabasen, taxeringsregistret samt Centrala företags- Särskilt bland de minsta företagen kan sjukfrånvaron visa en relativt stor variation. För att belysa hur kostnaderna fördelar sig mellan företagen redovisas den genomsnittliga kostnadsökningen på grund av särskild sjukförsäkringsavgift med uppdelning på kvartiler efter sjukförsäkrings- 2 I promemorian Ds 2004:16 redovisades motsvarande uppgifter, exkl. högkostnadsskyddet, efter en omräkning till förhållanden. Detta kunde motiveras av att sjukskrivning- arna generellt har minskat både 2003 och 2004. Dock saknas statistik om hur nedgången fördelar sig mellan sektorer. Därför har regeringen valt att redovisa uppgifterna utan omräk- avgiftens storlek per företag (tabell 9.3). I kvartil 1 ingår de Prop. 2004/05:21 av företagen som betalar den lägsta sjukförsäkringsavgiften, i den andra kvartilen ingår de av företagen som betalar den näst högsta sjukförsäkringsavgiften osv. Det framgår att kostnaden för den särskilda sjukförsäkringsavgiften uppgår i genomsnitt till för de 25 pro- cent (ca 800 företag) av företagen med 14 anställda som har den högsta kostnaden. Motsvarande kostnad för företag med 59 anställda är 19 600 kro- nor. Tabell 9.3 Ökade kostnader pga. särskild sjukförsäkringsavgift med uppdelning på kvartil efter storleken på särskild sjukförsäkringsavgift och med fördelning efter före- tagsstorlek Källa: SCB, uppgifter från Ohälsodatabasen, taxeringsregistret samt Centrala företags- registret. Av tabell 9.4 framgår nettokostnaden för företagen med uppdelning på kvartil efter att sänkningen av arbetsgivaravgiften har beaktats, men innan det har tagits hänsyn till effekterna av den tredje sjuklöneveckan. Företagen i respektive kvartil är de samma som redovisades i tabell 9.3. Det framgår av tabellen att av de minsta företagen och en lika stor andel av de allra största företagen får ökade kostnader. För de minsta företagen är nettokostnaden relativt liten och borde delvis täckas av slo- pandet av den tredje sjuklöneveckan. Bland de mellanstora företagen får c:a hälften ökade kostnader till följd av förändringarna. Tabell 9.4 Förändring av företagens kostnader för medfinansiering efter en sänkning av arbetsgivaravgiften, med uppdelning på kvartil efter storleken på särskild sjukför- säkringsavgift och med fördelning efter företagsstorlek Källa: SCB, uppgifter från Ohälsodatabasen, taxeringsregistret samt Centrala företags- registret. I tabell 9.5 redovisas effekterna av propositionens förslag för 4 typfalls- För samtliga dessa företag redovisas effekterna om företaget be- talar en maximal särskild sjukförsäkringsavgift. Tabellen utgår från en genomsnittlig månadslön om för de anställda. fallsberäkningar har regeringen även gjort en uppskattning av effekterna Prop. 2004/05:21 för slopandet av den tredje sjuklöneveckan. Tabellen visar att företag med en anställd inte betalar någon särskild sjukförsäkringsavgift alls. Detta beror på att nivån för högkostnadsskyddet inte överstiger nivån för fribeloppet. För denna grupp företag innebär förändringen enbart kost- nadsminskningar i form av sänkt sjukförsäkringsavgift i socialavgifts- lagen (2000:980) och slopad tredje sjuklönevecka. För typfallsföretaget i tabellen sänks de årliga kostnaderna med . Ett företag med fem anställda betalar maximalt i särskild sjukförsäkrings- avgift, vilket motsvarar att företaget har en årsarbetskraft heltidssjukskri- ven och en årsarbetskraft sjukskriven . Nettoeffekten för detta företag är en kostnadsökning om . Vid beräkning av bespa- ringseffekten på grund av slopad sjuklönevecka har vi antagit att en an- ställd har varit sjukskriven . Med ett anta- gande att två anställda i företaget varit sjukskrivna eller längre skulle nettokostnaden för företaget i exemplet uppgå till . Tabell 9.5 Exempel på förändringar i företagens kostnader vid maximal årlig medfinansiering Antalet heltidssjukskrivna som krävs för att gränsen för högkostnadsskydd upp- Antal sjukfall som pågått minst tre Förändring av kostnaderna, netto Ett alternativ vore att inte införa ett medfinansieringsansvar och då heller inte sänka sjukförsäkringsavgiften eller införa ett högkostnadsskydd. En sådan lösning innebär i praktiken att arbetsgivare med låg sjukfrånvaro kommer att få svara för kostnaderna för sjukfrånvaron hos företag som har hög sjukfrånvaro via sjukförsäkringsavgiften i socialavgiftslagen. Med hänsyn till att små företag generellt har lägre sjukfrånvaro än stora företag skulle denna lösning missgynna småföretagarkollektivet. Ett alternativt förslag vore att exkludera små företag från ett medfinansie- ringsansvar. En sådan lösning är dock svår att förena med EG:s stats- stödsregler. Att exkludera små företag är heller inte tillfyllest om man vill uppnå effekter även hos dessa arbetsgivare. Fribeloppet är förhållandevis lätt för och arbets- givarna att administrera. Arbetsgivaren behöver inte göra några inbetal- ningar till skattekontot så länge den särskilda sjukförsäkringsavgiften ligger . När fribeloppet överskrids meddelar Försäk- ringskassan detta till arbetsgivaren. När det gäller högkostnadsskyddet så kommer att göra en avstämning med hjälp av uppgifter som inhämtats från Skatte- verket. Däremot måste den arbetsgivare, som under ett löpande avgiftsår önskar få ett beslut om att betalningsskyldighet inte skall gälla tills vidare, visa att skäl härför föreligger och lämna uppgifter om sin förvän- tade lönesumma till . Till detta kommer att arbetsgivarna åläggs att i samband med sjukan- mälan ange organisationsnummer. Arbetsgivarna kommer också att få en del arbete med kontroll av besluten om särskild sjukförsäkringsavgift. Företagen ges ekonomiska incitament att genomföra åtgärder i syfte att minska sjukfrånvaron, eftersom de kan undgå ett medfinansieringsansvar vid en rehabiliteringssituation eller vid deltids återinsättande av sjukskri- ven personal. Konkurrensförhållandena mellan företag kan i viss mån påverkas av ett medfinansieringsansvar och sänkningen av sjukförsäkringsavgiften. En arbetsgivare som har låg sjukfrånvaro får sammantaget lägre kostnader i form av sänkt sjukförsäkringsavgift och sjukpenning än övriga arbets- givare. Generellt har små företag lägre sjukfrånvaro än större företag. Detta medför att förslaget om partiell växling från proportionell sjukför- säkringsavgift till rörlig särkskild sjukförsäkringsavgift minskar små företags subventionering av stora företags kostnader för sjukfrånvaro. Det kan konstateras att eftersom alla företag omfattas av fribeloppet på- verkar det inte konkurrensförhållandena. Regeringen anser att det är angeläget med informationsinsatser angå- ende de nya reglerna. Detta gäller generellt i förhållande till alla arbets- givare och övriga aktörer. Särskild information om arbetsgivarens upp- giftsskyldighet rörande organisationsnummer till bör också meddelas företagen. I tabell 9.6 redovisas sjukfrånvaron sektorsvis. Det framgår att sjukfrån- varon har ökat i samtliga sektorer. har emellertid denna utveckling vänt eller avstannat inom den offentliga sektorn. finns likafullt betydande skillnader mellan de olika delarna av offentlig sektor. Sjukfrånvaron är högst för anställda inom primärkommuner och lägst bland statsanställd personal. Nedan redovisas konsekvenserna för primärkommuner, landstingskommuner och staten. Tabell 9.6 Andel frånvarande på grund av sjukdom i procent av arbetad tid efter Källa: SCB:s arbetskraftsundersökningar () Eftersom kommunsektorn har högre sjukfrånvaro än övriga sektorer på arbetsmarknaden kommer medfinansieringen att medföra ökade kostna- der för kommuner och landsting. Med den föreslagna sänkningen av arbetsgivaravgifterna beräknas den årliga merkostnaden till ca 300 mil- joner kronor för sektorn som helhet. Siffran är dock behäftad med viss osäkerhet då t.ex. schablonberäkningar har använts för att uppskatta effekten av deltidssjukskrivning och den förkortade sjuklöneperioden. Eftersom primärkommunerna har den högsta sjukfrånvaron så faller kost- nadsökningen nästan enbart på dem, i genomsnitt med per in- vånare. Eftersom sjukfrånvaron varierar kraftigt mellan olika primär- kommuner blir det beräknade utfallet i enskilda kommuner mellan + 15 och per invånare. har sjuktalen i sektor ökat mer än för arbetsmarknaden som helhet. Delvis beror det på att medelåldern ökat för anställda i kommuner och landsting relativt andra sektorer. Även med hänsyn taget till olikheter i köns- och åldersfördelning så finns en kvar- stående högre sjukfrånvaro 2002. Denna sektorsspecifika skillnad har för kvinnor i primärkommunerna gått från att vara 1992 till + 2002 enligt en analys av Svenska Kommunför- bundet. Att sjukfrånvaron som inte beror på skillnader i köns- och ålders- fördelning utvecklats så pass olika, till den kommunala sektorns nackdel, av har haft påverkan på den totala sjukfrånvarons utveckling. I likhet med andra arbetsmarknadssektorer har de regionala skillna- derna i sjuktal och ohälsotal uppmärksammats inom kommunsektorn. Dessa skillnader indikerar att påverkansmöjligheterna från kommunala och landstingskommunala arbetsgivare bör vara betydande. För att uppnå förbättringar i arbete kring förebyggande och rehabiliterande insatser bör medfinansieringen ge incitament till ökade insatser både hos de enskilda kommunerna och landstingen och till ökad samverkan med övriga myn- digheter som och arbetsförmedlingarna. För den genomsnittliga myndigheten innebär förslagen om medfinansie- ring, sänkning av arbetsgivaravgiften och slopande av den tredje sjuk- löneveckan i denna proposition sammantaget lägre kostnader redan vid nuvarande nivå på sjukfrånvaron. Sjukfrånvaron är nämligen förhållan- devis låg inom den statliga sektorn, vilket framgår av tabell 9.6. De myn- digheter som ligger sämre till i utgångsläget kommer precis som alla andra arbetsgivare att behöva bli bättre på att förebygga sjukskrivningar och få tillbaka dem som är sjukskrivna i arbete. Myndigheter med ett få- tal anställda kommer att omfattas av det högkostnadsskydd som beskrivs i avsnitt 6. Även det i samma avsnitt föreslagna fribeloppet om kommer att ha stor betydelse för små myndigheters kostnadsutveckling. Vidare kommer även myndighetsanställda att få del av det särskilda högriskskydd som beskrivs i avsnitt 6.3. 9.5Administrativa konsekvenser för offentlig sektor De föreslagna förändringarna i denna proposition medför en ökad admi- nistrativ belastning för socialförsäkringsadministrationen både vad gäller hanteringen av den särskilda sjukförsäkringsavgiften och beträffande för- ändrade rutiner kring avstämningsmöten och rehabiliteringsplaner. Införandet av en särskild sjukförsäkringsavgift medför ökad administ- ration. Initialt ökar administrationen bl.a. genom att samtliga sjukfalls- ärenden skall uppdateras med arbetsgivarens organisationsnummer. Riks- försäkringsverket (RFV) har beräknat att detta gäller för ca 220 000 sjuk- fall. Det kan också förutsättas att kontakterna med arbetsgivaren kommer att öka . Vidare kan behovet av kompletteringar av anmälningar från arbetsgivare öka då de uppgifter som begärs in blir flera. Arbetsgivare kan dock sjukanmäla sina anställda via RFV:s arbetsgivartjänst. Anmälningar som kommer till administrationen på detta sätt kräver inte någon ytterligare administration. För att mini- mera den hanteringen bör arbetsgivare informeras om tjänsten i samband med att de nya reglerna införs. Administrationen belastas även av införandet av ett högkostnadsskydd. En annan administrativt betungande uppgift som tillkommer är hand- läggningen av sjukfall där den försäkrade har två eller flera arbetsgivare och försäkrade med delad sjukpenninggrundad inkomst. Resurskrävande är också förslaget att den försäkrade under vissa förut- sättningar skall kallas till ett avstämningsmöte senast efter att arbetsgivarens rehabiliteringsunderlag inkommit till . Denna förändring beräknas leda till att flera avstämningsmöten skall hållas. Också förslaget om upprättandet av rehabiliteringsplan medför ökad administration. Regeringen har uppmärksammat att förslagen i denna proposition med- för administrativt merarbete. Detta har beaktats i budgetpropositionen . Förslaget om medfinansiering kan även medföra en ökad arbetsbelast- ning på de allmänna förvaltningsdomstolarna. De av beslutade avgifterna skall betalas genom en de- bitering på sådant skattekonto som har upprättats för arbetsgivarna enligt 3 kap. 5 § skattebetalningslagen (1997:483) och som hanteras av Skatte- verket. I syfte att begränsa de administrativa kostnaderna för Skatte- verket förutsätts lämna nödvändiga uppgifter till via datamedia. Den insats som krävs för den debitering som skall göras av den nya sjukförsäkringsavgiften bedöms, trots att den kommer att avse ett stort antal arbetsgivare, att rymmas inom befintliga resurser. Förslaget om ett medfinansieringsansvar för arbetsgivare innebär att delar av sjukförsäkringsavgiften ersätts av en rörlig avgift. Storleken på avgiftssänkningen fastställs efter att kostnaderna för det s.k. högkost- nadsskyddet har beaktats. Förslaget innebär således inte någon direkt minskande effekt på statsbudgetens utgifter. De dynamiska effekterna av förslaget väntas dock bli stora. Cirka hälften av de sjukskrivna an- ser att sjukskrivningen i någon omfattning är arbetsrelaterad (RFV Analyserar 2003:10). Det framgår också att stöd från arbetsplatsen är en faktor som har betydelse för tillfrisknande och återgång till arbete. Skulle en fjärdedel av de personer vars ohälsa, enligt egen utsago, är arbetsrela- terad återgå till arbete på grund av ökade insatser från arbetsgivaren skulle utgifterna för statsbudgeten minska med . Emellertid föreslås det i propositionen andra förändringar av sjukför- säkringen som medför ökade utgifter för statsbudgeten. Utgifterna ökar genom att den tredje sjuklöneveckan slopas och att ersättningsnivån åter- ställs till av den sjukpenninggrundande inkomsten. Totalt be- räknas statens utgifter inom sjukförsäkringen öka med 2,3 miljarder kro- nor 2005 till följd av de nämnda förslagen. Detta har beaktats i budget- propositionen . Kvinnors andel av sjukskrivningarna har ökat successivt sedan 1980- talet. utgjorde kvinnor och män av de sjukskrivna. Förutom att kvinnor har en högre sjukfrånvaro än män, har sjukfrånvaron också ökat snabbare för kvinnor än för män. En mängd orsaker och samband har framförts som förklaringar till kvinnors höga sjuktal, varav de flesta kan hänföras till de förändrade vill- koren på arbetsmarknaden och i arbetslivet. I en litteraturgenomgång av kvinnors höga sjukfrånvaro i Den höga sjukfrånvaron sanning och konsekvens () kon- stateras bl.a. att -den psykosociala arbetsmiljön är viktigare för kvinnors sjukskriv- ning än männens -könssegregering inom det betalda arbetet är viktigare än skillnader mellan könen i det obetalda arbetet -biologiska skillnader knappast har betydelse annat än för graviditets- problem, som står för av kvinnornas sjukskrivningsorsaker. Könsperspektiv på hälso- och sjukvården framgår att det finns oskäliga skillnader mellan könen. Anmärkningsvärt är bland annat att kvinnor oftare drabbas av kvalitets- brister och problem inom hälso- och sjukvården än män. Det finns dessutom studier som tyder på att kvinnor ges betydligt sämre förutsättningar att komma tillbaka till arbetslivet vid en längre sjukskrivning jämfört med män. Studierna tyder på att och arbetsgivarna ägnar mindre uppmärksamhet och satsar mindre resur- ser på rehabilitering och på förändring av arbetsvillkoren för kvinnor än för män. Förslagen i denna proposition siktar på att öka de ekonomiska driv- krafterna för arbetsgivarna att arbeta preventivt mot ohälsa i arbetslivet samt att få tillbaka människor i arbete vid sjukskrivning. Detta kommer att bidra till att ge kvinnor bättre förutsättningar att rehabiliteras tillbaka till arbetslivet. räknar med att av yrkena på arbetsmarknaden är antingen kvinnodominerade eller mansdominerade yrken. Den könssegregerade arbetsmarknaden som i sig har negativa effekter, bland annat för sjukfrånvaron, motverkar dock selektion utifrån kön. Att arbetsgivarna i de kvinnodominerade yrkena, där sjukfrånvaron är hög, skulle anställa män i stället för kvinnor utifrån att män som grupp uppvisar en lägre sjukfrånvaro, förefaller inte vara troligt. En ytterligare faktor som talar emot selektion på grund av kön är en ökad arbetskrafts- brist och att rekryteringsbehovet kommer att öka markant i framför allt kommuner och landsting. Risker för selektion är större hos små företag eller på små arbetsställen men mindre på stora arbetsplatser som främst finns inom den offentliga sektorn. Hälften av kvinnorna arbetar i privat sektor och hälften i offent- lig sektor. Av männen är en så stor andel som anställd i privat sektor och i offentlig sektor. Om man antar att risken för selektion är större i privat än i offentlig sektor, skulle i så fall män löpa en större risk för selektion jämfört med kvinnor. Risken för sjukskrivning ökar med stigande ålder. Arbetsgivares tve- kan att anställa personer som har haft en långtidssjukskrivning kan innebära att kvinnor löper större risk än män för så kallade inlås- ningseffekter, det vill säga svårigheter att byta arbete. leder den könssegregerade arbetsmarknaden till en form av inlåsning för både kvinnor och män i yrken och sektorer. Det är tveksamt om ett ökat kost- nadsansvar för arbetsgivarna kommer att öka dessa inlåsningseffekter. I sammanhanget skall också poängteras att selektion inte skall blandas samman med diskriminering. Jämställdhetslagens förbud mot diskrimine- ring på grund av kön omfattar såväl den som är anställd som den som söker arbete. Enligt lagen får en arbetsgivare inte missgynna en arbets- sökande utifrån dennes könstillhörighet. Detta innebär att ett förhållande där arbetsgivare inte vill anställa kvinnor utifrån ett antagande om att kvinnor har högre sjukfrånvaro, är att beskriva som diskriminering sna- rare än selektion. En av skillnaderna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden är att kvinnor arbetar deltid i betydligt större utsträckning än män. Av de sys- selsatta 2002 arbetade en tredjedel av kvinnorna deltid, medan motsva- rande siffra för männen var . Fler kvinnor än män är också sjukskrivna på deltid. Deltidssjukskriv- ningarna har ökat både bland kvinnor och män. Förändringar i sjukför- säkringen har genomförts för att underlätta deltidssjukskrivning. Försla- gen i denna proposition ger ytterligare ekonomiska incitament för del- tidssjukskrivning. Konsekvenserna av detta kan bli att fler män kommer att vara deltidsjukskrivna, vilket skulle kunna innebära att deltidsarbete inte längre enbart förekommer bland kvinnor. När det gäller förslagen finns det sammantaget omständigheter som talar i såväl positiv som negativ riktning ur ett jämställdhetsperspektiv. Men de positiva effekterna av förslagen överväger, innebärande att arbetsgivarna får ekonomiska drivkrafter för att ta ansvar för förebyg- gande arbete, till förbättringar av arbetsmiljön och till insatser för reha- bilitering, vilket kommer att gynna kvinnor och bidra till att bryta den negativa utvecklingen av långtidssjukskrivningar. Förändringarna inom sjukförsäkringsområdet, inklusive förslagen i denna proposition, kommer att sammantaget innebära förändringar i samhället. Eftersom ett antal åtgärder genomförs är det svårt att förutse alla effekter som kan uppkomma, hur stora de blir och när i tiden de inträffar. Föränd- ringarna måste därför följas upp noggrant. Regeringen måste snabbt kunna få information för att kunna vidta ytterligare åtgärder. Den utvärdering som regeringen avser att initiera skall bl.a. inrikta sig på förändringarnas konsekvenser för sjukfrånvaron och sjuk- och aktivi- tetsersättningen. Utvecklingen för olika grupper, branscher, arbetsgivare och regioner skall belysas samt hur förändringarna i förhåller sig till dem i andra länder. Utvecklingen av arbetsgivarnas arbete med arbetsmiljö, arbetsorgani- sation och personaladministration, förebyggande åtgärder och rehabilite- rande insatser skall följas särskilt. I utvärderingen bör ingå att utveckla mätsystem och statistik för att bättre mäta effekterna av olika förebyg- gande och rehabiliterande insatser och att sprida information om vilka åtgärder som är framgångsrika och kostnadseffektiva. Särskild vikt skall fästas vid att analysera effekterna på arbetsmarkna- den i form av arbetsutbud, sysselsättning, arbetstid och rörlighet. Dessutom skall konsekvenserna för jämställdheten följas upp. Slutligen skall utvärderingen analysera riskerna för att ökat medfinansieringsansvar och andra förändringar leder till icke önskade effekter. Det kan t.ex. vara fråga om överutnyttjande av deltidssjukskriv- ning, hinder för småföretagares möjlighet att expandera, negativa effek- ter på försäkringsskyddet för och hälsoläget hos anställda, övervältring på andra sociala trygghetssystem samt ökad utslagning av svaga grupper på arbetsmarknaden. Utvärderingen och uppföljningen bör enligt regeringen ledas och sam- Prop. 2004/05:21 ordnas av en oberoende instans. Denna instans bör svara för att nödvän- diga data samlas in och görs tillgängliga för forskningen och andra. Vidare bör den utforma och upphandla utvärderingen samt varje halvår ge regeringen en rapport över utvecklingen. Det är angeläget att utvärde- ringsarbetet bidrar till metodutveckling och fler systematiska experiment. Det bör också bidra till att arbetsgivare får bättre instrument att följa sjuk- frånvaron och effekterna av insatta åtgärder. 10.1Förslaget till lag om särskild sjukförsäkringsavgift Paragrafen anger grundprincipen i lagstiftningen, nämligen att arbets- givaren genom en ny särskild avgift skall medfinansiera statens kostna- der för sjukpenning enligt 3 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). I paragrafen anges vem som är arbetsgivare och arbetstagare enligt lagen. I båda fallen hänvisas till lagen (1991:1047) om sjuklön. Sjuklönebe- stämmelserna gäller för dem som omfattas av ett anställningsförhållande med vissa undantag. Har en anställd flera arbetsgivare åvilar skyldighe- ten att utge sjuklön varje arbetsgivare. Uppdragstagare och egenföreta- gare är undantagna från sjuklönesystemet. Någon legaldefinition av arbetsgivar- eller arbetstagarbegreppen ges inte i sjuklönelagen. I för- arbetena till sjuklönelagen uttalas att liksom i andra sammanhang får be- greppets innehåll läggas fast i rättstillämpningen med utgångspunkt i en civilrättslig begreppsbestämning. Att kretsen av arbetsgivare och arbets- tagare som skall beröras av den särskilda sjukförsäkringsavgiften avgrän- sas till dem som omfattas av sjuklönelagen ger en symmetri som torde underlätta hantering. Den praxis som utvecklats inom sjuklöneområdet borde dessutom kunna tillämpas även på avgiften. Dispositionen och systematiken i lagen om särskild sjukförsäkringsav- gift ansluter i många fall till uppbyggnaden av skattebetalningslagens (1997:483) bestämmelser.