prop · GR03112 · 2004-03-16 00:00:00 — att hålla filialens bokföring skild från bolagets bokföring i övrigt. Någon ytterligare lagstiftning i dessa avseenden behövs inte. Det bör införas regler om att ett europabolag som flyttar sitt säte till ett annat land skall upprätta ett särskilt bokslut för den tid som inte omfattas av en tidigare upprättad årsredovisning. regel bör införas för aktiebolag eller ett försäkringsaktiebolag som deltar i bildandet av ett europabolag genom fusion, under förutsättning att europabolaget tar sitt säte utanför . Frågan om den närmare utformningen av sådana regler bör emellertid beredas ytterligare. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens I promemorian föreslogs att en särskild bestämmelse om att bokföringslagens och filiallagens bestämmelser om bokföringsskyldighet är tillämpliga på europabolag skulle tas in lagen om europabolag. promemorian gjordes även bedömningen att det inte bör införas några särskilda redovisningsbestämmelser med avseende på situationen att ett europabolag under löpande räkenskapsår flyttar sitt säte till eller från Frågan om ett särskilt bokslut för aktiebolag som deltar i bildandet av ett europabolag genom fusion berördes inte i promemorian (se promemorian s. 86 f.). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte invänt mot Riksåklagaren, , Riksskatte- verket och har dock ansett att det bör införas särskilda regler om delårsbokslut när ett europabolag flyttar sitt säte utomlands under löpande räkenskapsår. Skälen för regeringens bedömning: Juridiska personer som bedriver näring i är som regel bokföringsskyldiga (se 2 kap. 1 § bokföringslagen [1999:1078]). Samma princip gäller för svenska företag som bedriver verksamhet utomlands. Det finns inte någon anledning att behandla europabolag på något annat sätt i detta avseende. konstaterats i promemorian bör alltså europabolag med säte i vara bokföringsskyldiga i även om verksamheten till stor del bedrivs i ett annat land. För att uppnå detta fordras inte några särskilda bestämmelser. Det följer redan av den ovan nämnda bestämmelsen i bokföringslagen. Vi anser inte att det är nödvändigt att som föreslogs i promemorian göra något förtydligande om detta i lagen om europa- bolag. När det gäller utländska företag som bedriver verksamhet i genom filial finns ett krav på att bokföring för den verksamhet som bedrivs i skall hållas avskild från övrig bokföring (11 § filiallagen). Detta bör rimligen gälla även utländska europabolag som bedriver verksamhet i genom filial. Detta följer också av vad vi har föreslagit i avsnitt 5.32, nämligen att europabolag skall omfattas av filiallagen. Det behövs således inte heller i denna del några särskilda bestämmelser. En särskild fråga är vad som skall gälla i redovisningshänseende när ett europabolag flyttar sitt säte till eller från . Av SE-förordningen följer att det nya hemvistlandets redovisningslagstiftning skall tillämpas från den tidpunkt då bolaget registreras i det nya landet. Det kan inte uteslutas att detta leder till olägenheter, eftersom det regelmässigt kommer att uppkomma ett glapp mellan föregående räkenskapsårs utgång och flyttningstidpunkten. I promemorian gjordes dock bedöm- ningen att det inte borde införas någon särskild reglering av dessa situationer i svensk lagstiftning. Det konstaterades att frågor av detta slag i stället borde överlämnas till normgivande organ på redovisnings- området. har med anledning härav i sitt remissyttrande pekat på det harmoniseringsarbete som pågår inom EU på redovisnings- området och anfört att särskilda redovisningskrav som går utanför harmoniseringsåtgärderna inte bör ställas på de europabolag som har registrerat säte i . har framhållit att ett europabolags flyttning av säte öppnar möjligheter för missbruk. har anfört att det kan ta alltför innan normgivande organ på redovisningsområdet löser de problem som kan uppkomma. har framhållit att det såväl för det allmänna som för enskilda aktieägare och borgenärer är av väsentlig betydelse att europabolagets ställning och resultat offentligen dokumenteras och revideras för sätes- förändringen. Samtliga nu nämnda remissinstanser har föreslagit att det införs särskilda regler om delårsbokslut. har vidare framhållit att en bestämmelse om särskilt bokslut bör övervägas också i fråga om aktiebolag som deltar i bildandet av ett europabolag genom fusion. Vi delar uppfattningen att det finns ett behov av ett särskilt bokslut som upprättas i samband med tidpunkten för flyttning av säte. Det kan vara angeläget för bolagets olika intressenter att kunna bedöma europa- bolagets ekonomiska ställning . Ett krav på sådant bokslut skulle också kunna bidra till att motverka de svårigheter när det gäller skattetillsyn som har diskuterats i avsnitt 5.9. Det skulle också kunna vara av värde i det brottsbekämpande arbetet. Som redan har nämnts ger SE-förordningen möjlighet att bilda ett Prop. 2003/04:112 europabolag genom fusion mellan två eller flera bolag. är att åtminstone två av de bolag som ingår i fusionen omfattas av två olika medlemsstaters lagstiftning. Det innebär att sådana fusioner alltid kommer att bli gränsöverskridande. Ett europabolag som har bildats genom fusion mellan ett svenskt bolag och ett bolag med säte i en annan medlemsstat kan visserligen komma att ha sitt säte i . I sådant fall kommer som ovan har konstaterats europabolaget att omfattas av svenska regler om bokföringsskyldighet. Europabolaget kan emellertid också komma att ha sitt säte i en annan medlemsstat. Om en fusion av det senare slaget genomförs under det svenska aktiebolagets löpande räkenskapsår, uppstår en situation beträffande det svenska aktiebolaget som motsvarar den ovan nämnda situationen där ett europabolag flyttar sitt säte utomlands under löpande räkenskapsår. De argument som har redovisats för att det bör krävas särskild redovisning i samband med flyttning av säte är enligt vår mening giltiga också här. Vi gör alltså bedömningen att det bör uppställas ett krav i den svenska lagen på att ett särskilt bokslut upprättas dels när ett europabolag flyttar sitt säte från till ett annat land, dels när ett aktiebolag deltar i bildandet av ett europabolag genom fusion, under förutsättning att europabolaget skall ha sitt säte utanför . Enligt vår bedömning finns det inte några hinder mot ett att uppställa sådana krav i den kompletterande nationella lagstiftningen, oaktat att SE-förordningen inte innehåller någon uttrycklig delegeringsbestämmelse i denna del (jfr dock artikel 68.1). I det sammanhanget kan det noteras att det finska förslaget till lag om europabolag innehåller bestämmelser av liknande slag. I likhet med vad som gäller beträffande de frågor som har behandlats i avsnitt 5.9 och 5.12 kräver frågan om hur en sådan bokslutsregel skall utformas beredningsåtgärder utöver vad som hinns med inom ramen för denna proposition. Vi avser att skyndsamt bereda den frågan vidare och återkomma med förslag. Regeringens bedömning: Det bör inte införas bestämmelser som avviker från SE-förordningens bestämmelser om att ett europabolag skall ange sitt aktiekapital och upprätta sin redovisning i euro. bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning (se promemorian s. 87 f.). Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har tillstyrkt promemorians bedömning eller inte haft några invändningar mot den. har anfört att en i ett svenskt europabolag uttagen företagsinteckning också bör beviljas i euro. Skälen för regeringens bedömning: SE-förordningen utgår från att ett europabolag anger sitt aktiekapital i euro. Enligt artikel 67.1 i SE- förordningen får emellertid varje medlemsstat, om och så länge som EMU:s tredje fas inte är tillämplig på staten i fråga, tillämpa samma bestämmelser på de europabolag som har sitt säte inom dess territorium som på de publika aktiebolag som faller under dess lagstiftning, vad beträffar i vilken valuta aktiekapitalet skall vara uttryckt. Ett europabolag skall emellertid under alla omständigheter också få uttrycka sitt aktie- kapital i euro, varvid omräkningskursen mellan den nationella valutan och euron skall vara den som gäller den före bildandet av europabolaget. Enligt artikel 67.2 skall ett europabolag få upprätta sitt årsbokslut och, om så är lämpligt, sin koncernredovisning i euro. Medlemsstaterna får dock föreskriva att europabolagets årsre- dovisning och, i förekommande fall, koncernredovisning skall ske i nationell valuta på samma villkor som gäller för publika aktiebolag som omfattas av denna stats lagstiftning. När det gäller svenska publika aktiebolag finns en valmöjlighet mellan redovisning i svenska kronor och euro (se 4 kap. 6 § bokföringslagen). Europabolag skall, såsom har föreslagits i avsnitt 5.32, omfattas av filial- lagen. Av 14 § första stycket filiallagen följer att även utländska företags filialer i och följaktligen också filialer till europabolag med säte utanför har denna valmöjlighet (se prop. 1999/2000:23 s. 218). Motsvarande valmöjlighet finns när det gäller frågan om i vilken valuta aktiekapitalet skall anges (se 1 kap. 3 § aktiebolagslagen). Aktiekapitalet skall emellertid alltid vara bestämt i samma valuta som redovisningsvalutan. Som framgått ovan medger SE-förordningen att ger även europabolag rätt att ha aktiekapital och redovisning i svenska kronor. I promemorian uttalades att det är tveksamt om det finns något behov av att utnyttja denna möjlighet. Vi har samma uppfattning. I normala fall torde man kunna utgå från att de som väljer att driva sin verksamhet i form av ett europabolag eftersträvar de fördelar som är förknippade med just en europeisk bolagsform. För sådana bolag torde det falla sig naturligt att ha sitt aktiekapital och sin redovisning euro. Därtill kommer att den ordning som förordningen föreskriver för de medlemsstater som utnyttjar möjligheten till aktiekapital och redovisning i nationell valuta är förenad med vissa olägenheter. Det gäller i synnerhet kravet på att ett europabolag som har sitt aktiekapital i nationell valuta också skall få uttrycka sitt aktiekapital i euro. Ett sådant system med dubbla aktie- kapitalsvalutor blir komplicerat och är ägnat att skapa förvirring. Vi anser därför att övervägande skäl talar för att inte bör införa några regler som avviker från den i förordningen angivna huvudregeln. Enligt 1 kap. 1 § lagen (2003:528) om företagsinteckning skall en företagsinteckning beviljas i svenska kronor. har med hänvisning till förslaget att ett svenskt europabolag skall ange aktiekapital och upprätta redovisning i euro ansett att en företags- inteckning som beviljas i ett svenskt europabolag alltid bör bestämmas i euro. Vi delar uppfattningen att det skulle underlätta för en borgenär att bedöma värdet av en företagsinteckning om denna bestämdes i samma valuta som den valuta som bolaget använder i sin redovisning. I detta sammanhang finns det anledning att uppmärksamma den avlämnade propositionen 2003/04:108 Inteckning i utländsk valuta. I propositionen föreslås bl.a. att det skall vara möjligt att bestämma företagsinteckningar i utländsk valuta. En sådan ordning skulle givetvis också omfatta europabolag. Förslagen föreslås träda i kraft . Det nu sagda innebär att det problem som har pekat på kommer att vara löst efter det att lagstiftningen om europabolag träder i kraft. Mot den bakgrunden saknas det anledning att i Prop. 2003/04:112 detta sammanhang föreslå någon ändring i lagen om företagsinteckning. Regeringens bedömning: Det bör inte införas några särskilda bestämmelser om skadeståndsskyldighet för europabolagets funk- tionärer. Promemorians bedömning: Frågan har inte berörts i promemorian. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte uttalat sig i frågan. Skälen för regeringens bedömning: I 15 kap. aktiebolagslagen finns bestämmelser om skadeståndskyldighet för aktiebolagens funktionärer i vissa fall. Av reglerna framgår bl.a. att stiftare, styrelseledamot, verk- ställande direktör, revisor och aktieägare under vissa förutsättningar kan bli skadeståndsskyldiga mot bolaget, aktieägare eller annan. I artikel 51 i SE-förordningen anges att ledamöterna i lednings-, tillsyns- eller förvaltningsorganet skall vara ansvariga för den skada som tillfogas europabolaget till följd av att de har åsidosatt sina skyldigheter. Enligt artikeln skall det ansvaret regleras av de bestämmelser som gäller för publika aktiebolag i den medlemsstat där europabolaget har sitt säte. Det innebär att de regler som finns i aktiebolagslagen om styrelse- ledamöters skadestånd blir tillämpliga. Ansvaret för tillsynsorganets ledamöter har diskuterats särskilt i avsnitt 5.22. Kretsen av funktionärer som kan ådra sig skadeståndsskyldighet enligt artikel 51 är snävare än den krets som anges i aktiebolagslagen. Uppräkningen i artikel 51 kan dock knappast uppfattas som uttömmande. Av artikel 9 i SE-förordningen följer att frågor som inte regleras direkt av förordningen i stället skall regleras av de nationella regler som skulle gälla för ett publikt aktiebolag. Enligt vår bedömning innebär detta att de skadeståndsrättsliga regler i aktiebolagslagen som omfattar övriga funktionärer såsom verkställande direktör, revisor och aktieägare genom hänvisningen i artikel 9 också kommer att bli gällande för europabolagen. Någon särskild bestämmelse om dessa funktionärers skadeståndsskyldighet behövs därför inte. Regeringens förslag: Genom en särskild bestämmelse i lagen om europabolag görs straffrättsliga regler i aktiebolagslagen tillämpliga också i fråga om europabolag. Dessutom ändras insiderstrafflagen så att den lagen blir tillämplig i sin helhet också i förhållande till Det införs vidare en bestämmelse som gör aktiebolagslagens regler om vite tillämpliga i fråga om europabolag. Promemorians förslag: Promemorian innehåller inte några motsva- Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte uttalat sig i frågan. Bakgrund: I aktiebolagslagens 19 kap. 1 § finns bestämmelser om straff för överträdelser av vissa bestämmelser i lagen. De förfaranden som straffbeläggs är bl.a. underlåtenhet att föra aktiebok enligt 3 kap. 12 § och brott mot låneförbudet i 12 kap. 7 §. Särskilda straffbe- stämmelser för utnyttjande av insiderinformation i aktiebolag finns också i insiderstrafflagen (2000:1086). Gärningar som begås inom ett aktie- bolag kan också falla under regler. Det kan gälla t.ex. reglerna om osant intygande, svindleri, trolöshet mot huvudman och oredlighet mot borgenär. Även regler om företagsbot är tillämpliga på aktiebolag. I 19 kap. 2 § aktiebolagslagen finns vidare bestämmelser om vite. Enligt dessa regler kan registreringsmyndigheten förelägga verkställande direktör eller styrelseledamot i ett aktiebolag att vid vite vidta vissa åtgärder, t.ex. ge in behörig registreringsanmälan. Skälen för regeringens förslag: SE-förordningen förutsätter att ett europabolag i varje medlemsstat skall jämställas med ett publikt aktie- bolag med säte i den medlemsstaten (se artikel 10). Det innebär att de straffbestämmelser som, i enlighet med det ovan anförda, gäller för förfaranden i svenska aktiebolag också bör gälla för motsvarande för- faranden i ett europabolag med säte i . Frågan är om detta följer av förordningens regler eller om det behövs kompletterande svenska regler om saken. Några bestämmelser om straffrättsliga sanktioner eller vite finns inte i förordningen. Av artikel 9 framgår att europabolag skall i de delar som förordningen lämnar en fråga helt eller delvis oreglerad regleras av de lagbestämmelser som i respektive medlemsstat skall gälla för publika aktiebolag. Bestämmelsen skulle kunna tolkas så att den omfattar samtliga bestämmelser som i den nationella lagstiftningen är tillämpliga på publika aktiebolag, inklusive de straffrättsliga. Några särskilda bestämmelser skulle i så fall inte behövas för att göra de nu aktuella straffrättsliga reglerna tillämpliga på europabolagen. Frågor om straffrätt ligger emellertid utanför den gemenskapsrättsliga kompetensen såsom denna är angiven i fördraget. Det samarbete på straffrättens område som har inletts inom EU är än så länge av mellanstatlig karaktär. Samarbetet rör huvudsakligen organisatoriska frågor och omfattar inte materiella straffrättsliga regler. Det kan därför hävdas att artikel 9 inte kan åberopas som grund för tillämpning av nationella straffrättsliga bestämmelser. Med en sådan tolkning blir det i stället nödvändigt att ange det straffbelagda området i den nationella lagstiftningen. Det kan noteras att sådana regler finns i de finska och danska lagförslagen. Enligt vår mening talar således övervägande skäl för att det bör komma till uttryck i den svenska lagstiftningen att aktiebolagslagens be- stämmelser gäller också i fråga om europabolag. Vi föreslår därför att det i lagen om europabolag införs en särskild regel om att de ovan nämnda straffrättsliga bestämmelserna i aktiebolagslagen skall gälla också i förhållande till europabolag. När det gäller straffbe- stämmelser krävs dock inte några motsvarande regler. Detta hänger samman med att regler är allmänt utformade och till skillnad från straffbestämmelserna i aktiebolagslagen inte specifikt reglerar brott som har anknytning till aktiebolag. straffbelagda i och som begås inom ramen för verksamheten i ett europabolag kommer alltså utan vidare att falla under tillämpning (jfr 2 kap. 1 § ). Detsamma gäller förfaranden som är straffbelagda i specialstraffrättsliga och andra författningar, som inte innehåller särskilda referenser till aktiebolag. Som har nämnts ovan finns det särskilda straffbestämmelser även i insiderstrafflagen. I 2 § insiderstrafflagen stadgas för det första att den som har anställning, uppdrag eller annan befattning, som normalt innebär att han eller hon får kännedom om omständigheter som har betydelse för kursen på finansiella instrument och som på grund härav fått insider- information och för egen eller någon annans räkning genom handel på värdepappersmarknaden förvärvar eller avyttrar sådana finansiella instru- ment som informationen rör, eller använder informationen till att med råd eller på annat sådant sätt föranleda någon annan till förvärv eller av- yttring, döms för insiderbrott. En sådan allmänt utformad bestämmelse kommer att kunna tillämpas även på utnyttjande av information avseende ett europabolag. För detta behövs inte någon lagändring. I 2 § insider- strafflagen stadgas emellertid att också den som får insiderinformation som rör ett aktiebolag i vilket han eller hon äger aktier, och använder informationen på det sätt som angetts ovan, skall dömas för insiderbrott. Det är osäkert om en sådan bestämmelse utan vidare kan tillämpas på en aktieägare i ett europabolag. Vi föreslår därför att de bestämmelser i insiderstrafflagen som på samma sätt som i 2 § insiderstrafflagen uttryck- ligen talar om aktiebolag kompletteras så att de kan tillämpas också i förhållande till europabolag. Enligt vår bedömning är det ovan förda resonemanget giltigt även med avseende på vitesbestämmelserna i 19 kap. 2 § aktiebolagslagen. Det bör således, på motsvarande sätt som beträffande straffbestämmelserna, in- föras en särskild bestämmelse om att dessa bestämmelser kan tillämpas också i fråga om europabolag. Även försäkringsrörelselagen innehåller straff- och vitesbestämmelser (se 21 kap. 1 §). Försäkringsrörelselagen är tillämplig på såväl försäk- ringsaktiebolag som ömsesidiga försäkringsbolag. De sistnämnda är inte aktiebolag. Straffbestämmelsen i försäkringsrörelselagen anger endast att brott mot vissa bestämmelser är straffbelagda. Den straffrättsliga regeln träffar därför gärningar begångna i alla försäkringsbolag, dvs. både försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag. En straffbe- stämmelse som är så allmänt utformad blir utan vidare tillämplig på gärningar begångna i ett europabolag. Denna bedömning förändras inte av att de straffbelagda gärningarna i vissa fall kan begås endast av försäkringsaktiebolag. Några särskilda straffbestämmelser för europa- bolag som bedriver försäkringsrörelse behöver därför inte införas. Av motsvarande skäl behövs det inte heller, i fråga om sådana europabolag, några särskilda vitesbestämmelser. Regeringens förslag: Den nya lagen om europabolag liksom de i övrigt föreslagna lagändringarna skall träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har lämnat förslaget utan Skälen för regeringens förslag: SE-förordningen träder i kraft . SE-direktivet skall vara införlivat i medlemsstaternas lagstiftning . De frågor som förordningen har överlämnat till medlemsstaterna att besluta om bör vara lösta som förord- ningens bestämmelser och de nationella bestämmelser som följer av direktivet skall börja tillämpas. Den nya lagen om europabolag och de ändringar i befintlig nationell lagstiftning som föreslås bör därför också träda i kraft . Genom SE-förordningen skapas en möjlighet att bedriva näringsverk- samhet i en ny associationsform. Ett europabolag kommer att falla under delvis andra regler än de som gäller för ett svenskt aktiebolag. ningen innebär däremot inte några ändringar i regelverket för företag som inte utnyttjar denna möjlighet. Med hänsyn till det förhållandevis höga minimikapitalet för europabolag (), kan det antas att det företrädesvis är bland de större företagen som europabolagsformen kommer att vara ett intressant alternativ till befintliga nationella företags- För de små och medelstora företagen kan därför SE-förordningen och de kompletterande svenska lagbestämmelserna väntas ha liten be- Det är dock, även i fråga om något mindre företag, tänkbart att europabolaget i viss utsträckning kommer till användning vid företags- sammanslutningar över gränserna. Som har framgått, kommer ett europabolag med säte i i stor utsträckning att falla under samma regler som ett svenskt publikt Detta gäller såväl i fråga om bolagsrättsliga regler som i fråga om exempelvis skatteregler. För företag med anknytning till olika EU- länder öppnas visserligen vissa nya möjligheter genom SE-förordningen, bl.a. när det gäller flyttning av säte över gränserna. emellertid introduktionen av europabolagsformen inte anses ändra villko- ren för det svenska näringslivet på något avgörande sätt. ningens effekter på svenska förhållanden kan därför väntas bli be- Ikraftträdandet av SE-förordningen och de nu föreslagna lagbe- stämmelserna kan inte antas få några kostnadseffekter för staten. kostnader orsakade bl.a. av anpassningar av befintliga system och framtagande av informationsmaterial kommer initialt att uppstå hos för att inrätta ett register över europabolag. nader skall finansieras genom registeravgifter enligt principen om full De nya uppgifter som tillkommer för verket kan Prop. 2003/04:112 väntas ha endast marginell betydelse i förhållande till verkets verksamhet Detta gäller i synnerhet som de företag som väljer att driva sin verksamhet i form av europabolag kan antas göra det som ett alternativ till någon nationell associationsform som också registreras hos . Vad som har sagts gäller också uppgift att i vissa falla sammankalla europabolagets bolagsstämma. Denna nya uppgift kommer således inte att medföra några ökade kostnader för länsstyrelserna. För innebär ikraftträdandet av SE-förordningen och de i denna proposition föreslagna lagbestämmelserna nya uppgifter. skall dels utöva tillsyn över de företag som väljer att driva tillståndspliktig finansiell verksamhet i europabolagsform, dels pröva ärenden om tillstånd m.m. beträffande dessa företag. De nya uppgifterna får emellertid antas komma att utgöra en obetydlig del av verksamhet. De ökade kostnader som de nya upp- gifterna trots allt kan medföra skall finansieras av de företag som väljer att bedriva finansiell verksamhet i i europabolagsform. I likhet med andra företag som bedriver samma slags verksamhet skall dessa företag nämligen finansiera verksamhet. Företag som har sitt säte i och som står under tillsyn betalar årliga avgifter för finansiering av inspektionens verksamhet.