prop · GR0360 · 2004-03-10 00:00:00 — 14.2 EU:s politik styr statistikens utveckling Lissabonstrategin syftar till att stödja EU:s mål att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi. För att se hur strategin uppfylls infördes den s.k. öppna samordningsmetoden där man med hjälp av riktlinjer, målsättningar och indikatorer ska följa i vilken utsträckning de politiska ambitionerna uppnås. Kraven på det statistiska systemet att leverera bra indikatorer har lett till ökade insatser inom . har mycket aktivt deltagit i detta arbete. Arbetet har resulterat i en kvalitetspolicy, förslag om vilka indikatorer som tas fram men också i ändringar och utvidgningar av det statistiska regel- verket. Behoven av statistik för den ekonomiska politiken och den ekonomi- ska och monetära unionen är fortfarande prioriterade inom EU. Mycket arbete återstår innan EU har ett underlag som motsvarar de krav på ak- tualitet som bl.a. ställts från EMU. har aktivt del- tagit i detta arbete som bygger på ett mycket nära samarbete mellan kom- missionen och medlemsländerna och som resulterat i tydliga priorite- ringar och kvalitetskrav på den statistik som behövs för den ekonomiska politiken och penningpolitiken. Migrations- och asylfrågorna inom EU har fått ökad aktualitet med växande behov av jämförbar information/statistik. Förberedelser pågår för att föreslå rådet och en ny förordning på detta område. 14.3 Beslut på statistikområdet fattade En ny förordning har antagits som reglerar de statistiska territoriella enheter (NUTS) som ligger till grund för regionalstatistiken (förordning (EG) nr 1059/2003). indelningar saknade rättsligt stöd och för att underlätta framtida anpassningar av regionalpolitiken, bl.a. som en konsekvens av utvidgningen, var det nödvändigt att fastställa gällande indelningar och ta fram objektiva kriterier för framtida avgränsning av nya regioner. På det ekonomiska området har en ändring i förordning (EG) nr 2223/96 om det europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS 95) genomförts för att insamling av de kvartalsvisa och årliga huvudaggre- gaten ska ske snabbare. Dessutom har en anpassning av förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003 om bruttonationalinkomsten till marknadspris (BNI-förordningen) till definitioner i ENS 95 genomförts. En ny förord- ning (EG) nr 450/2003 har vidare antagits vilken reglerar beräkningarna av arbetskostnadsindex På arbetsmarknadsområdet har förordning (EG) nr 577/98 om arbets- kraftsundersökningar ändrats. Därmed begränsas uppgiftsinsamlingen. införs nya variabler för att möta förändrade krav på uppfölj- ning av sysselsättningen inom EU. På det sociala området har en ny förordning (EG) nr 1177/2003 antagits om gemenskapsstatistik över inkomst- och levnadsförhållanden. Statistiken behövs för att kommissionen ska kunna följa utvecklingen på den sociala agendan i enlighet med den öppna samordningsmetoden. På forskningsområdet har ett beslut antagits om produktion och utveckling av gemenskapsstatistik över vetenskap och teknik (beslut nr 1608/2003/EG). Beslutet ger en ram för de kommande årens statistik på området. Dessutom har en ny förordning (EG) nr 48/2004 om stålstatistik för åren 20032009 antagits. Denna ersätter delar av den statistik som tidi- gare samlades in för den numera upplösta och som anses nödvändig för gemenskapens handelspolitik. avses kraven i denna förordning samordnas med de krav som finns i andra förordningar. Slutligen kan nämnas en ny förordning (EG) nr 437/2003 om statistisk rapportering inom luftfartssektorn. Beslutet är en parallell till de rätts- akter som tidigare beslutats när det gäller statistisk rapportering inom bl.a. sjöfarts- och järnvägsområdena. Det övergripande syftet med för- ordningen är att skapa tillförlitliga underlag inför transportpolitiska be- slut. DEL IV RÄTTSLIGA OCH INRIKES FRÅGOR Kommittén behandlar övergripande frågor om civilrättsligt samarbete men möts också i olika särskilda sammansättningar, som vanligtvis be- handlar ett visst förslag till ny rättsakt t.ex. i fråga om obestridda ford- ringar (se avsnitt 15.3), rättshjälp (se avsnitt 15.4) och tillämplig lag för utomobligatoriska förpliktelser (se avsnitt 15.9). 15.2 Domstolars behörighet samt erkännande och verkställighet av domar Gemenskapen har, till följd av den s.k. I-förordningen (förordning (EG) nr 44/2001), behörighet att förhandla om och ingå internationella avtal rörande domstols behörighet samt erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område. Det är en omdiskuterad fråga i vilken utsträckning gemenskapens behörighet är exklusiv eller delad med medlemsstaterna. Kommissionen har bemyndigats att förhandla med övriga parter till , , , och , om en ny kon- vention som ska anpassas till I-förordningen. I anslutning till be- myndigandet begärde rådet ett yttrande av rörande frågan om en ny Luganokonvention faller under gemenskapens exklusiva behörighet eller om behörigheten är delad med medlems- har i ett yttrande till förespråkat Domen kan komma att meddelas och kommer att avgöra om bara gemenskapen eller också medlemsstaterna ska vara parter till den nya konventionen. också medföra att den rådande osäkerheten i andra behörighetsfrågor När det gäller förhållandet till , som står utanför det civil- rättsliga samarbetet, har kommissionen bemyndigats att förhandla med om ett avtal som utvidgar tillämpningsområdet för beträffande den s.k. delgivningsförordningen (förordning (EG) nr 1348/2000). En särskild arbetsmetod har tillämpats för förhandlingarna inom Haag- konferensen för internationell privaträtt om en global domskonvention. Denna innebär att såväl kommissionen som ordförandeskapet och med- lemsstaterna har rätt att uttala sig i förhandlingar med övriga stater. Arbetsmetoden användes vid förhandlingar vid en specialkommission i Skr. 2003/04:60 om en konvention begränsad till avtal mellan närings- idkare om vilken domstol som ska vara behörig att pröva en tvist. Regler om domstolars behörighet och om erkännande och verkställighet av domar finns också i olika konventioner på speciella sakområden. Det kan röra ansvar vid transport och för miljöpåverkan, vilka är sakfrågor som faller under medlemsstaternas och inte gemenskapens behörighet. Behör- ighetsfrågorna i internationella förhandlingar blir därför besvärliga och det krävs ett nära samarbete mellan medlemsstaterna i EU och kommis- sionen vid förhandlingar om sådana konventioner. har ett antal specialkonventioner behandlats i rådet. Samtliga har gällt bemyn- diganden för medlemsstaterna eller för gemenskapen att skriva under och tillträda konventioner och protokoll. 15.3Ömsesidigt erkännande av domar på privaträttens område -en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar Kommissionen har lagt fram ett förslag till förordning om en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar (KOM (2002) 159 slutlig). Tanken med en sådan exekutionstitel är att den som har en fordran på en person eller ett företag i ett annat EU-land ska kunna få en dom eller ett beslut verkställt i varje medlemsstat där egendom finns utan något kontrollförfarande. Förutsättningen är att det företaget eller den personen inte bestrider fordringen. läggs ett antal miniminormer rörande bl.a. delgivning av handlingar fast. Om dessa miniminormer är uppfyllda, krävs inget kont- rollförfarande i den stat där domen eller beslutet ska verkställas. Kommissionens förslag har diskuterats . Antagande kan för- hoppningsvis ske . 15.4 Direktiv om rättshjälp i gränsöverskridande tvister antogs rådets direktiv /8/EG om rättshjälp i gräns- överskridande tvister. Som angavs i den faktapromemoria (2001/02: FPM66) som överlämnades till innehåller direktivförslaget minimiregler som ska garantera att parter i gränsöverskridande tvister behandlas på samma sätt som om de var bosatta i den medlemsstat där rättegången ska äga rum. Problem som följer av målets gränsöverskri- dande karaktär ska inte heller hindra att rättshjälp beviljas. Direktivet föreskriver ett utökat samarbete mellan medlemsstaterna samt inrättandet av mekanismer för informationsutbyte. Syftet med förslaget är således att förenkla förfarandena och säker- ställa att parter i gränsöverskridande tvister inte hamnar mellan två stolar till följd av olikheter i de nationella rättshjälpssystemen. Direktivet ska vara genomfört . Regeringen avser att lämna en proposition med förslag på de lagändringar som genomförandet kräver. 15.5 Förordning om föräldraansvar (ny II-förordning) presenterade kommissionen ett förslag till förordning om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar. Förslaget gällde civilrätts- liga förfaranden om föräldraansvar, t.ex. frågor om vårdnad om barn, umgänge med barn och barns boende. Förordningsförslaget syftade till att komplettera de regler som finns i den s.k. II-förordningen. Till skillnad från II-förordningen (förordning (EG) nr 1347/ 2000). gällde den föreslagna förordningen även barn till ogifta föräldrar. Tillsammans med ett tidigare franskt initiativ om att avskaffa exekva- turförfarandet (ansökan om förklaring att en dom får verkställas i annat land) inför verkställighet av domar om umgänge överfördes kommis- sionens förslag i omarbetat skick till ett nytt förslag till förordning (KOM (2002) 222 slutlig). Detta förslag presenterades och har i sin tur lagts samman med II-förordningen. Vid sitt möte beslutade rådet för rättsliga och inrikes frågor att anta förordningsförslaget. Förordningen kommer att träda i kraft och ska tillämpas . Från ska den äldre II-förordningen upphöra att gälla. Även den nya förordningen kommer att benämnas II-förordningen. antog för internationell privaträtt en konvention om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn. Konventionen faller numera delvis under gemenskapens kompetens. Dock kan endast stater ansluta sig till konventionen. Rådet har i ett beslut bemyndigat medlemsstaterna att i gemenskapens intresse underteckna konventionen samt avge en förklaring i samband därmed. har gjort så . Rådet har därefter förberett ett nytt beslut, enligt vilket medlemsstaterna uppmanas vidta de åtgärder som krävs för att kunna ansluta sig till konventionen, om möjligt före . 15.7 Förslag till direktiv om brottsofferersättning Syftet med kommissionens förslag till direktiv om ersättning till brotts- offer (KOM (2002) 562 slutlig) är att se till att alla medlemsstater har ett system som gör det möjligt för brottsoffer som drabbats av personskada att få ersättning av staten i de fall då gärningsmannen är okänd eller inte har förmåga att betala skadestånd. Förslaget innehåller också regler om samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter. har för- slaget diskuterats i kommittén för civilrättsliga frågor men medlems- staterna har ännu inte nått en överenskommelse. har förklarat sig vara positivt inställt till förslaget och kommer att arbeta konstruktivt för att en överenskommelse ska kunna nås . läget att brottsoffer får ett starkt skydd oavsett var inom EU de utsätts för Skr. 2003/04:60 brott och att de får ersättning inom skälig tid. 15.8 Tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I) Enligt lagen (1998:167) om tillämplig lag för avtalsförpliktelser gäller Romkonvention om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I) som lag i . Kommissionen lade fram en grönbok (KOM (2002) 654 slutlig) angående en omvandling av konven- tionen till ett gemenskapsinstrument samt eventuell modernisering som bör göras i samband därmed. välkomnar en sådan omvandling även om den nuvarande konventionen i stort fungerar väl. Kommissionen planerar att lägga fram ett förslag till förordning . 15.9 Tillämplig lag för förpliktelser utanför avtalsförhållanden (II) lade kommissionen fram ett förslag till förordning (KOM (2003) 427 slutlig) om tillämplig lag för utomobligatoriska förpliktelser (II). Förordningen ska reglera vilket lands lag som ska gälla i tvister som inte har anknytning till avtalsförhållanden. Enligt den huvudregel som förslaget innehåller ska lagen i det land där skadan uppkom tillämpas. Särskilda regler om tillämplig lag finns för produktansvar, otillbörlig konkurrens och andra illojala förfaranden, äre- kränkning m.m. och miljöskada. Utkastet innehåller också vissa bestäm- melser om förpliktelser som har sin grund i något annat än en skade- ståndsgrundande handling, t.ex. tjänster utan uppdrag. delar bedömningen att det finns ett behov av en reglering men har ställt sig negativt till särskilda regler om tillämplig lag för ärekränk- ning m.m. En sådan reglering skulle riskera att utgöra ett ingrepp i natio- nella regler om yttrandefrihet. Förhandlingar fortsätter och kommer att arbeta för en lösning som lämnar det grundlags- skyddade skyddet för tryck- och yttrandefrihet oberört. 16 Polissamarbete, straffrättsligt samarbete och tullsamarbete Den sektorsövergripande arbetsgruppen mot organiserad brottslighet (on Organised Crime, MDG) har lik- fungerat som ett forum för utbyte av erfarenheter av kon- kret brottsbekämpande samarbete och strategisk information om organi- serad brottslighet. Gruppen har arbetat med en rad rekommen- dationer och rådsslutsatser om euroförfalskning, människohandel, mo- dellöverenskommelser för upprättande av gemensamma utrednings- grupper, samt upprättande av kontaktpunkter med om utbyte av information som rör organiserad brottslighet. I sedvanlig ordning har även MDG behandlat den återkommande rapporten om organiserad brottslighet inom EU, samt gjort en halvtidsöversyn av den s.k. Millenie- strategin mot organiserad brottslighet. Strategin sträcker sig och ska då slututvärderas. Arbetet med de ömsesidiga utvärderingarna om hur medlemsstaterna på nationell nivå genomför internationella åtaganden i kampen mot den organiserade brottsligheten fortsatte . Den andra utvärderings- omgången angående brottsbekämpningens roll i kampen mot narkotika- handel avslutades. Efter ett svenskt initiativ påbörjades även den tredje utvärderingsrundan som rör utbyte av information och underrättelser mellan Europol och medlemsstaterna samt mellan medlemsstaterna. utvärderades som första land. Utvärderingsrundan väntas pågå . Det europeiska nätverket för förebyggande av brott, EUCPN Europeiska unionens nätverk för förebyggande av brottslighet (EUCPN) bildades (beslut /427/RIF). Nätverkets syfte är att bidra till utvecklingen av olika aspekter inom det brottsförebyggande arbetet på unionsnivå och stödja brottsförebyggande åtgärder på lokal och nationell Arbetet omfattar all typ av kriminalitet men arbetet ska särskilt Skr. 2003/04:60 inriktas på ungdomsbrottslighet, brottslighet i städerna och narkotika- gav EUCPN ut sin årsrapport för , vilken ger en överblick av det arbete som gjorts inom nätverket. Vidare presenterades en rapport som behandlar statistikfrågor. medverkade aktivt i arbetsgruppen som tog fram rapporten. Två konferenser ägde rum . Den första var en metodkonfe- rens i . Den andra var en årligt återkommande konferens om goda rutiner vid brottsförebyggande projekt, vilken ägde rum i no- vember i . utsågs () att företräda i EUCPN. Svenska kontaktpunkter i EUCPN är Rådet för trygg- are och mänskligare samt vid . ska EUCPN:s arbete utvärderas. Förberedelsearbetet inför utvärderingen påbörjades . Den europeiska brottsförebyggande tävlingen anordnas en europeisk brottsförebyggande tävling (European Crime Prevention Awards, ECPA). hölls tävlingen i Köpen- hamn där det portugisiska bidraget vann med projektet . deltog med bidraget Projekt , . har varit aktiv i arbetet med det direktiv om ersättning till brottsoffer som kommissionen lade fram (se även avsnitt 15.7). i anordnade tillsammans med det fin- ländska justitieministeriet och det portugisiska inrikesministeriet i sep- tember 2003 en konferens om stöd och hjälp till människor som drabbats av brott i en annan medlemsstat (Assistance to cross-border victims in Union). Syftet med konferensen var bl.a. att arbeta fram en enhetlig informationsbroschyr om möjligheterna till stöd, hjälp och information till dem som drabbas av brott i en annan medlemsstat. Broschyren ska spridas till medlemsstaternas centrala polismyndigheter och departement. Brottsofferfrågorna belyses också genom arbetet med att inrätta , kommissionens insatsprogram som syftar till att förebygga våld mot barn, ungdomar och kvinnor och för att skydda brottsoffer och riskgrupper. ( se kapitel 20, avsnitt 20.4.3) Liksom har åtgärder mot terrorism haft hög prioritet . Till grund för arbetet har legat den handlingsplan mot terrorism som beslutades av vid ett extra möte den Förutom det löpande arbetet med att ta fram hot- Skr. 2003/04:60 bildsanalyser och sammanställa strategiska rapporter har arbetet fokuse- rats på att hitta vägar att förbättra det konkreta praktiska polissamarbetet för att förebygga och bekämpa terrorism. Behovet av att utveckla de nya medlemsländernas kapacitet på området har uppmärksammats. Ett arbete har även inletts för att ta fram en handbok som sätter ramar för närmare samarbete och informationsutbyte inför och under större sportevenemang som närmast i . behandlades ett förslag till handlingsplan för minskning av tillgång och efterfrågan på narkotika (8926/2/03). I de delar som avser minskning av tillgången tas frågor som rör insamling, analys och utvär- dering av underrättelser upp tillsammans med frågor om utbildning, av narkotikahandel samt bästa metoder för bekämpning av nar- kotikahandel. Genomförandet ska kontinuerligt följas upp i den horison- tella narkotikagruppen. Aktiviteter som genomförs rör bl.a. kriminal- tekniska (forensiska) analyser av narkotikabeslag. När det gäller hand- lingsplanen mot syntetisk narkotika som slutbehandlades under det danska ordförandeskapet har bl.a. Europol genomfört aktiviteter som rör distributionsnäten för syntetisk narkotika. Under det italienska ordförandeskapet har en resolution om placerande av narkotikasambandsmän i och en resolution om utbildning för tjänstemän i rättsvårdande, narkotikarelaterade yrken färdigbehand- lats (11051/6/03 och 11052/4/03) (Se vidare avsnitt 16.3.5) På narkotikaområdet har under slutet av året också inletts ett arbete med den framtida strategin och en handlingsplan för 20052010. Detta arbete kommer att fortsätta tillsammans med den slutliga ut- värderingen av nu gällande handlingsplan 20002004. 16.2 Straffrättsligt samarbete och ömsesidigt erkännande av domar och beslut Inom EU antogs en konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål. antogs ett tilläggsprotokoll till denna konvention. Överenskommelserna avser att förbättra det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna genom att bl.a. direkta kontakter ska ske mellan de rättsliga myndigheterna och att medlemsstaterna får nya möjligheter att samarbeta, t.ex. genom assistans med hemlig teleavlyss- ning och förbättrade möjligheter att få tillgång till bankinformation. Arbete pågår för att införliva överenskommelserna i den svenska lagstift- ningen. En departementspromemoria är planerad att remitteras . 16.2.2 Tammerforsslutsatserna om ömsesidigt erkännande av domar och beslut Vid toppmötet i fastslog att ömsesi- digt erkännande av rättsliga avgöranden bör bli en hörnsten i det rättsliga samarbetet på det straffrättsliga området inom unionen. Denna princip ska avse såväl domar som andra beslut fattade av rättsliga myndigheter. Rådet antog ett åtgärdsprogram för att genomföra principen om ömsesidigt erkännande enligt Europeiska rådets slutsatser. Programmet innehåller en rad olika åtgärder som ska vidtas för att genomföra principen om ömsesidigt erkännande. Tanken med ömsesidigt erkännande är att skapa ett mervärde i förhål- lande till dagens mer traditionella sätt att samarbeta på, vilket utgår ifrån att de brottsutredande myndigheterna i den stat som behöver hjälp i en brottsutredning ansöker om assistans i en annan stat. Den staten fattar sina egna beslut som behöriga myndigheter sedan verkställer. Ömsesidigt erkännande innebär att myndigheterna i den stat där brottsutredningen pågår själva fattar beslut om t.ex. att ett visst föremål ska tas i beslag och den andra staten ska, utan att ifrågasätta detta beslut, verkställa det som om det vore ett beslut fattat av egna myndigheter. har arbetet inom EU resulterat i att sex initiativ har tagits: -ett rambeslut om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (se avsnitt 16.2.3), -ett rambeslut om erkännande och verkställighet av beslut om frysning av egendom och bevismaterial (se avsnitt 16.2.4), -ett utkast till rambeslut om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff (se avsnitt 16.2.5), -ett utkast till rambeslut om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande (se avsnitt 16.2.6), -ett utkast till rådsbeslut om förstärkt samarbete angående beslut om förlust av rättigheter (se avsnitt 16.2.7) och -ett utkast till rambeslut om ett europeiskt bevisupptagningsbeslut (se avsnitt 16.2.8). Rådet antog rambeslut /584/RIF om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna. Rambeslutet innehåller bestämmelser om överlämnande inom EU av personer som i medlemsstaterna är eftersökta för lagföring eller för verk- ställighet av frihetsberövande påföljder. ska med- lemsstaterna ha genomfört rambeslutets bestämmelser. Vid ett flertal till- fällen har medlemsstaterna inom rådsstrukturen diskuterat olika frågor om genomförandet av rambeslutet. överlämnade regeringen propositionen Lag om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder (prop. 2003/04:7) till . I propositionen föreslås ny lagstiftning för att genomföra rambeslutets bestämmelser. Regeringen beslutade den 18 att lagarna skulle utfärdas och träda i kraft . I propositionen redogör regeringen också för de åtgärder som kommer att vidtas för att följa upp den nya lagstiftningen. 2005 att återkomma till med en redogörelse för hur de berörda myndigheterna i har tillämpat och berörts av den nya lagstift- Fram till denna tidpunkt kommer motsvarande diskussioner att ske mellan medlemsstaterna. 16.2.4 Ömsesidigt erkännande och verkställighet av beslut om frysning av egendom och bevismaterial Rambeslutet syftar till att säkerställa verkställighet av beslut om förverk- ande eller överlämnande av bevismaterial (i svensk rätt motsvarande kvarstad och beslag). Utgångspunkten är att beslut fattas i den medlems- stat där förundersökningen pågår och verkställs av den medlemsstat där egendomen eller bevismaterialet finns. Tanken är att snabbt hindra att egendomen förstörs eller försvinner, dvs. den ska frysas. förblir fryst till dess att den stat som verkställt beslutet har bestämt om bevismaterialet kan överlämnas till den andra staten eller till dess att egendomen har förverkats och detta beslut har verkställts. Rådet nådde en principöverenskommelse om innehållet godkände ett utkast till rambeslut (prop. 2002/03:67, 2002/03:JuU15, rskr. 2002/03:169), vilket antogs av rådet (rambeslut /577/RIF). ska vara genomfört i medlemsstaternas lagstiftning Regeringen avser att lämna en proposition till med förslag på lagstiftning som rambeslutet kräver. 16.2.5 Tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande på I rambeslutet regleras verkställighet i en medlemsstat av bötesstraff som har beslutats i en annan medlemsstat (2001/C 278/06). terades i faktapromemoria 2001/02:FPM18. Enligt förslaget ska bötes- straff som har beslutats av antingen en domstol eller en viss myndighet (t.ex. strafföreläggande av åklagare och ordningsbot av polis) i en med- lemsstat erkännas och verkställas i en annan medlemsstat. heten ska ske på samma sätt som för ett inhemskt bötesstraff. Vid rådets möte nåddes en principöverenskommelse om innehållet i rambeslutet. har vissa tekniska frågor Rambeslutet ställer krav på lagstiftning och ska därför godkänna rambeslutet innan kan rösta för ett antagande i rådet. Regeringen avser att lämna en proposition till riks- dagen om godkännande av rambeslutet.