prop · GS0343 · 2004-10-29 00:00:00 — Regeringen vill i samband med diskussionen om plattformar för funk- tionerna också erinra om kravet på vinterförmåga för funktionerna artilleri-, jägar- och ingenjörförband. Regeringen återkommer till frågan om vinterförmåga för luftvärns- och underhållsfunktionerna i senare avsnitt. Utbildningskapacitet för att kunna innehålla kravet på vinter- förmåga bör i första hand lokaliseras i anslutning till den norra mekaniserade plattformen för att möjliggöra samordning. volymen totalförsvarspliktiga för nämnda funktioner bör därför en viss del avdelas för denna utbildning. Reduceringen av de förbanden i insatsorganisationen, som redovisats i prop. 2004/05:5, leder till att en rationell utbildning behöver färre platser än . I fråga om sjöstridskrafterna bör division/stridsgrupp vara lägsta enhet. Sjöstridskrafterna bör därför inriktas mot att kunna uppträda i division inom flottiljs ram och att svara mot det operativa förmågekravet att övervaka territorium, kunna upptäcka och avvisa kränkningar samt hävda integritet. Mot bakgrund av sjöstridsförbandens uppgifter och förändringarna i insatsorganisationen anser regeringen att dagens organisationsstruktur med två likvärdiga marinbaser är lämplig. Försvarsmakten har i sitt budgetunderlag redovisat att det behövs en marinbas, innefattande en huvudbas och en sidobas. Regeringen delar Försvarsmaktens principiella inriktning att det behövs en marinbas. anser regeringen att en konstruktion med en huvudbas och en sidobas kan leda till oklarheter och en mindre rationell verksamhet. Enligt regeringens uppfattning bör den strukturen utgöras av en marinbas. Denna marinbas skall svara för att den geografiska viljeinriktningen kan uppfyllas och att den här redovisade verksamheten kan genomföras. Detta innebär att det inom ramen för marinbasen bör finnas möjlighet till marin verksamhet och basering på två ytterligare orter. Vid marinbasens huvudenhet bör det finnas bl.a. varvsresurser för tungt fartygsunderhåll. Vid ett av de andra verksam- hetsställena kan det finnas vissa begränsade varvsresurser. Marinbasens verksamhetsställen bör innehålla dimensionerande infrastruktur i form av kajer och förtöjningsanordningar. Amfibieförbanden bör enligt regeringen inriktas mot utbildning av allsidigt sammansatta stridsgrupper. Det är angeläget att amfibie- utbildning kan bedrivas på en plats vid en för utbildningens ändamål särskild utbildningsplattform, om möjligt samordnad med annan marin verksamhet. För utbildning av detta slag är det nödvändigt med goda utbildningsförutsättningar och infrastruktur för mark- och sjöstrid samt kajer och förtöjningsområden. I fråga om flygstridsförbanden anser regeringen att så många funktioner som möjligt bör utbildas vid de flygflottiljer som utbildar och övar insatsförband. Regeringen delar Försvarsmaktens uppfattning att tre flygflottiljer bör vidmakthållas för utbildning av flygförband, skolverk- samhet och exportstöd. Flygstridskrafternas grundorganisation lång- siktigt bör således bestå av tre flygflottiljer. När det gäller helikopterförbanden konstaterar regeringen att Försvars- makten kommer att ha ca 50 helikoptrar . För att rationellt kunna utbilda och leda helikopterverksamheten bör antalet platser för permanent basering kunna reduceras till två större plattformar ingående i en organisationsenhet. I sammanhanget måste beaktas att verksamheten skall kunna genomföras både med markoperativa och sjöoperativa upp- Till detta kommer behovet av flygräddningskapacitet på ett antal platser kopplat till respektive flygflottilj. Den dimensionering av grundorganisationen som regeringen redovisar senare i avsnittet leder till att det behövs ca 9 100 yrkesofficerare. fanns det ca 11 700 yrkesofficerare. I detta sammanhang kan erinras om att Försvarsmaktens sammantagna behov av yrkesofficerare grundas på behovet för insatsorganisationen, behovet för internationella uppgifter och behovet för att bibehålla och utveckla nödvändig kompetens. För att kunna personalförsörja denna organisation behöver det utbildas sannolikt 450-500 officerare . Regeringen anser att det tills vidare behövs två militärhögskolor för att personalförsörja grundorganisationen med officerare. Det främsta skälet till denna uppfattning, som skiljer sig från Försvarsmaktens budget- underlag, är att det enligt regeringen är viktigt att utgå från den befintliga organisationen och dess kapacitet samt minimera kostnaderna för nyinvesteringar och omlokaliseringar. Till detta kommer de osäkerheter om vilka elevvolymer som det framtida personalförsörjningssystemet kommer att kräva. I ett alternativ med endast en militärhögskola konstaterar regeringen dessutom att det blir nödvändigt med omfattande investeringar på denna kvarvarande skola, främst nya elevförläggningar. Regeringen är således tveksam till om dessa investeringar skulle vara kostnadseffektiva, ens på lång sikt. Regeringen vill erinra om att beredskap även utgör en viktig del av Försvarsmaktens ansvar och verksamhet. Nödvändig beredskap skall upprätthållas genom att förband finns tillgängliga i insatsorganisa- tionen. Detta innebär att enheter ur insatsorganisationen, som i huvudsak består av kontraktsbunden personal, är insatta utomlands, löser nationella beredskapsuppgifter, genomför övningar eller är hemförlovade men beredda att träda i tjänst i enlighet med tecknade kontrakt. Vidare måste förband med hög beredskap kunna organiseras genom att utnyttja för- band i slutfasen av grundutbildningen. Mot bakgrund av dessa övergripande resonemang och insatsorganisa- tionens krav på utbildningsplattformar enligt det föregående avsnittet, förordar regeringen att följande dimensionering ligger till grund för detaljutformningen av Försvarsmaktens grundorganisation. Dessa slut- satser överensstämmer i huvudsak med slutsatserna i Försvarsmaktens förslag till framtida struktur i budgetunderlaget . -Sex enheter för utbildning av mekaniserade bataljoner, artilleri- förband, jägar- och specialförband samt för internationell utbild- ning och statsceremoniell verksamhet. För att säkerställa kompetens att kunna uppträda i subarktisk miljö är det nödvändigt att ett av dessa förband är lokaliserat till norra . -En enhet för truppslagen inom arméstridskrafterna, luftvärns-, ingenjör-, signal- respektive trängförband. För att säkerställa kompetens för att kunna uppträda i subarktisk miljö behövs utbild- ningskapacitet i norra för utbildning av ingenjörförband. -En enhet för utbildning av amfibieförband. -En marinbas för utbildning av sjöstridskrafter. Inom marinbasen skall finnas möjlighet till basering på tre platser. -Tre flygflottiljer. -En enhet för helikopterförbanden samt ett antal detachement. -Två militärhögskolor. Till detta kommer Försvarsmaktens logistik samt funktionsskolor och centrum. Överväganden kring val av enheter Med utgångspunkt i de principiella resonemang och överväganden som redovisats i tidigare avsnitt redovisar regeringen i de följande avsnitten inriktningen avseende den framtida grundorganisationen. Redovisningen görs stegvis med utgångspunkt i den geografiska vilje- inriktningen och det behov av olika kompetenser som redovisats tidigare. För att göra organisationen tydlig och för att beskriva hur de olika organisationsenheterna korresponderar inom Försvarsmakten görs redo- visningen så långt möjligt i ordningen armé-, marin- och flygvapen- enheter, militärdistriktsorganisationen, skolor och centrum, samt slut- ligen övriga enheter. Regeringen vill betona att inriktningen skall ses som en helhet och att långsiktighet är det bärande elementet i utformningen. Regeringen har vägt samman verksamhetsutövandet, rationalitetsfrågor och besparingsfrågor samt de övriga särskilda aspekter som är av betydelse. Regeringen vill framhålla att inriktningen bygger på ett samspel mellan skilda faktorer och att åtgärder som vidtas på en ort kan påverka verksamheten på en eller flera andra orter. Regeringen vill också understryka att den inriktning regeringen redovisar lägger grunden för en flexibel grundorganisation som kommer att kunna utveckla de nya förbandstyperna och hantera förändrade krav på såväl insatsorganisationen som enskilda förband. Överväganden och val i steg 1 Med utgångspunkt i resonemangen i föregående avsnitt gör regeringen i steg 1 överväganden och val endast avseende armé- och flygvapen- enheter. I det därpå följande steg 2 görs överväganden och val avseende såväl armé- som marin- och flygvapenenheter. Regeringen anser att val av plats för den mekaniserade utbildningen utgör en av hörnpelarna i markstridskrafternas grundorganisation. Lokaliseringen av plattformarna för mekaniserad utbildning bör därför vara en styrande faktor i utformningen av grundorganisationen då den mekaniserade utbildningen kräver infrastruktur som är särskilt kostnads- drivande. Regeringen har tidigare redovisat att det är angeläget att kompetensen inom funktionerna hålls samman. erinra om att utbildning av en funktion på flera platser bl.a. är kostsamt Prop. 2004/05:43 från såväl materielförsörjnings- som underhållssynpunkt. mekaniserade plattformarna behandlas i detta sammanhang även utbild- ningen av artilleriförband, jägarförband, underrättelse- och säkerhets- förband samt frågor om internationell utbildning och statsceremoniell verksamhet. Avslutningsvis behandlas även plattformar för utbildning av luftvärnsförband, ingenjörförband, ledningsförband samt underhålls- förband. finns följande plattformar. (I 5) i (I 19) i Livregementets husarer (K 3) i ning, utbildning av (K 4) i (P 4) i Södra skånska regementet (P 7) i (P 10) i (P 18) i Artilleriregementet (A 9) i Luftvärnsregementet (Lv 6) i ingenjörregemente (2) i (S 1) i trängregemente (T 2) i Utgångspunkten enligt den övergripande dimensioneringen är att den framtida Försvarsmakten skall bestå av sex plattformar för utbildning av mekaniserade bataljoner, säkerhetsbataljoner, artilleriförband, jägar- och specialförband samt inneha kapacitet för internationell utbildning och Av kompetensskäl och för att möjliggöra ett effektivt utnyttjande av övnings- och skjutfält bör plattformarna vara lokaliserade till norra, mellersta respektive . regeringen också nödvändigt att mekaniserad utbildning och jägarutbild- ning genomförs i dimensionerande klimat- och terrängförhållanden. Med detta som grund anser regeringen i ett första steg att Livgardet, I 19 och P 4 bör behållas för detta slag av utbildning. Mot bakgrund av de klimatologiska förutsättningar som råder i norra bör minst en utbildningsplattform vara lokaliserad till övre I 19 i har kapacitet för mekaniserad utbildning av hel bataljon samt utbildningskapacitet för delfunktioner såsom artilleri, luftvärn, ingenjör och signal/ledning. I 19 har också mycket goda övnings- och skjutfält samt tillgång till nödvändiga verkstadsresurser. Även i ett långsiktigt perspektiv har I 19 en infrastruktur som lämpar sig för utbildning av i stort sett samtliga typer av mekaniserade förband inom En utgångspunkt för regeringen är att integrera verksamheter och skapa en för Försvarsmakten sammantaget rationell verksamhet. blir särskilt tydligt när det gäller specialfunktionerna. stor vikt vid att I 19 är en integrerad plattform med utbildning av flera Av betydelse är också närheten till F 21 i . finns vidare den s.k. Utvecklingsenhet Vinter. medel och metoder för att höja förmågan hos enskilda soldater och hos förband att kunna uppträda i subarktiskt klimat. Vid I 19 bedrivs även artilleriutbildning. också att det har bedrivits utbildning av artilleriförband i under bedrevs utbildningen inom ett självständigt regemente och därefter har den bedrivits som en integrerad del i det Vidare kan konstateras att det i därför finns lämplig infrastruktur och generell kompetens för artilleriutbildning. A 9, med Artilleriets stridsskola, är lokaliserat till . Förbandet har ett bra skjutfält (Villingsberg) inom rimligt avstånd samt landets största artilleriskjutfält () inom . genomförs enbart utbildning och utveckling av artillerifunktionen. Detta innebär att A 9 är en begränsad verksamhet på en ort. A 9 har således begränsade möjligheter till samövning med andra funktioner inom arméstridskrafterna. Regeringen anser att detta slag av organisatoriska lösningar bör undvikas. Regeringen noterar också att A 9:s närövnings- fält har vissa begränsningar när det gäller verksamhet med artilleri- förband. Regeringen anser vid en sammanvägning att det för Försvarsmakten mest rationella vore att samla arméstridskrafternas artilleriutbildning till en plats. Denna plats bör vara . Regeringen föreslår därför att A 9 omlokaliseras från till . I och inom ramen för Bodens garnison ges utmärkta förutsättningar för samövning mellan artilleriet och andra funktioner. Genom en lokalisering till tillförsäkras också att förbandet ges nödvändig subarktisk förmåga. Det är enligt regeringen angeläget att arméstridskrafternas olika bibehålls som egna organisationsenheter. Endast på det viset kan verksamheten ges den tyngd och ställning som är nödvändig för att utveckla funktionen. Regeringen anser således, i motsats till Försvarsmakten i myndighetens budgetunderlag , att A 9 därför bör bibehållas som en egen organisationsenhet. Regeringen kommer att redovisa de ekonomiska konsekvenserna av en omlokalisering till i senare avsnitt. Regeringen kan dock redan här peka på att denna förändring kommer att leda till sammantaget lägre årliga hyreskostnader för Försvarsmakten. Regeringen anser vidare att artilleriutbildningen av rationalitetsskäl bör inordnas i Bodens garnison. På detta sätt vidmakthålls och utvecklas den integrerade garnison som är . Vid omlokaliseringen av A 9, inkl. Artilleriets stridsskola, till bör det befintliga detachementet för artilleriutbildning inom I 19 läggas ned och verksamheten inordnas i A 9. I sammanhanget vill regeringen erinra om att artilleriutvecklings- kompetensen är begränsad i . Det är angeläget att denna kompetensaspekt beaktas i det fortsatta arbetet och särskilt när den konkreta omlokaliseringen från till genomförs. Avslutningsvis kan konstateras att eftersom det redan bedrivs artilleri- utbildning i krävs det inte några omfattande nyinvesteringar för att genomföra denna förändring. P 4 i har, liksom I 19 i , kapacitet för mekaniserad utbild-ning av hel bataljon. P 4 har också tillgång till goda övnings- och skjutfält samt nödvändiga verkstadsresurser. Regeringen fäster särskild vikt vid att mekaniserad utbildning kan samlokaliseras med Markstrids- skolan i . P 4 är i realiteten en förutsättning för att bedriva en effektiv utbildningsverksamhet vid . Även i ett lång- siktigt perspektiv har P 4 en infrastruktur som är lämplig för utbildning av i stort sett samtliga typer av mekaniserade förband inom insats- organisationen. Som regeringen kommer att redovisa senare i avsnittet anser regeringen att K 3 i och (T 2) i bör bibehållas. Detta skapar mycket goda förutsättningar för samordning mellan underrättelsefunktionen, underhållsfunktionen och mekaniserade förband. Vidare bibehålls en stor garnison vilket är rationellt för Försvarsmakten sammantaget. Livgardet i har kapacitet för utbildning av säkerhets- förband, statsceremoniella uppgifter samt internationell verksamhet. Livgardet har tillgång till mycket goda övnings- och skjutfält samt tillgång till nödvändiga verkstadsresurser. Om kompetens tillförs Livgardet, utöver den som finns , har enheten möjligheter att vid ett förändrat behov utbilda och öva mekaniserade enheter . Regeringen vill peka på att det finns erfarenhet av att utbilda mekaniserade enheter vid Livgardet. Även i ett långsiktigt perspektiv har plattformen en infrastruktur som lämpar sig för utbildning av förband med speciella uppgifter. Det är vidare av särskild betydelse att ha ett militärt utbildningsförband med markstridsinriktning nära huvudstaden. Regeringen bedömer att på lång sikt bör huvuddelen av personalen till säkerhetsförbanden grundutbildas vid Livgardet. Det är dock inte möjligt att nå detta långsiktiga mål eftersom insatsorganisa- tionen ännu inte fått sin slutgiltiga utformning. Härefter kommer regeringen in på behovet av särskilda kompetenser för vissa funktioner. Kapacitet för utbildning av luftvärnsförband finns vid Luftvärns- regementet (Lv 6) i samt vid I 19 i . Inom Lv 6 finns också Luftvärnets stridsskola. Regeringen anser att all luftvärnsutbildning bör lokaliseras till Lv 6 för att på detta sätt uppnå en rationell utbildningsvolym för luftvärnsfunk- tionen. Detachementet för luftvärn vid I 19 bör därför avvecklas. Därmed skapas förutsättningar för att Lv 6 skall kunna fortsätta att utvecklas till ett för strid mot luftmål. I finns goda övnings- och skjutfält för utbildning av luft- värnsenheter. Vidare är Försvarsmaktens Halmstadskolor lokaliserade i garnisonen. Regeringen kommer senare att föreslå att Försvarsmaktens tekniska skola skall inrättas i . Detta kommer att skapa goda förutsättningar för samordning mellan skolor och förband. I avvägningen mellan å ena sidan en rationell utbildningsvolym och å andra sidan förmåga att uppträda i subarktisk miljö anser regeringen att strävan efter en rationell utbildningsvolym skall prioriteras. Den subarktiska förmågan för denna funktion kan upprätthållas dels hos delar av officerskåren, dels inom ramen för Utvecklingsenhet Vinter i . Kapacitet för utbildning av ingenjörförband finns vid ingenjörregementet (2) i och vid I 19 i . Inom 2 finns också Fältarbetsskolan. Regeringen anser att huvuddelen av ingenjörutbildningen bör lokalise- ras till 2 för att på detta sätt uppnå en rationell utbildningsvolym. Därmed skapas förutsättningar för att 2 skall kunna utvecklas till ett för ingenjörfunktionen. I finns mycket goda övnings- och skjutfält för utbildning av ingenjörenheter. Vidare finns i Totalförsvarets ammunitions- och minröjningscentrum, SWEDEC. Regeringen anser att det finns mycket goda övnings- och skjutfält även i som det där finns en närhet till mekaniserade förband. Det sistnämnda innebär att det finns goda samövningsmöjligheter. Vid en sammanvägning anser regeringen dock att bör förordas. För att bibehålla och utveckla vinterkompetens inom funktionen bör det finnas viss kompetens- och utbildningskapacitet för ingenjörutbildning i subarktisk miljö i . Utbildningen i bör dock vara mindre än vad den är . Vid utformningen av ingenjörutbildningen i bör officerskompetensen vara dimensionerande. Kapacitet för utbildning av ledningsförband finns vid (S 1) i och vid I 19 i . Inom S 1 finns också Ledningsskolan och Totalförsvarets signalskyddsskola. Regeringen anser att all ledningsutbildning bör lokaliseras till S 1 för att uppnå en rationell utbildningsvolym. Detachementet för signalutbild- ning vid I 19 bör därför avvecklas. Därmed skapas också förutsättningar att S 1 skall kunna utvecklas till ett för ledningsfunk- tionen. Regeringen bedömer att på lång sikt bör huvuddelen av all personal till ledningsförbanden grundutbildas vid ledningsregementet. Det är dock inte möjligt att nå detta långsiktiga mål eftersom insatsorganisationen ännu inte fått sin slutgiltiga utformning. Regeringen menar dock att redan nu bör vissa åtgärder vidtas för att lägga grunden för en sådan långsiktig utveckling. I finns goda övnings- och skjutfält för utbildning av ledningsenheter. Vidare är närheten till Försvarsmaktens centrala ledning i och samt av stor betydelse när det gäller utveckling av ledningssystemet i det nätverksbaserade för- svaret. I avvägningen mellan å ena sidan en rationell utbildningsvolym och å andra sidan förmåga att uppträda i subarktisk miljö anser regeringen att strävan efter att uppnå en rationell utbildningsvolym skall prioriteras. Den subarktiska förmågan för denna funktion kan upprätt- hållas dels hos delar av officerskåren, dels genom Utvecklingsenhet Vinter i . Kapacitet för utbildning av underhållsförband finns vid (T 2) i och vid I 5 i . Regeringen anser att all underhållsutbildning bör lokaliseras till T 2 för att uppnå en rationell utbildningsvolym. Detachementet vid I 5 bör därför avvecklas. I finns i huvudsak alla de resurser som behövs för att utbilda i samtliga delar inom underhållsfunktionen. Möjligheterna att fortsätta att utveckla funktionen är mycket goda genom tillgången till mekaniserade förband och Markstridsskolan. Därmed skapas förutsätt- ningar för att T 2 skall kunna utvecklas till ett för underhållsfunktionen. På lång sikt bör huvuddelen av all personal till underhållsförbanden grundutbildas vid underhållsregementet. Det är enligt regeringen dock inte möjligt att nå detta långsiktiga mål eftersom insatsorganisationen ännu inte fått sin slutgiltiga utformning. Redan nu bör dock vissa åtgärder vidtas för att lägga grunden för en sådan långsiktig utveckling. För att bibehålla och utveckla vinterkompetens inom funktionen anser regeringen att den underhållsutbildning som bedrivs, dels inom ramen för utbildning av mekaniserade enheter vid I 19, dels vid Utvecklingsenhet Vinter i , utgör en lämplig grund för att säkerställa subarktisk förmåga. I finns mycket goda övnings- och skjutfält för utbildning av underhållsenheter. Vidare finns P 4 och Markstridsskolan i , K 3 i vilket innebär att det även finns goda samövningsmöjligheter i närområdet. finns följande flygflottiljer: flygflottilj (F 4) i , flygflottilj (F 7) i /, flygflottilj (F 17) i /och flygflottilj (F 21) i . Den övergripande dimensioneringen av grundorganisationen anger att det bör vara tre flottiljer. En utgångspunkt i fråga om flygflottiljerna är att verksamheten skall kunna bedrivas i hela landet. Regeringen anser därför att flottiljerna bör vara lokaliserade till norra och . är två flottiljer lokaliserade till norra , en till södra och en till . Regeringen anser i ett första steg att F 7 och F 17 bör bibehållas. F 7 har goda övningsbetingelser och miljötillstånd för tre divisioner. Flottiljen är av avgörande betydelse för utveckling av Gripensystemet. Flottiljen har en egen verkstad för JAS 39 . F 7 har vidare särskild kompetens och infrastruktur för Tp 84-systemet, ett system som är baserat där. Vidare har F 7 ett bansystem med flera rullbanor. F 17 har mycket goda övningsbetingelser i form av närhet till flyg- övningsområden, miljötillstånd för två divisioner samt tillgång till egen JAS 39 Gripenverkstad. Ytterligare en faktor att beakta är närheten till de enheterna i . Detta innebär goda samövningsmöjlig- heter inom det operativa systemet. Regeringen konstaterar vidare att synergieffekter uppstår inom F 17 när helikoptrarna med sjöoperativa uppgifter baseras inom flottiljområdet. Regeringen återkommer till denna fråga i senare avsnitt. Sedan regeringen i detta första steg av urvalsprocessen funnit att vissa befintliga organisationsenheter bör bibehållas, övergår regeringen till att behandla vilka övriga enheter som bör bibehållas i den framtida grund- organisationen. Överväganden och val i steg 2 Regeringen anser att K 3 och P 7 bör bibehållas som plattformar för utbildning av underrättelseförband och specialförband respektive mekaniserade förband. Jägarutbildning bedrivs vid K 4 i . Underrättelse- utbildning samt utbildning av luftburna enheter (luftburen bataljon, fallskärmsjägare) och specialförband bedrivs vid K 3 i . Den verksamhet som bedrivs vid de två enheterna är enligt regeringen inte helt jämförbar, även om det finns likheter mellan de båda förbanden. K 3 är en integrerad enhet med utbildning av underrättelseförband inklusive fallskärmsjägare och luftburna enheter. Till detta kommer att den särskilda skyddsgruppen är lokaliserad till . K 4 är en plattform med utbildning av enbart jägarförband. K 3 har tillgång till goda övnings- och skjutfält, närhet till mekaniserade förband och under- hållsförband i samt en militär flygplats inom kommunen, dvs. f.d. F 6. Eftersom den framtida utvecklingen av specialförband går mot en utökning i förhållande till nuvarande organisation behövs enligt regeringen ytterligare övningsområden för K 3 och de enheter som skall utbildas och övas där.