prop · GR03114 · 2004-03-22 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2003/04:114 krigsmateriel och produkter med dubbla Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för den svenska exportkontrollpolitiken avseende krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden . Skrivelsen innehåller också en redovisning av den faktiska exporten av krigsmateriel . Skrivelsen beskriver därtill det samarbete som pågår inom EU och andra internationella fora om frågor rörande strategisk exportkontroll av såväl krigsmateriel som produkter med dubbla användningsområden. Avdelning I Inledning............................................................................. Presentation av regeringens skrivelse................................................ Exportkontroll som en del av icke-spridningsarbetet........................ Sammanfattning av exportkontrollpolitiken 2003: Krigsmateriel och produkter med dubbel användning .................................................... Avdelning II Regelverk och nationell tillämpning ................................. Lagen om krigsmateriel ..................................................................... Riktlinjerna för krigsmaterielexport .................................................. 7Utredningen om översyn av den svenska krigsmateriellagstiftningen11 8EG-förordningen för kontroll av produkter med dubbla Det teknisk-vetenskapliga rådet....................................................... Avdelning III Internationellt samarbete................................................ Samarbetet inom EU med exportkontroll av krigsmateriel ............. och annan internationell rapportering om Okontrollerad spridning av lätta vapen ........................................... Försvarsindustrins roll i ett säkerhetspolitiskt perspektiv ............... Internationell handel med vapen...................................................... Korruption inom internationell handel med vapen.......................... Samarbetet inom EU avseende produkter med dubbla Samarbetet inom de multilaterala exportkontrollregimerna produkter med dubbla användningsområden................................... Att sprida kontrollpolitiken ............................................................. ett europeiskt civilt positioneringssystem........................ Bilaga 1: Svensk krigsmaterielexport ................................. Fördelning av exporten på materielslag ............................ Exportens geografiska fördelning ..................................... Försvarsmaktens utförsel av krigsmateriel........................ Upplåtelse av tillverkningsrätt, samarbete m m................ Militärt inriktad utbildning ............................................... Redovisning av ägande i utländska rättssubjekt ............... De exporterande företagen ................................................ Den svenska försvarsindustrins sysselsättning och Bilaga 2: Exportkontroll av produkter med dubbla Bilaga 3: Svenska riktlinjer för krigsmaterielexport och annan Bilaga 4: EU:s uppförandekod för vapenexport.............................. Bilaga 5: Medlemskap i multilaterala exportkontrollregimer ......... Bilaga 6: Internationella vapenembargon........................................ Vägledning till andra källor............................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ..84 1 Presentation av regeringens skrivelse har regeringen redogjort för svensk exportkontrollpolitik i en årlig skrivelse till . Syftet med skrivelsen är dels att på ett öppet sätt redovisa det gångna årets aktiviteter på exportkontrollområdet, dels att bidra med underlag till en bredare diskussion om frågor relaterade till exportkontroll och icke-spridning. Regeringen strävar ständigt efter att förbättra och förtydliga den information som lämnas till . I årets skrivelse ser uppdelningen av ämnesområdena något annorlunda ut än , för att återspegla den syn på exportkontrollpolitiken som styr regeringens arbete inom detta område. Mer om bakgrunden till den nya dispositionen återfinns under nästa rubrik. I skrivelsens första avdelning återfinns förutom denna presentation och texten om exportkontrollpolitikens inriktning också en sammanfattning av exportkontrollpolitiken 2003 och en berättelse om den informationsverksamhet som bedrivs på området. I skrivelsens andra avdelning redogörs för gällande regelverk och nationell tillämpning. Den tredje avdelningen behandlar internationellt samarbete inom bl a EU och FN. Här finns också en redovisning av årets internationella arbete inom områden som antikorruption och immateriella överföringar. Sist biläggs en uppställning av svensk krigsmaterielexport och exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden , tillsammans med aktuella dokument såsom de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport och EU:s uppförandekod för vapenexport. Som ett resultat av samråd med bl a olika intressegrupper i samhället har ny information tagits in i skrivelsen för att ytterligare öka öppenheten kring exportkontrollpolitiken. Sådan ny information är t ex en redovisning av statens utförsel av krigsmateriel, s k mellanstatliga transaktioner. I ett nytt stycke har lagts till information om materiel utlånad för militär användning. En procentuell uppdelning av exporten i s k följdleveranser och nya leveranser har också kunnat göras för vissa länder. Vidare har texter omdisponerats för att tydligare och mer exakt redovisa vilka data som avses, t ex listan över de största svenska exportföretagen avseende krigsmateriel. Slutligen ges i en bilaga förklaringar till vissa återkommande fackuttryck. 2Exportkontroll som en del av icke- spridningsarbetet Inom det internationella samarbetet för att främja internationell fred och säkerhet finns som grundläggande instrument en serie multilaterala avtal om nedrustning och icke-spridning av massförstörelsevapen. har dock inte anslutit sig till dessa avtal och i några fall har gjorda åtaganden inte blivit fullt uppfyllda. Dessutom är insynen begränsad i Tilltron till multilaterala begränsningsavtal har därför ifrågasatts på vissa håll. har även terrorismen, innefattande risker för användning av dessa vapen, blivit ett allt större hot mot säkerheten i världen. Okontrollerade flöden av konventionella vapen utgör också ett hot mot fred och säkerhet. FN beräknar att mer än 500.000 personer dör till följd av vapenrelaterat våld och väpnade konflikter. De flesta faller offer för s k lätta vapen. om totalförbud mot truppminor, avseende lätta vapen, lätta vapen- dokument liksom EU:s uppförandekod för krigsmaterielexport är centrala instrument för att komma till rätta med problemet. De multilaterala avtalen och instrumenten är viktiga uttryck för statssamfundets arbete för nedrustning och för att förhindra spridning av massförstörelsevapen och okontrollerade flöden av andra vapen. Emellertid krävs att de också kompletteras med en strikt och effektiv exportkontroll för att uppnå de uppställda målen. Exportkontrollen är därför ett centralt instrument för stater att fullfölja sina internationella åtaganden på icke-spridningsområdet. Själva exportkontrollen utövas alltid nationellt. I de multilaterala exportkontrollregimerna och i EU sker emellertid ett omfattande samordnande arbete. Arbetet för att effektivt förhindra spridning måste bedrivas på olika nivåer och i olika internationella fora. agerar därför aktivt såväl i regimerna som på EU-nivå för att ytterligare stärka exportkontrollen som ett instrument för såväl icke-spridning som mot okontrollerade flöden av konventionella vapen. En särskild fråga är att EU ses som en hemmamarknad för de allra flesta produkter med dubbel användning. Handel inom EU är inte export. Handel till ett land utanför EU är export. Därmed är alla, snart 25, EU-staterna beroende av varandras exportkontrollsystem. En effektiv svensk exportkontroll kan motverkas av en ineffektiv exportkontroll i ett annat EU-land. 3Sammanfattning av exportkontrollpolitiken 2003: Krigsmateriel och produkter med dubbel användning Det är av stort säkerhets- och försvarspolitiskt intresse för ett militärt alliansfritt land som att bevara såväl kompetens som utvecklings- och produktionskapacitet på det försvarsindustriella området. Det ligger också i vårt säkerhetspolitiska intresse att samverka med andra länder om materielförsörjningen. För att långsiktigt tillmötesgå de svenska behoven krävs en viss export. Kontrollen av denna export är nödvändig för att säkerställa att de produkter som förs ut ur går till för oss Krigsmateriel får endast exporteras om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. Redovisningen av den svenska krigsmaterielexporten presenteras i bilagor till denna skrivelse. För att tydliggöra siffrorna visas också statistik från . Detta görs också eftersom exporten av krigsmateriel från är begränsad och enstaka försäljningar av större system kan orsaka kraftiga svängningar i den årliga statistiken. För att utläsa en mer långsiktig trend, behöver således siffror från ett enstaka år ses tillsammans med statistik . Uppgifterna i den årliga skrivelsen baseras på lagstadgad rapportering från de krigsmaterieltillverkande företagen. () har sammanställt denna och inkommit med underlag till den statistik över den svenska krigsmaterielexporten som redovisas i denna skrivelse. Värdet av den totala fakturerade försäljningen av krigsmateriel (inom och utom riket) uppgick till , motsvarande en ökning jämfört med . Värdet av de faktiska exportleveranserna av krigsmateriel var , en ökning jämfört med föregående år räknat i löpande priser. Exporten svarade således för av försvarsindustrins totala fakturerade försäljning av krigsmateriel . Krigsmaterielexportens andel av den totala varuexporten ökade från 0,till 0,. Värdet av de beviljade utförseltillstånden uppgick till , vilket innebar en ökning jämfört med . Värdet för ligger över det genomsnittliga värdet , med undantag för , då tillstånd beviljades för två särskilt stora exportaffärer. Som framgår av diagram i bilaga 1, figur 1, varierar värdet av de beviljade utförseltillstånden kraftigt år , medan värdet av de faktiska leveranserna uppvisar mindre variationer. Förklaringen till detta är att ett enskilt utförseltillstånd ofta fullföljs genom delleveranser under två eller . Produkter med dubbla användningsområden Exportkontrollens andra huvuduppgift är att förhindra spridning av produkter som tillverkats för civilt bruk, men som även kan användas för framställning av massförstörelsevapen och krigsmateriel. En effektiv exportkontrollpolitik på detta område är direkt avgörande för att förhindra sådan export som kan ha en destabiliserande verkan i vår omvärld. Kampen mot terrorismen har lett till ökad fokusering på exportkontrollen samt tydligare krav på restriktioner för viss export av såväl produkter med dubbla användningsområden som krigsmateriel. Risken för spridning av massförstörelsevapen är betydande. Samarbetet kring exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden sker främst i ett antal internationella organ, de s k multilaterala exportkontrollregimerna. Inom dessa sker ett kontinuerligt utbyte av information angående dels vilka produkter och teknologier som bör kontrolleras, dels vilka mottagare som kan vara känsliga i ett Skr. 2003/04:114 spridningsperspektiv. Detta arbete inriktas även på att förhindra terrorister (som kan finnas i alla länder) att få tillgång till känsliga produkter som kan användas för tillverkning av massförstörelsevapen. Terroristhotet och den tilltagande globaliseringen av världsekonomin har tydliggjort behovet av ett fördjupat samarbete över nationsgränserna, även om kontrollarbetet främst regleras av vår nationella lagstiftning. Arbetet inom exportkontrollregimerna1 har varit mycket intensivt . En av dem, Wassenaararrangemanget, genomförde en större översyn av sin verksamhet. EU spelade en allt större roll i regimerna . Vidare antog EU vid toppmötet i grundläggande principer för en strategi och handlingsplan mot spridning av massförstörelsevapen. Till grund härför låg ett svenskt initiativ tidigare . Vid Europeiska rådets möte antogs en vidareutvecklad och mer utförlig strategi. Exportkontrollen utgör ett centralt element i EU-strategin. En annan fråga som dominerat arbetet är den kommande EU-utvidgningen och vikten av att de nya medlemsländerna kan fullt ut delta i hela det internationella exportkontrollsystemet. Denna fråga förväntas även att vara en av de allra viktigaste inom EU . Informationsverksamhet om handel med krigsmateriel bedrivs på såväl nationell som internationell nivå. Regeringens årliga skrivelse till om den svenska exporten är ett led i ansträngningarna för öppenhet. Den årliga skrivelsen publiceras på svenska och engelska och finns tillgänglig på webbplatserna , , samt i Rixlex (). Den årsrapport som upprättas inom ramen för EU:s uppförandekod för vapenexport utgör ett viktigt instrument för att öka insynen på europeisk nivå. verkar för att denna rapport kontinuerligt skall förbättras och utökas. Uppförandekoden återges i bilaga 4 till denna skrivelse. Som ytterligare en åtgärd för att främja informationstillgången på detta område internationellt har regeringen bidragit ekonomiskt till SIPRI:s statistik- och informationsverksamhet. Bland annat har detta resulterat i en Internetdatabas (), som innehåller information om nationella och internationella exportkontrollsystem samt viss statistik över innehav och export. Det är regeringens ambition att upprätthålla en kontinuerlig dialog med de intresseorganisationer som arbetar med frågor som rör exportkontrollpolitik. Som ett led i förverkligandet av denna ambition hölls ett seminarium där ansvarigt statsråd bjöd in ett antal intresseorganisationer för samtal om regeringens syn på exportkontroll som en del av icke-spridningsarbetet. 1 (), (), Australiengruppen (AG), Wassenaararrangemanget (WA) samt Missilteknologikontrollregimen (MTCR). kommer att följas upp med ytterligare seminarier och Skr. 2003/04:114 arbetsgrupper (eng. workshops). Att verka nationellt för spridning av kunskap om exportkontrollen, både till allmänheten och till de företag som berörs är en viktig uppgift för (). ISP gav 1998 ut en reviderad upplaga av den handbok som senast gavs ut av dåvarande Krigsmaterielinspektionen . är främst avsedd för dem som inom försvarsindustrin och vid statliga myndigheter arbetar med ärenden som rör tillverkning och utförsel av krigsmateriel. Den redovisar gällande lagstiftning, regelverk och handläggningsordning för tillståndsärenden. En motsvarande strategiska produkter publicerades också 1998. har ISP på sedvanligt vis anordnat seminarier och informationsmöten om sin verksamhet riktade i första hand till befattningshavare inom industrin. Därtill har myndigheten medverkat i ett antal seminarier arrangerade av frivilligorganisationer såväl i som utomlands. förändrade ISP sin webbplats för att göra innehåll och utseende så lättfattligt och informativt som möjligt. I syfte att öka öppenheten kring krigsmaterielexporten redovisar numera ISP översiktligt beviljade utförseltillstånd av krigsmateriel . ISP tillhandahåller också via sin webbplats aktuella regelverk och förteckningar över såväl krigsmateriel som produkter med dubbla användningsområden. Avdelning II Regelverk och nationell tillämpning 5 Lagen om krigsmateriel Tillverkning och utförsel av krigsmateriel regleras genom lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Båda författningarna trädde i kraft och ersatte lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m m och lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m m med tillhörande förordningar. Den nuvarande lagen bygger i allt väsentligt på den tidigare lagstiftningen liksom på tidigare praxis. Jämfört med denna innehåller den emellertid en vidgning av krigsmaterielbegreppet samt förenklingar, förtydliganden och moderniseringar av de bestämmelser som gäller för kontrollen över tillverkning och för utlandssamverkan avseende krigsmateriel. Krigsmateriellagen föreskriver att krigsmateriel inte får tillverkas utan tillstånd. Även all försvarsindustriell utlandssamverkan förutsätter tillstånd. Med utlandssamverkan förstås exportförsäljning eller annat tillhandahållande (bl a överlåtelse eller förmedling) av krigsmateriel. Vidare omfattar begreppet upplåtelse eller överlåtelse av tillverknings- rättigheter, avtal med någon i utlandet om att gemensamt med denne eller Skr. 2003/04:114 för dennes räkning utveckla krigsmateriel eller metod för framställning av sådan materiel eller om att gemensamt tillverka krigsmateriel. Slutligen krävs tillstånd, med vissa undantag, för att bedriva militärt inriktad utbildning. Enligt lagen om krigsmateriel indelas krigsmateriel i två kategorier: krigsmateriel för strid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK). Bestämmelser om vilken materiel som innefattas i de två kategorierna återfinns i förordningen om krigsmateriel. Kategorin krigsmateriel för strid omfattar materiel med förstörelsebringande verkan inklusive sikten för sådan materiel samt materiel för eldledning. Kategorin övrig krigsmateriel omfattar delar och komponenter till krigsmateriel för strid samt materiel som ej har direkt förstörelsebringande verkan i en stridssituation. I EG-förordningen för kontroll av produkter med dubbla användningsområden som trädde i kraft finns i vissa fall krav på exporttillstånd för produkter som inte ingår i begreppet krigsmateriel, men som hör samman med exporterad krigsmateriel. För vidare information om regelverket i det aktuella hänseendet, se avsnitt 8 i denna skrivelse. Beslut om utförseltillstånd fattades t.o.m. enbart av regeringen. I ärenden som inte avsåg utförsel i större omfattning eller i övrigt inte var av större vikt utövades beslutsrätten av det statsråd som hade till uppgift att föredra ärenden om tillstånd för utförsel av krigsmateriel. Icke delegerade regeringsbeslut omfattade av det totala värdet av givna tillstånd . fattas beslut i utförselärenden i första hand av () utom i de ärenden som bedöms vara av principiell betydelse eller annars av särskild vikt, vilka skall överlämnas till regeringen för avgörande. 6 Riktlinjerna för krigsmaterielexport Enligt 1 § andra stycket lagen (1992:1300) om krigsmateriel får tillstånd enligt lagen lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. De närmare principerna för prövningen har lagts fast i regeringens praxis och har kommit till uttryck i regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan som också ställt sig bakom (jfr prop. 1991/92:174 s. 41 f., prop. 1995/96:31 s. 23 f. och bet. 1992/93:UU1). En sammanfattning av riktlinjerna fogas till denna skrivelse som bilaga 3. Övergripande kriterier och bedömningskriterier Riktlinjerna uttolkas med brett parlamentariskt stöd och är vägledande för () vid prövningen av ärenden om tillstånd enligt lagen och förordningen om krigsmateriel. Riktlinjerna är försedda med två övergripande kriterier för när tillstånd enligt lagen kan lämnas, nämligen dels att utlandssamverkan behövs för att tillgodose det svenska försvarets behov av materiel eller kunnande Skr. 2003/04:114 eller i övrigt är säkerhetspolitiskt önskvärd, dels att samverkan inte står i strid med principerna och målen för utrikespolitik. Dessa övergripande kriterier kan anses utgöra en precisering av 1 § andra stycket, lagen om krigsmateriel. I riktlinjerna preciseras också de faktorer som bör beaktas i samband med prövningen av ett enskilt ärende. Ett grundkrav är att alla för ärendet betydelsefulla omständigheter skall beaktas, oavsett om de uttryckligen anges i riktlinjerna eller ej. Dessa bedömningskriterier tillämpas också på samverkan med person eller företag i utlandet avseende utveckling eller tillverkning av krigsmateriel. är ett av få EU-länder som har en lagstiftning som även omfattar förmedling av krigsmateriel (arms brokering). Riktlinjerna framhåller särskilt den vikt som vid den utrikespolitiska bedömningen av varje utförselärende skall fästas vid respekten för mänskliga rättigheter i mottagarlandet. Situationen i mottagarlandet vad gäller mänskliga rättigheter skall alltid vägas in även i de fall då det är fråga om utförsel av materiel som i sig inte kan användas för att kränka mänskliga rättigheter. Ovillkorliga hinder för export Riktlinjerna anger tre typer av ovillkorliga hinder som, om de inträffar, anses omöjliggöra export. De tre är: beslut av , internationella överenskommelser som biträtt (t ex EU- sanktioner), samt exportstopp som påbjuds enligt de folkrättsliga reglerna om export från neutral stat under krig. Krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel Krigsmaterielbegreppet breddades till att även omfatta viss materiel med civil eller delvis civil användning. Utvidgningen av begreppet ledde till att export som varit oreglerad kom att bli föremål för politisk prövning och inkluderas i krigsmaterielexport- statistiken. Breddningen åtföljdes av en indelning av krigsmateriel i två kategorier för vilka uppställts delvis olika riktlinjer för utförsel. För kategorin krigsmateriel för strid (KS) gäller att tillstånd till export inte bör ges till en stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, en stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt eller en stat som har inre väpnade oroligheter. Ett återkallande av tillstånd kan emellertid underlåtas om det är förenligt med folkrätten och målen och principerna för den svenska utrikespolitiken. Utförseltillstånd bör heller inte ges till en stat där det förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Detta är samma krav som tillämpades , med den skillnaden att förekomsten av kränkningar av de mänskliga rättigheterna tidigare endast behövde beaktas om materielen i sig kunde användas för att kränka de mänskliga rättigheterna. I detta avseende skiljer sig från vissa För utförsel av övrig krigsmateriel (ÖK), som i stor utsträckning Skr. 2003/04:114 omfattar produkter som inte betraktades som krigsmateriel (exempelvis spaningsradaranläggningar eller simulatorer för utbildningsändamål), gäller att utförseltillstånd bör beviljas till länder som inte befinner sig i väpnad konflikt med någon annan stat, som inte har inre väpnade oroligheter eller där det inte förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Risk för väpnad konflikt utgör således inte ett särskilt kriterium i bedömningen avseende utförsel av övrig krigsmateriel. De skilda riktlinjerna för krigsmateriel för strid respektive övrig krigsmateriel innebär att en större länderkrets kan komma i fråga som mottagare av övrig krigsmateriel, dvs. icke förstörelsebringande materiel, än för krigsmateriel för strid. Följdleveranser och svensk identitet När det gäller följdleveranser anger riktlinjerna att "tillstånd bör ges till utförsel av reservdelar till tidigare, med vederbörligt tillstånd exporterad krigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter. Detsamma bör gälla andra leveranser, t ex av ammunition, som har samband med tidigare utförsel eller där det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd". När det gäller samarbete med utländsk part gäller att export till tredje land bör bedömas i enlighet med de svenska riktlinjerna om produkten har övervägande svensk identitet. Om produkten har övervägande utländsk identitet, eller om det föreligger ett starkt svenskt försvarspolitiskt intresse av samarbetet, kan samarbetslandets regler om utförsel tillämpas för export därifrån. 7Utredningen om översyn av den svenska krigsmateriellagstiftningen tillsatte regeringen en särskild utredning med uppgift att utreda förutsättningarna för den framtida svenska exportkontrollen och ramarna kring den. Utredningen skall vara klar .