prop · GR031d12 · 2004-01-01 00:00:00 — I internationella sammanhang brukar man skilja på olika aspekter av begreppet sjukdom (se bl.a. , , 2003): medicinsk sjukdom, dvs. den sjuklighet en läkare kan diagnostisera socialt accepterad sjukdom, dvs. den roll en sjuk person tar eller ges i ett samhälle. En eventuell normförskjutning skulle till stor del gälla den socialt accepterade sjukligheten. I takt med att sjukskrivningarna ökat inte minst i form av långa sjukskrivningar med psykiska diagnoser kan den sociala acceptansen för särskilt psykiskt betingade sjukskrivningar ha ökat. Det finns emellertid inga studier som bekräftar en förskjutning. Däremot finns studier som visar att en betydande del av de sjukskrivna inte är det på grund av medicinska orsaker och att många anser att sjukskrivning kan vara rätt även om man inte är sjuk. Paradoxalt nog tycks även den s.k. sjuknärvaron ha ökat (se 2002), som sjukskrivningarna ökat. Huruvida detta gäller korta eller långa sjukperioder är inte klarlagt. Sammanfattningsvis kan konstateras att det saknas tillräcklig kunskap om förändringar i attityder till sjukskrivning som delförklaring till de stora variationer i sjukskrivningar som ägt rum . Kvinnor har varit överrepresenterade bland de sjukskrivna. Innan kvinnor på allvar kom in på arbetsmarknaden var naturligt nog kvinnors andel av sjukskrivningarna oftast men inte alltid mindre än hälften. , när kvinnors sysselsättningsgrad nådde ungefär samma nivåer som mäns, har kvinnors andel av sjukskrivningarna ökat särskilt i högkonjunkturer och omfattade cirka 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 BILAGA två tredjedelar av alla sjukskrivningsdagar . Kvinnor är mer sjukskrivna än män i alla grupper oavsett ålder, utbildning, familjetyp, bransch osv. Storleken på skillnaderna kan variera beroende på efter vilken indelningsgrund jämförelserna görs. Nivån på sjukskrivningarna sammanfaller med ålder och utbildningsnivå, vilket framgår av diagrammen nedan. Som framgått tidigare är det mått som använts i diagrammen en god approximation på sjukskrivningens omfattning. Diagram 3.5 Andel sjukpenning av förvärvsinkomst efter ålder och utbildningsnivå, män 20011 20 22 24 26 28 30 32 34 36 38 40 42 44 46 48 50 52 54 56 58 60 Källa: SCB, LOUISE-data 1 Detta mått underskattar sjukskrivningen för alla med inkomst över inkomsttaket i sjukförsäkringen. Felet är emellertid marginellt enligt SCB:s Sjukdom och ohälsa, bilaga 1. Diagram 3.6 Andel sjukpenning av förvärvsinkomst efter ålder och utbildningsnivå, kvinnor 20011 20 22 24 26 28 30 32 34 36 38 40 42 44 46 48 50 52 54 56 58 60 Källa: SCB, LOUISE-databasen 1 Detta mått underskattar sjukskrivningen för alla med inkomst över inkomsttaket i sjukförsäkringen. Felet är emellertid marginellt enligt SCB:s , bilaga 1. Den största skillnaden mellan kvinnor och män gäller högskoleutbildade. Medan kvinnor med lägre utbildningar har en sjukskrivning som är ungefär dubbelt så hög som mäns, har högskoleutbildade kvinnor en sjukskrivning som ligger 3 6 gånger högre än mäns. Allvarligt är också att kvinnor med låg utbildning har en mycket hög sjukskrivningsnivå redan i unga åldrar. Bland olika familjetyper har ensamstående kvinnor med barn den högsta sjukskrivningen i åldrar . I åldrarna har gifta/samboende kvinnor med barn de högsta sjuktalen. Bland män finns inte lika stora skillnader mellan olika familjetyper, men ensamstående män har en högre sjukskrivningsfrekvens än samboende. Det faktum att kvinnor är mer sjukskrivna än män har ett antal dimensioner. En översikt av dessa redovisas i det följande. En studie av (Socialförsäkring, kön och agenda, i län, 2002) visar att kvinnor och män behandlas olika vid handläggningen hos av sjukskrivning och rehabilitering. I samtliga de tre diagnosgrupper som studerades visade sig kvinnor bli mer partiellt sjukskrivna än män. Vidare beviljades kvinnor kortare perioder av såväl arbetsträning som studier än män; kostnader för utbildningar till kvinnor uppgick i genomsnitt till mindre än en tredjedel av mäns; kvinnor beviljades såväl arbetsträning som studier senare i sjukfallen, jämfört med män. var kvinnors sysselsättningsgrad , mäns 77,0 (Arbetskraftsundersökningen, SCB). var skillnaderna betydligt större har enkelt uttryckt inneburit att kvinnors arbetskraftsdeltagande visat en stigande trend medan mäns varit sjunkande. I synnerhet kännetecknas av ett internationellt sett mycket högt arbetskraftsdeltagande bland kvinnor i åldern . Mäns och kvinnors arbetsliv är olika genom att kvinnor i högre utsträckning än män arbetar deltid, i högre utsträckning än män har tidsbegränsade anställningar, framförallt vikariat och i lägre utsträckning än män är egna företagare (se RFVredovisar 2001:5). har, baserat på bl.a. SCB:s statistik om självrapporterade besvär med data fram /2, funnit endast små skillnader mellan näringslivets sektorer vad gäller samband mellan fysiska förhållanden på arbetet och olika besvärsutfall. Däremot finns det en kraftig ökning av sambandet mellan sömnsvårigheter på grund av arbetet och sjukfrånvaro bland kvinnor inom offentlig sektor. Bland kvinnor är sjukfrånvaro till följd av besvär, oavsett typ av besvär, störst inom offentlig sektor. Sjukfrånvaro totalt på grund av fysiska besvär är vanligare bland män inom privat sektor än inom offentlig sektor. Arbetsmarknaden är könssegregerad i alla länder, men i större utsträckning i än i de flesta andra länder (enligt i SOU 2000:121, Bilaga 5). Detta gäller både i den meningen att flertalet yrken är antingen mans- eller kvinnodominerade och över- och underordning på arbetsplatsen. Könssegregeringen leder, enligt , till att kvinnor och män i stor utsträckning dels exponeras för olika arbetsmiljöer, både i betalt och obetalt arbete, dels för att de arbetsmiljöförhållanden kvinnor utsätts för oftast är sämre. Den vertikala uppdelningen innebär att kvinnor finns på lägre befattningsnivåer och i mindre prestigefyllda jobb än män. På av alla arbetsplatser finns inga kvinnliga chefer överhuvudtaget medan manliga chefer endast saknas på av alla arbetsplatser (se SOU 1998:6, betänkande från ). Denna uppdelning av arbetsmarknaden kombineras med att kvinnors löner är betydligt lägre än mäns, bl.a. är kvinnoarbete inom offentlig sektor, vård och omsorg särskilt lågavlönat. I RFV:s studie (RFV Analyserar 2003:3 Psykosocial arbetsmiljö- och långvarig sjukskrivning) pekas förändringar i den psykosociala arbetsmiljön ut som den troliga utlösande faktorn bakom ökningen av de långvariga sjukskrivningarna . Den psykosociala arbetsmiljön har ändrats särskilt för kvinnorna. Vidare framgår att den kraftigaste ökningen av sjukfrånvaron och de arbetsrelaterade besvären har skett inom de delar av arbetslivet som haft den mest negativa utvecklingen när det gäller psykosocial arbetsmiljö, nämligen 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 BILAGA de kvinnodominerade kommunala verksamheterna vård, skola och omsorg. I två betänkanden analyseras hur arbetsmiljön utvecklats för män och kvinnor vad avser höga arbetskrav, egenkontroll över arbetet, graden av anspänning i arbetet samt stöd från chefer och arbetskamrater. Vidare studeras sambandet mellan exponering av olika fysiska och psykiska påfrestningar på arbetsplatsen och sjukfrånvaro. Väsentliga skillnader mellan mäns och kvinnors förhållanden visas, t.ex. i att andelen kvinnor som har ett bristande inflytande över sitt arbete har ökat /96 medan andelen män med bristande inflytande över det egna jobbet minskat /98. ser man ett klart samband mellan inflytande i arbetet och sjukskrivning. Andelen kvinnor som både hade lång sjukskrivning och litet inflytande över sitt arbete ökade kraftigt mellan 1995/96 och 2001/02. Även andelen män med både lång sjukskrivning och litet inflytande ökade kraftigt , men inte lika mycket som kvinnorna. Av studier som gjorts av folkhälsoutvecklingen (se SOU 2002:62, bilaga 4: Folkhälsans utveckling) framgår att befolkningens psykiska hälsa har försämrats i några avseenden, mer bland kvinnor än bland män och mer (under ) än i äldre. Ängslan, oro och ångest, trötthet och sömnbesvär har blivit vanligare. Trötthet och sömnbesvär tycks ha ökat framförallt efter 1996/97, både bland kvinnor och män men mest omfattande och systematiskt och på högre nivåer bland kvinnorna. Dessa är de enda allmänna hälsoindikatorer som i den citerade rapporten direkt kan kopplas till utvecklingen av sjukfrånvaron. De psykiska problemen återkommer i statistiken över diagnoser vid långvariga sjukskrivningar. De vanligaste diagnoserna både hos män och kvinnor vid långvariga sjukskrivningar gäller rörelseorganens sjukdomar (se SOU 2002:62, Bilaga 2: Sjukfrånvarons utveckling ). Andelarna både för män och kvinnor har ganska stabilt legat mellan utan någon tydlig trend. Den näst vanligaste diagnosen är psykiska sjukdomar, inklusive utbrändhet, som uppvisar ett helt annat 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 BILAGA mönster över tiden. Andelen psykiska diagnoser har ökat från till (av de långtidssjukskrivna kvinnorna) och från till (av de långtidssjukskrivna männen). Den hastiga ökningen av psykiska diagnoser bör ses mot bakgrunden av att män och kvinnor i stor utsträckning har olika slag av arbetsuppgifter med olika inslag av fysisk och psykisk belastning, kontroll och krav. Det kan också finnas ett samband med skillnader i mäns och kvinnors levnadsförhållanden och livssituation. Att dessa skillnader kan vara betydande framgår av SCB- statistik om tidsanvändning Kvinnor arbetar oavlönat cirka i hemmet medan mäns insats är omkring . SCB konstaterar i rapporten att detta innebär stora skillnader i mäns och kvinnors tidsanvändning. Så är t.ex. mäns arbete i högre grad koncentrerat till vardagar och , medan kvinnors är mer utspritt over dag och kväll, vardag och veckoslut. En annan skillnad är att förvärvsarbetet kan utföras under längre sammanhängande tidsperioder, vilket ger längre sammanhängande ledighet, medan hemarbetet sker utspritt över tiden med ständiga växlingar mellan ledig tid och arbetstid. Kvaliteten på kvinnors lediga tid sänks därför, dvs. ger mindre utrymme för personlig frihet och återhämtning. Slutsatsen av tidsanvändningsstudien är att om man tar hänsyn även till oavlönat arbete så framgår skillnader mellan mäns och kvinnors livssituation. Detta kan vara en bidragande orsak till att förhållandena på arbetsplatsen påverkar män och kvinnor på olika sätt, t.ex. att kvinnor därmed kan vara mer utsatta för stressrisker i sitt förvärvsarbete. Kombinationen av obetalt hemarbete och förvärvsarbete är ett omdiskuterat ämne i forskningen (se betänkande SOU 2000: 91). En forskningslinje går ut på att människor som har flera livsuppgifter (såväl förvärvsarbete som hemarbete) mår bättre än de som endast har en (expansionhypotesen), medan en annan linje (belastningshypotesen) fokuserar människans begränsningar och menar att flera livsuppgifter innebär en ökad belastning och därmed ökad risk för ohälsa. Flertalet studier avseende kvinnor tyder på att expansionhypotesen är mer giltig än belastningshypotesen men båda får stöd i svenska studier. Flera studier påvisar t.ex. dubbelarbetets negativa inverkan på kvinnors hälsa. Mycket talar för att en kombination av de båda hypoteserna behövs för att förstå sambanden mellan arbete och hälsa, dvs. att flera livsuppgifter gynnar hälsan under förutsättning att den totala belastningen inte är för stor. Samhällsförhållanden, arbetsförhållanden, könsroller En analys ur ett jämställdhetsperspektiv av det konstaterade mönstret av ökade sjukskrivningar, särskilt bland kvinnor, måste ske genom en bedömning av flera samverkande faktorer. Enligt Välfärdsbokslut för 1990-talet (SOU 2001:79) uppvisar kvinnor fortfarande sämre välfärd än män på flera centrala områden, främst vad gäller ekonomi, arbete och hälsa, som kvinnor har längre livslängd, bättre social förankring och något bättre utbildning än män. En viktig förändring har konstaterats av Välfärdsbokslutet, nämligen att den psykosociala arbetssituationen har förvärrats mer för kvinnor än för män. Den ökade förekomsten av tidsbegränsade anställningar är också en förändring som framförallt berört kvinnor. Vidare är ensamstående kvinnor med barn en av de grupper för vilka utvecklingen i förhållande till befolkningen i övrigt varit sämst, enligt Välfärdsbokslutet. En oroande trend har varit den kraftiga ökningen av de ungas och i synnerhet unga kvinnors psykiska ohälsa. Det verkar vara en rimlig hypotes att ovanstående samhällsförhållanden och särskilt kombinationen av ett alltmer pressande arbetsliv med hög förvärvsfrekvens bland både kvinnor och män, och ett i stort sett statiskt, traditionellt könsrollsmönster, kan skapa förutsättningar för ohälsa i arbetslivet. I denna situation inträffade en försämring av arbetsmiljön, särskilt av den psykosociala arbetsmiljön. upplevde en förbättrad konjunktur med de konsekvenser en sådan brukar ha innebärande högre sjukskrivningstal. Med denna förklaringsmodell kan sjukskrivningsutvecklingen förstås utifrån de traditionella könsrollerna som en långsamt föränderlig bakgrundsfaktor i kombination med mer föränderliga faktorer som arbetsmiljö och konjunktur. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 BILAGA 3.7Regionala skillnader i sjukskrivning tionen mellan arbetslöshet och sjukskrivning vid På riksnivå finns över tiden ett samband mellan arbetslöshet och sjukfrånvaro som innebär att när arbetslösheten är hög är sjukfrånvaron låg och vice versa. På regional nivå finns ett annat mönster när man jämför nivåerna på arbetslöshet och sjukfrånvaro. I flera fall är det så att de län som har högre arbetslöshet också har högre ohälsotal, och tvärtom. Några konkreta exempel på detta är och , som ligger högst bland länen både när det gäller arbetslöshet och ohälsotal, samt , och som uppvisar de lägsta arbetslöshetstalen och mindre låga ohälsotal. För övriga län är sambandet inte lika starkt, men en tendens till positivt samband mellan arbetslöshet och ohälsa återfinns i flertalet län. Diagram 3.7 Ohälsotal och arbetslöshet för länen Arbetslöshet (vä axel) Ohälsotal (hö axel) Något som uppmärksammats från olika håll är att nivån på sjukfrånvaron skiljer sig mycket åt mellan olika regioner. Förutom att det finns ett positivt samband mellan arbetslöshet och sjukskrivning så skiljer sig sjukskrivningstalens storlek markant åt. I (SOU 2002:5) konstaterades att skillnaderna är så stora mellan olika kommuner att den verkliga sjukfrånvaron varierar med relationen 1 till 7 i förhållande till den förväntade sjukfrånvaron. HpH finner dessa skillnader anmärkningsvärda då de inte enbart kan förklaras genom skillnader vare sig i kön, åldersstruktur eller näringslivsstruktur. Även i delbetänkande (SOU 2002:62) gjordes en genomgång av de regionala skillnaderna. Slutsatsen blev att befolkningssammansättningen i olika län endast kan förklara en mindre del av skillnaderna i ohälsotal. Man konstaterar också att samvaria- en given tidpunkt går i en annan riktning än det konjunkturmönster över tiden som gäller för landet som helhet. I RFV:s studie av regionala skillnader i sjukskrivningsmönster konstateras att det länge har funnits regionala skillnader när det gäller sjukskrivning, men att de har förändrats över tiden så att ohälsan har flyttat från storstäderna till glesbygden. Sambandet mellan arbetslöshet och ohälsa som är tydligt i flertalet län förklarar RFV med att sjukskrivning sannolikt fortfarande används som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd i de län som lider av hög strukturell arbetslöshet. RFV finner det anmärkningsvärt att den ökning av ohälsan som har skett har varit stor framför allt i de län som redan hade höga ohälsotal. Skillnaderna mellan länen, och även det faktum att de senaste årens ökning tenderar att i större utsträckning ha skett i län med redan höga ohälsonivåer, skulle kunna förklaras med att åldersstrukturen eller branschsammansättningen skiljer sig åt mellan länen på ett sådant sätt att det är de som förklarar skillnaderna i sjukskrivning. RFV konstaterar dock, liksom andra gjort tidigare, att de regionala skillnaderna finns i alla åldersgrupper och alla branscher, dvs. de beror inte entydigt på åldersstrukturer eller branschsammansättning. I stället lyfts skillnader i sjukskrivningspraxis fram som en delorsak till de regionala skillnaderna. Regeringen beslutade om ett uppdrag till sex myndigheter att kartlägga och analysera regionala skillnader i sjukfrånvaro inom respektive myndighet. Resultaten redovisas i denna budgetproposition (Utgiftsområde 2, Bilaga 1). Det är inte bara nivån på sjukskrivningarna som varierar mellan länen utan också sjukskrivningarnas längd. Regionala skillnader i demografi, arbetsmarknad och näringsstruktur avspeglar sig till viss del i de långtidssjukskrivnas egenskaper i olika län. Vissa skillnader är dock så framträdande att de troligtvis inte kan förklaras av olika strukturella skillnader mellan länen. Skillnader när det gäller exempelvis diagnosmönster indikerar även att sjukskrivningspraxis kan variera över landet. (Se rapporten regionala skillnader i diagnos, yrke, arbetsgivare och återgång i arbete, RFV Redovisar 2002:8) 26Åtgärder inom området sjukskrivningsprocessen, rehabilitering och sjukförsäkringens administrationI budgetpropositionen tillfördes socialförsäkringens administration närmare 5004.1 Regeringens åtgärderkronor för arbetet mot ohälsan 2003 och 2004. Resurserna skall bl.a. användas till att anställa flera rehabiliteringssamordnare. Vidare skall den försäkrade ges rätt till en egen kontakt-person på som stödjer den en- 11-punktsprogrammet skilde och samordnar insatser av arbetsgivare, bakgrund av den stora ökningen av sjuk- läkare och andra samt regelbundet håller kontakt frånvaron och särskilt de långa sjukskrivningarna med den försäkrade. Även behovet av flera för- påbörjade regeringen ett arbete med säkringsläkare samt förstärkt utbilden strategi för hälsa i arbetslivet i form av ett 11- ning av läkare i försäkringsmedicin påtalades. I punktsprogram (prop. 2001/02:1). Programmet samma proposition aviserades en översyn av innehöll såväl åtgärder i syfte att förebygga socialförsäkringens administration. För att bl.a. ohälsa som insatser för snabbare återgång till ar- öka effektiviteten i arbetet med att minska bete för de som redan är sjukskrivna. ohälsan.Behovet av ett mål för arbetet att minska lade regeringen fram förslag till ohälsan framfördes och arbetet att införa ekono- (prop. 2002/03:89) bl.a. i syfte att öka miska incitament för arbetsgivare att förebygga användningen av deltidssjukskrivning när den ohälsa inleddes inom ramen för 11-punkts- enskilde har viss arbetsförmåga kvar. I proposi- programmet. Ytterligare punkter i programmet tionen föreslogs att deltagande i avstämnings- var behovet av ekonomiska hälsobokslut och möten hos för bedömning av försöksverksamhet inom offentliga sektorn, det medicinska tillståndet, arbetsförmågan och förnyelse av den arbetslivsinriktade rehabilite- behovet av rehabilitering skall vara obligatoriskt ringen, översyn av sjuskrivningsprocessen samt för den enskilde. Vidare föreslogs att reglerna översyn av forskning och statistik. Dessutom om arbetsgivarens skyldighet att göra rehabiliframfördes behovet av förbättrad tillgänglighet teringsutredningar skall skärpas och att försäk- till behandling i hälso- och sjukvården. Vikten av ringskassan senast efter sjukanmälnings- en engagemang från arbetsmarknadens parter dagen skall ha utrett om det finns förutsätt- poängterades och trepartssamtalen mellan rege- ningar för att ge den försäkrade sjuk- eller aktivi- ringen och parterna initierades. Exempel på tetsersättning i stället för att betala ut sjukpennågra viktiga insatser som har initierats av ning. Även i denna proposition poängterades arbetsmarknadens parter redogörs för i avsnitt behovet av att förstärka intygsskrivande läkarnas4.2. utbildning i försäkringsmedicin och att fleraförsäkringsläkare anställs. beslutade i Fortsatt strategi enlighet med propositionen (bet. Regeringens arbete att minska sjukskrivningarna 2002/03:SfU10, rskr. 2002/03:227). De nya reg- har därefter baserats på 11-punktsprogrammet. lerna trädde i kraft den 1 juli 2003.Programmet har utvecklats och fördjupats i flera Från gäller en ny blankett för punkter och i budgetpropositionen läkarintyg. Intyget har utformats på ett sådant presenterades den fortsatta strategin för arbetet. sätt att det underlättar för läkaren att avgöra om Även den fortsatta strategin är inriktad på de två patienten skall vara sjukskriven på hel- eller del- huvudområdena, förebyggande arbetsmiljö- tid. Syftet med det nya intyget är att patientens arbete och åtgärder för snabb återgång till arbete faktiska arbetsförmåga skall framgå tydligare för vid ohälsa. Det konstaterades bl.a. det nöd- som skall besluta om rätten till vändiga i att förstärka, vidareutveckla och kon- ersättning från sjukförsäkringen.kretisera åtgärderna med ekonomiska vårproposition (prop. inriktning på följande områden: ekonomiska 2002/03:100) föreslog regeringen ytterligare ett drivkrafter, sjukskrivningsprocessen, rehabili- antal åtgärder för att minska sjukskrivningarna tering, sjuk- och aktivitetsersättning och för- och för att begränsa kostnaderna för ohälsan. stärkt förebyggande arbete. Det föreslogs att sjuklöneperioden för arbets-givare skall förlängas från 14 och att den sjukpenninggrundande inkomsten skall multipliceras med faktor 0,97 vid beräkning av sjukpenning. Dessutom skall sjukpenningen förRegeringens åtgärder för att motverka ohälsan 2002 20034PROP. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 BILAGA arbetslösa anpassas så att sjukpenning för denna grupp inte utges med högre belopp än det högsta ersättningsbeloppet inom arbetslöshetsförsäkringen. De nya reglerna trädde i kraft . Sjukskrivna arbetslösa och personer som inte kan återgå till sin tidigare arbetsgivare Regeringen har vidtagit särskilda åtgärder för att arbetslösa och personer som inte kan återgå till sin tidigare arbetsgivare skall kunna få hjälp och rehabilitering tillbaka till ett arbete. (), (), och () fick redan i sina regleringsbrev för i uppdrag att inkomma till regeringen med en gemensam handlingsplan för hur samverkan skall utformas för en effektiv användning av befintliga rehabiliteringsresurser. Förutom en konkretisering av det formella samarbetet mellan myndigheterna innehöll handlingsplanen en rad åtaganden om olika insatser för att förbättra och effektivisera samverkan. Vidare har det , 2003 och 2004 avsatts för tre projekt för att förnya den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. AMS och RFV har i uppdrag att genomföra projekten. Samtliga projekt skall slutredovisas . har AMS och RFV fått i uppdrag av regeringen att lämna förslag till en effektivare arbetslivsinriktad rehabilitering. Avsikten är att stärka arbetslinjen i sjukförsäkringen så att fler sjukskrivna fortare skall kunna återfå sin arbetsförmåga och få ett arbete. Förslagen skall avse arbetslösa sjukskrivna och sjukskrivna med en anställning de inte bedöms kunna återgå till. Utgångspunkten bör vara att arbetsförmedlingen efter överenskommelse med får ansvaret för insatser för dem som behöver nytt arbete medan behåller samordningsansvaret för rehabiliteringen och ansvaret för dem som skall återgå till sin anställning. Uppdraget har redovisats till regeringen och ärendet bereds i . Slutligen har det ekonomiska vårproposition föreslagits att en temporär form av anställningsstöd skall införas för att underlätta långtidssjukskrivna att återgå i arbete. Regeringen har avsatt 2003 och 2004 för stödet. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 BILAGA Människor i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser I budgetpropositionen och i proposition 2002/03:2 föreslog regeringen att högst av de budgeterade utgifterna för sjukpenning skulle få användas för samverkan mellan myndigheter inom rehabiliteringsområdet. lämnades i propositionen Finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet (prop. 2002/03:132). förslag till utformningen av samverkan.