prop · GS037 · 2004-09-17 00:00:00 — c)Betalningen skall vara slutgiltigt bindande för de berörda med- lemsstaterna, vare sig den följer av en direkt uppgörelse i ärendet, av ett avgörande i den behöriga domstolen i den mottagande staten eller av ett slutligt avgörande i en sådan domstol om nekad betal- ning. d)Skadestånd som betalas av den mottagande staten skall medde- las de berörda medlemsstaterna, som skall få del av alla detaljer och ett förslag till fördelning i enlighet med leden e i, ii och iii. Om inget svar har inkommit , skall för- slaget till fördelning anses vara godkänt. e)Kostnaden för att uppfylla krav enligt leden a-d och punkt 2 skall fördelas mellan medlemsstaterna på följande sätt: i)När endast en sändande stat är ansvarig, skall skadeståndsbe- loppet fördelas av beloppet för den mottagande staten och för den sändande staten. ii)När mer än en stat är ansvarig för skadan, skall skadestånds- beloppet fördelas lika mellan de ansvariga staterna; om den mot- tagande staten inte är en av de ansvariga staterna, skall emeller- tid dess bidrag vara hälften av varje sändande stats bidrag. iii)Om skadan har orsakats av medlemsstaternas styrkor utan att det är möjligt att tydligt tillskriva en eller flera av styrkorna skadan, skall skadeståndsbeloppet fördelas lika mellan de berör- da medlemsstaterna; om den mottagande staten inte är en av de stater vars styrkor har orsakat skadan, skall emellertid dess bi- drag vara hälften av varje sändande stats bidrag. iv)Varje halvår skall en förteckning över de belopp som den mottagande staten betalat under det föregående halvåret för de ärenden där en förslagen procentuell fördelning har godkänts skickas till de berörda sändande staterna tillsammans med en begäran om återbetalning. Återbetalningen skall göras , i den mottagande statens valuta. I de fall då en medlemsstat, på grund av att bestämmelserna i leden b och e tillämpas, åläggs en alltför betungande kostnad, kan denna medlemsstat begära att de övriga berörda medlemsstaterna reglerar ärendet genom förhandling sinsemellan på en annan En dom mot militär eller civil personal får inte verkställas, om domen har avkunnats i den mottagande staten i en tvist som har sin grund i tjänstens utförande. Utom om led e skall tillämpas på ett skadeståndskrav som om- fattas av punkt 2, skall bestämmelserna i denna punkt inte tilläm- pas på krav med anledning av eller i samband med framförande el- ler drift av ett fartyg, lastning eller lossning eller transport av en last, utom krav för dödsfall eller personskada på vilka punkt 4 inte Krav riktade mot militär eller civil personal på grundval av oheder- liga handlingar eller försummelser utanför tjänsten skall behandlas på Den mottagande statens myndigheter skall utreda skadestånds- kravet och fastställa ett rättvist och rimligt skadestånd för käran- den, med beaktande av alla omständigheter i fallet, inklusive den skadelidande personens uppförande, samt utarbeta en rapport om Rapporten skall skickas till den sändande statens myndigheter, som skyndsamt skall avgöra om de skall utbetala ett skadestånd i godo och i så fall vilket beloppet. Om ett erbjudande om skadestånd i godo framförs och godtas som fullständig ersättning av käranden, skall den sändande statens myndigheter själva betala skadeståndet och underrätta vistelsesta- tens myndigheter om sitt beslut och det belopp som utbetalats. Bestämmelserna i denna punkt skall inte påverka behörigheten för domstolarna i den mottagande staten att pröva anspråk mot mi- litär eller civil personal så vitt en fullt tillfredsställande betalning inte har gjorts. Skadeståndskrav som grundar sig på otillåten användning av en sändande stats styrkors fordon skall behandlas i enlighet med punkt 6, utom om förbandet, den operativa enheten eller organet i fråga är lagli- Vid tvist om huruvida militär eller civil personals otillbörliga handling eller försummelse har ägt rum i tjänsten eller huruvida använd- ningen av ett fordon som tillhör den sändande statens styrkor har varit otillåten skall ärendet regleras genom förhandling mellan de berörda 2004/05:7 9. Den sändande staten får inte, när det gäller den civilrättsliga behö- Bilaga 7 righeten för den mottagande statens domstolar, åberopa immunitet mot den mottagande statens domstolars behörighet för militärer och civil per- sonal, utom i den omfattning som anges i punkt . 10.Den sändande statens och den mottagande statens myndigheter skall bistå varandra i anskaffandet av det bevismaterial som behövs för rättvisa förhandlingar och beslut avseende skadeståndskrav som berör medlemsstaterna. 11.Eventuella tvister i samband med regleringen av krav vilka inte kan regleras genom förhandlingar mellan de berörda medlemsstaterna skall hänskjutas till en skiljedomare som, genom överenskommelse mel- lan de berörda medlemsstaterna, skall utses bland sådana medborgare i den mottagande staten vilka innehar eller har innehaft ett högt domaräm- bete. Om de berörda medlemsstaterna inte kan enas om en skiljedomare, kan var och en av de berörda medlemsstaterna begä- ra att ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol utser en per- son med ovan nämnda kvalifikationer. 1.Detta avtal skall godkännas av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella krav. 2.Medlemsstaterna skall till generalsekreteraren för Europeiska uni- onens råd anmäla när de har avslutat de konstitutionella förfarandena för godkännande av detta avtal. 3.Detta avtal träder i kraft i ef- ter att den sista medlemsstaten har inkommit med anmälan om att dess konstitutionella förfaranden som avses i punkt 2 har avslutats. 4.Generalsekreteraren för Europeiska unionens råd skall vara deposi- tarie för detta avtal. Depositarien skall i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra detta avtal och, efter det att de konstitutionella för- farandena i punkt 2 har avslutats, ett meddelande om dess ikraftträdande. a)Detta avtal skall endast vara tillämpligt på Europeiska unionens medlemsstaters moderland. b)Varje medlemsstat kan meddela generalsekreteraren för Euro- peiska unionens råd att detta avtal även skall tillämpas på andra territorier för vilkas internationella förbindelser staten är ansvarig. a) Bestämmelserna i delarna I och III i detta avtal endast vara till- lämpliga på sådana högkvarter och styrkor samt den personal vid dessa som kan komma att ställas till EU:s förfogande inom ramen för förberedande och genomförande av de insatser som avses i ar- tikel 17.2 i , inbegripet övningar, i den mån dessa högkvarters eller styrkors samt deras personals status inte regleras genom något annat avtal. b)I de fall då dessa högkvarters och styrkors och deras personals status regleras genom ett annat avtal och då dessa högkvarter och styrkor samt deras personal är verksamma i ovan nämnda sam- manhang, får särskilda arrangemang ingås mellan EU och de be- rörda staterna och organisationerna för att avgöra vilket avtal som skall tillämpas på den berörda operationen eller övningen. c)I de fall där det inte har varit möjligt att ingå sådana särskilda arrangemang skall det andra avtalet förbli tillämpligt för den be- rörda operationen eller övningen. 7.I de fall då tredje länder deltar i verksamhet på vilken det här avta- let är tillämpligt får avtal eller arrangemang som reglerar sådan medver- kan inbegripa en bestämmelse om att det här avtalet inom ramen för de verksamheterna även är tillämpligt på dessa tredje stater. 8.Bestämmelserna i detta avtal får ändras genom enhällig skriftlig överenskommelse mellan företrädarna för Europeiska unionens med- lemsstaters regeringar, församlade i rådet. UTTALANDE AV EU:S MEDLEMSSTATER När detta avtal har undertecknats kommer medlemsstaterna att göra sitt yttersta för att uppfylla kraven enligt sina egna kon- stitutionella förfaranden, så att detta avtal kan träda i kraft. förklarar härmed att artikel 17 i detta avtal inte innebär någon rätt för den sändande staten att utöva jurisdiktion på terri- torium. I synnerhet ger denna bestämmelse inte den sändande staten nå- gon rätt att inrätta domstolar eller verkställa domar inom territo- rium. Detta påverkar inte på något sätt fördelningen av jurisdiktion mellan den sändande staten och den mottagande staten enligt artikel 17. Inte heller påverkar det den sändande statens rätt att utöva sådan jurisdiktion inom sitt eget territorium när de personer som omfattas av artikel 17 återvänt till den sändande staten. Detta hindrar inte heller att lämpliga åtgärder som krävs för att garantera upprätthållande av ordning och säkerhet inom styrkan vidtas inom territorium av den sändande statens militära myndigheter. Den som befinner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller interna- tionell krishantering och som om- fattas av avtal som är i kraft i för- hållande till , får åtalas för brott som han eller hon har begått under sin vistelse här endast efter förordnande av regeringen. 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 2 kap. 7 b § skall ha följande ly- delse. Om det vid besök i av en främmande stats militära styrka inom ramen för internationellt samarbete har begåtts brott av den främmande statens personal som hör till styrkan, får åtal för brottet väckas endast efter förordnande av regeringen. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1996:401. 2Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om ut- lämning för brott Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1957:668) om utlämning för brott skall ha följande lydelse. För gärningar som nämns i de föreskrifter i 16 kap. som avser brott av krigsman eller i 21 kap. eller i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt får utlämning inte medges. Vad som sagts utgör ej hin- der att, om gärningen innefattar jämväl brott för vilken utlämning eljest må ske, utlämna personen för det brottet. För gärningar som nämns i de föreskrifter i 16 kap. som avser brott av krigsman eller i 21 kap. eller i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt får utlämning inte medges. Första stycket gäller inte 1.om gärningen även innefattar brott för vilken utlämning annars får ske, eller 2.om ett avslag på denna grund skulle strida mot en internationell överenskommelse som gäller mel- lan och den ansökande staten. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1994:2066. 3Förslag till lag om ändring i lagen (1976:661) om im- munitet och privilegier i vissa fall Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1976:661) om immunitet och pri- vilegier i vissa fall1 skall ha följande lydelse. Främmande stats militära styrka och dess personal som deltar i utbildning för fredsfrämjande verksamhet inom ramen för sam- arbetet Partnerskap för fred i en- lighet med avtal som är i kraft i förhållande till , åtnjuter immunitet och privilegier i den utsträckning som anges i avtalet när det gäller import till och ex- port från . 1Lagen omtryckt 1994:717. 2Senaste lydelse 1996:404. För främmande stats militära styrka och dess personal som be- finner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering och som omfattas av avtal som är i kraft i förhållande till , skall immunitet och privilegier gälla såvitt avser avgifter och skatter vid bruk av fordon i väg- trafik samt import till och export från i den utsträckning som anges i följande avtal: 1. avtalet mellan de stater som är parter i Nordat- lantiska fördraget och de andra stater som deltar i Partnerskap för fred om status för deras styrkor, och 2. avtalet mellan de stater som deltar i den multinationella snabbinsatsbriga- den för FN-insatser om status för deras styrkor. För personal vid någon av Eu- ropeiska unionens institutioner samt för högkvarter som verkar inom ramen för Europeiska unio- nens krishantering gäller immuni- tet i enlighet med vad som framgår av artikel 8 respektive artikel 15 i avtalet mellan Europeiska unionens med- lemsstater om status för den mili- tära och civila personal som utsta- tioneras vid Europeiska unionens förfogande inom ramen för förbe- redande och genomförande av de insatser som avses i artikel 17.2 i Fördraget om Europeiska unio- nen, inbegripet övningar, samt för den militära och civila personal till Europeiska unionens förfogan- de i detta sammanhang. Denna lag träder i kraft . 4Förslag till lag om ändring i lagen (1994:588) om ut- bildning för fredsfrämjande verksamhet Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1994:588) om utbildning för freds- främjande verksamhet1 skall upphöra att gälla vid utgången av 2004. 1 Senaste lydelse 1996:402. Vidare gäller tullfrihet enligt villkor i avtal som är i kraft i för- hållande till för varor som förtullas för en främmande stats militära styrka eller dess personal, som befinner sig i landet inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering. 5Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1547) om tull- frihet m.m. Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. skall ha följande lydelse. Tullfrihet gäller för varor som förtullas för främmande stats beskick- ning eller konsulat eller en beskicknings- eller konsulatsmedlem eller dennes familj enligt lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av den la- gen. Tullfrihet gäller också för varor som förtullas för en internationell or- ganisation eller en person som är knuten till en sådan organisation, om organisationen eller personen är upptagen i lagen om immunitet och pri- vilegier i vissa fall eller i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen och är berättigad till tullfrihet enligt stadga eller avtal som gäller i förhål- lande till . Vidare gäller tullfrihet enligt villkor i avtal som är giltigt i för- hållande till för varor som förtullas för en främmande stats militära styrka som här i landet deltar i utbildning för fredsfräm- jande verksamhet inom ramen för samarbetet Partnerskap för fred eller för en person som hör till en sådan styrka. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1996:405. 6 Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) Härigenom föreskrivs att 11 kap. 3 § vapenlagen (1996:67) skall ha följande lydelse. Regeringen får besluta att lagen inte skall gälla skjutvapen och ammunition som innehas av en främmande stats militära styrka vid besök i inom ramen för internationellt samarbete. Regeringen får besluta att lagen inte skall gälla skjutvapen och ammunition som innehas av en främmande stats militära styrka som befinner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1996:67. 7Förslag till lag om skadeståndsansvar vid internationellt militärt samarbete och internationell krishantering Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller vid militärt samarbete och samarbete om krishanter- ing som bedriver med annan stat eller internationell organisation. 2 § Om en utländsk fysisk eller juridisk person som saknar hemvist här i landet, efter inbjudan av svensk myndighet i deltar i sådant sam- arbete som sägs i 1 §, och det enligt internationell överenskommelse gäller särskilda bestämmelser i fråga om dennes skadeståndsskyldighet, skall svenska staten i stället för den utländska personen ersätta skada som uppkommer i samband med dennes tjänsteutövning under vistelsen och för vilken den utländska personen annars skulle ha varit skadestånds- skyldig enligt svensk lag. Staten skall dock inte ersätta skada som upp- kommer hos en sådan utländsk person. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , f.d. justitierådet och regeringsrådet . Vissa rättigheter vid internationellt militärt samarbete och internationell krishantering Enligt en lagrådsremiss (Försvarsdepartementet) har re- geringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott, 3.lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, 4.lag om ändring i lagen (1994:588) om utbildning för fredsfrämjande verksamhet, 5.lag om ändring i lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m., 6.lag om ändring i vapenlagen (1996:67), 7.lag om skadeståndsansvar vid internationellt militärt samarbete och internationell krishantering. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i 2 kap. 7 b § I 2 kap. finns bestämmelser om tillämpligheten av svensk lag och svensk domstols behörighet. För brott som begåtts i är huvudregeln att lagföringen skall äga rum här. Gärningsmannens natio- nalitet och hemvist saknar därvid betydelse. Enligt 7 § skall domstolen emellertid iaktta de begränsningar som följer av allmänt erkända folk- rättsliga grundsatser eller av överenskommelse med främmande makt. Bestämmelserna i 7 a och 7 b §§ innebär att i vissa angivna situationer frågan om åtal i det enskilda fallet skall avgöras av regeringen. Enligt 7 b § krävs sålunda regeringens förordnande om brott har begåtts av personal som tillhör en främmande makts militära styrka som besöker inom ramen för internationellt samarbete. Den nu föreslagna ändringen av 7 b § är föranledd av att EU:s nya avtal om status för personal vid viss verksamhet, EU , omfattar såväl militär som civil personal. Paragrafen måste därför utvidgas till att avse även den sist nämnda kategorin. har en justering vidtagits för att undanröja tolkningsproblem som kan uppkomma med lokutionen vid besök i , eftersom t.ex. uppdrag inom ramen för internationell krishantering skulle kunna medföra en längre tids vistelse i landet. Förslagets formulering den som befinner sig i kan emellertid, trots sammanhanget, enligt Lagrådets mening enligt ordalydelsen läsas så att envar, och då även svenska medborgare eller utlänningar med hemvist här, som befinner sig i i någon i paragrafen angiven situation finge åtalas för brott endast efter förordnande av regeringen. Lagrådet föreslår därför, med hänsynstagande till de lokutioner som används bl.a. i 2 kap. 2 och 7 a §§ och i det remitterade förslaget till lag om skadeståndsansvar vid internationellt militärt samarbete och internatio- nell krishantering, att 2 kap. 7 b § ges följande lydelse: En utlänning som saknar hemvist i men som befinner sig här i landet inom ramen för internationellt militärt samarbete eller inter- nationell krishantering och som omfattas av avtal som är i kraft i förhål- lande till , får åtalas för brott som han eller hon har begått under sin vistelse här endast efter förordnande av regeringen. Förslaget till lag om ändring i lagen om utlämning för brott I gällande lydelse innehåller 5 § första stycket utlämningslagen ett förbud mot utlämning för militära brott. Enligt andra stycket utgör detta förbud inte hinder att, om gärningen innefattar jämväl brott för vil- ket utlämning eljest må ske, utlämna personen för det brottet. Innebörden av det remitterade förslaget är att utlämning för militära brott skall vara möjligt inom ramen för internationellt militärt samarbete och Enligt Lagrådets mening skulle detta undan- tag komma till tydligare uttryck om det knöts direkt till förbudet i första Det kan också anmärkas att den i remissen föreslagna omredige- ringen av andra stycket har medfört en saklig ändring av det nu gällande Mot bakgrund av det anförda förordar Lagrådet att 5 § första stycket ges följande lydelse och att andra stycket lämnas oförändrat: För gärningar som nämns i de föreskrifter i 16 kap. som avser brott av krigsman eller i 21 kap. eller i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt får utlämning inte medges, om inte annat följer av en internationell överenskommelse som är i kraft mellan och den ansökande staten. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Y. , , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , Jämtin Regeringen beslutar proposition 2004/05:7 Vissa rättigheter vid interna- tionellt militärt samarbete och internationell krishantering.