prop · GR03122 · 2004-03-15 00:00:00 — LO anser vidare att påföljden vid missbruk bör vara att referensbestämmelserna blir tillämpliga. TCO anser att man i det fort- satta lagstiftningsarbetet bör överväga om inte utöver skadestånd en annan påföljd kan vara att referensbestämmelserna slår till. () anser att en strikt ettårsgräns för presumtionsregelns tillämplighet framstår som onödigt snäv om man väljer skadestånd som påföljd. Föreningen och Bankinstitutens Arbetsgivar- organisation anser att det inte bör införas någon presumtionsregel. Skälen för regeringens förslag Artikel 11 i direktivet ålägger EES-staterna att vidta lämpliga åtgärder för att förhindra att bolagsformen europabolag används i syfte att frånta arbetstagarna deras rätt till arbetstagarinflytande eller att vägra ge dem sådana rättigheter. Ett europabolag kan etableras på ett sådant sätt att arbetstagarna inte får någon rätt till medverkan eller mycket begränsad rätt till medverkan. Därefter kan strukturella förändringar inom bolaget eller byte av sätes- land företas utan att detta förändrar arbetstagarnas rätt till medverkan. Om en sådan efterföljande strukturell förändring eller ett byte av sätes- land ingått i planen redan innan europabolaget etablerades men genom- förs först sedan bolaget registrerats i syfte att minimera arbetstagarnas rätt till inflytande, torde det vara ett förfarande som kan angripas genom direktivets missbruksreglering. Utredaren har givit bl.a. exempel på två situationer som eventuellt skulle kunna anses som missbruk av förfarandet. 1.Om ett bolag från en EES-stat utan regler om medverkan vill etablera sig i en stat, som har regler om medverkan, måste det enligt nuvarande bestämmelser etablera sig på samma villkor, som alla andra nationella bolag har i den staten. Regleringen om europabolag möjliggör dock i exemplet att bolaget, före etableringen i den andra staten, om- bildar sig till ett europabolag utan medverkan. Därefter kan bolaget flytta sitt säte till den andra staten, utan att den statens regler om medverkan påverkar europabolaget. Det kan fortsätta att verka utan någon form av medverkan. 2.Deltagande bolag har för avsikt att expandera. Ett europabolag etableras utan medverkan eftersom det i de deltagande bolagen inte före- kom någon medverkan på grund av att t.ex. nationella trösklar inte var uppnådda. Europabolaget kan därefter öka såväl sin egen arbetsstyrka som arbetsstyrkan hos dotterbolag och filialer över dessa trösklar utan att någonsin behöva tillämpa regler om medverkan. uppstå om procentsatserna i direktivets artikel 7.2 inte är uppnådda , då europabolaget etableras men senare förändras. Regeringen föreslår, i likhet med utredaren, att det införs en bestäm- melse om att reglerna om europabolag inte får tillämpas i syfte att frånta eller förvägra arbetstagarna deras rätt till arbetstagarinflytande. Bör en bevislättnad införas? Utredaren har redovisat att frågan hur missbrukssituationer skall hanteras har varit föremål för omfattande diskussioner i Kommissionens arbets- grupp. Där har anförts att det i den nationella lagstiftningen bör införas en bevislättnad i form av en presumtionsregel. Enligt denna bör det presumeras att avsikten varit att frånta eller vägra arbetstagarna deras rätt till arbetstagarinflytande i de fall då inflytandet skulle ha blivit större om de senare tillkommande omständigheterna, exempelvis strukturella för- ändringar eller byte av sätesland, hade varit för handen då europabolaget registrerades. Enligt denna uppfattning bör bevislättnaden gälla om förändringarna sker från det att europabolaget har registrerats. För de fall som inte omfattas av ettårs- regeln bör vanliga bevisregler gälla. LO, TCO och PTK är positiva till att en presumtionsregel införs Före- ningen och Bankinstitutens anser däremot att sedvanliga bevisregler bör gälla för den som påstår att reglerna har utnyttjats i ett otillåtet syfte. har framfört invändningar mot en strikt ett-årsgräns. Regeringen anser att direktivet bör genomförs på samma sätt i de olika EES-staterna om detta är möjligt. Förslaget från Kommissionens arbets- grupp om en presumtionsregel och en ettårsfrist bör därför följas om inte starka skäl talar däremot. Regeringen anser att starkare skäl talar för en presumtionsregel än mot en sådan. En presumtionsregel bör därför in- föras. Väsentliga förändringar som genomförs från det att europabolaget registreras och som skulle ha medfört ett mer omfattande arbetstagarinflytande om de genomförts före registreringen, skall anses ha skett för att frånta eller förvägra arbetstagarna rätt till inflytande. Presumtionen bryts om bolaget kan visa att förändringarna genomförts utan sådant syfte. Om förändringar genomförs senare än efter registrering av europabolaget och får ovan angivna konsekvenser, bör sedvanliga bevis- regler gälla för den som vill påstå att förändringarna utgör ett led i bolagets handlande för att frånta eller förvägra arbetstagarna rätt till in- flytande. Om en missbrukssituation visas, uppstår frågan vilken påföljd detta skall leda till. Utredaren har föreslagit att skadestånd skall användas som sanktion i detta såväl som vid övriga brott mot den föreslagna lagen. Kommissionens arbetsgrupp har uttalat att brott mot missbruks- regleringen bör leda till en skälig påföljd och att en sådan kan vara t.ex. att nya förhandlingar upptas om ett avtal om arbetstagarinflytande. anser att påföljden vid missbruk bör vara att referensbestämmelserna blir Prop. 2003/04:122 tillämpliga och att utgångspunkten i så fall skulle kunna vara de faktiska förhållanden som gäller då talan väcks. Även TCO anser att det bör övervägas om referensbestämmelserna kan slå till som en stupstock vid missbruk. Situationen avviker väsentligt från vad som gäller i annan arbetsrättslig inflytandereglering. Det finns inget annat svenskt system där ett miss- bruk av regleringen kan få till följd att arbetstagarna helt eller till viss del blir fråntagna sina rättigheter till inflytande. Det skulle därför kunna övervägas om en annan påföljd än skadestånd bör införas för dessa fall. Regeringen anser emellertid att det i vart fall inte bör införas någon ny påföljd i det svenska systemet. Den som använder reglerna om europabolag i syfte att frånta eller förvägra arbetstagarna deras rätt till inflytande bör alltså åläggas samma typ av sanktion som den som bryter mot den föreslagna lagen i andra av- seenden. Om detta blir aktuellt bör dock ett sådant skadestånd bestämmas till belopp som är väsentligt högre än vad som är brukligt inom svensk arbetsrätt. Regeringens förslag: Den som bryter mot den föreslagna lagens regler skall betala allmänt och ekonomiskt skadestånd. En arbetstagare eller en arbetstagarorganisation kan dock inte med stöd av lagen kräva skadestånd av en annan arbetstagare eller arbetstagar- Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredarens förslag innehåller dock inte någon bestämmelse som uttryck- ligen undantar arbetstagarnas interna tvister från skadeståndsregleringen. Remissinstanserna: Arbetsdomstolen (AD) anser att det finns en risk för att en arbetstagarorganisation i vissa situationer skulle med stöd av lagen kunna kräva skadestånd av en annan sådan organisation. att det behöver klarläggas om avsikten är att arbetstvistlagens tillämpningsområde skall utsträckas till att omfatta andra tvister än sådana mellan arbetstagare och arbetsgivare. Skälen för regeringens förslag: För att lagens bestämmelser skall bli effektiva, måste brott mot den kunna beivras. Det mest ändamålsenliga är enligt regeringens uppfattning att ansluta till det existerande systemet inom svensk arbetsrätt med verkningsfulla skadestånd. alltså användas som påföljd för brott mot lagen och de avtal som ingås i enlighet med lagen. Skadeståndsregleringen bör lämpligen ske, på samma sätt som i lagen om europeiska företagsråd, genom en hänvisning till motsvarande reglering i medbestämmandelagen. Förslaget innebär alltså rätt till både ekonomiskt och allmänt skadestånd. Arbetsdomstolen (AD) anser att det finns en risk för att en arbetstagar- organisation i vissa situationer med stöd av lagen skulle kunna kräva skadestånd av en annan sådan organisation. behövs det ett klargörande på denna punkt. Svensk kollektiv arbetsrätt reglerar normalt inte arbetsgivares eller Prop. 2003/04:122 arbetstagares interna förhållanden. Sådan lag ger alltså inte någon rätt att kräva skadestånd av medpart eller del av den egna organisationen om den senare inte uppfyller sin del av gemensamma skyldigheter. Exempel på detta finns i lagen om medbestämmande i arbetslivet. I lagens 1 § anges nämligen att lagen enbart gäller i förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare. Ett annat exempel finns i lagen om styrelserepresentation för de privatanställda. I den lagens 15 § andra stycke sägs att en arbetstagarorganisation inte med stöd av lagen kan kräva skadestånd av en annan arbetstagarorganisation. Regeringen anser därför inte att det finns skäl att i svensk lag införa reglering om skadeståndsrätt i förhållandet mellan olika grupper av arbetstagare. En regel som undantar sådana interna tvister från skadeståndsrätt bör därför införas. Regeringens förslag: Mål om tillämpningen av den föreslagna lagen skall handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Tvist enligt lagen skall handläggas av Arbetsdomstolen som första domstol. Mål om tillåtligheten av tystnadsplikt skall handläggas skyndsamt. När någon vill yrka skadestånd enligt lagen, gäller i tillämpliga delar vad som sägs i 64, 65 och 68 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet om förhandling och preskription. Den tid enligt 65 § inom vilken talan senast skall väckas, skall dock vara . Utredarens förslag: Stämmer huvudsakligen överens med re- geringens. Remissinstanserna: Arbetsdomstolen (AD) anser att försiktighet bör iakttas när det gäller att införa en särskild reglering om skyndsam handläggning. Skälen för regeringens förslag: Utredaren har föreslagit att tvister enligt den föreslagna lagen skall handläggas enligt arbetstvistlagen och att de skall hanteras av Arbetsdomstolen som första domstol. Regeringen anser att i frågor som omfattas av lagförslaget skall följa den processordning som anges i arbetstvistlagen. Ett deltagande bolag eller ett europabolag bör jämställas med en arbetsgivare och en förhandlingsdelegation eller ett arbetstagarråd bör jämställas med en arbetstagarorganisation. Ett avtal enligt lagen bör jämställas med ett kollektivavtal. Förslaget är formulerat så att de flesta tvister enligt lagen kommer att uppfylla förutsättningarna i 2 kap. 1 § arbetstvistlagen och skall således handläggas av Arbetsdomstolen som första domstol. Det kan dock förekomma situationer då förutsättningarna i 2 kap. 1 § arbetstvistlagen inte är uppfyllda. Det samma torde i och för sig kunna vara fallet även för tvister enligt lagen om europeiska företagsråd. I det lagstiftningsärendet bedömdes det dock lämpligt att förordna att alla lagen skulle handläggas av Arbetsdomstolen som första hänsyn till att den föreslagna lagen företer stora likheter med lagen om europeiska företagsråd, är det enligt regeringens uppfatt- Prop. 2003/04:122 ning lämpligt att samma instansordning gäller för de båda lagarna. föreslås därför att även tvister enligt den nu föreslagna lagen skall handläggas av Arbetsdomstolen som första domstol. Att arbetstvistlagen skall tillämpas innebär att parterna måste förhandla innan Arbetsdomstolen kan ta upp tvisten till prövning. Detta följer av att förhandlingskravet i 4 kap. 7 § arbetstvistlagen gäller om förhandling kan påkallas enligt medbestämmandelagen. En sådan förhandlingsskyldighet bör införas genom en hänvisning till 64 och 65 §§ medbestämmande- lagen. Det bör uttryckligen anges att det skall anses föreligga en för- handlingsskyldighet enligt 10 § medbestämmandelagen i de situationer som rättegångsbestämmelserna avser. Med hänsyn till att förhandlingsdelegationen och arbetstagarrådet består av ledamöter från flera olika länder bör preskriptionsfristen här, liksom i lagen om europeiska företagsråd, bestämmas . Arbetsdomstolen anser att försiktighet bör iakttas när det gäller att in- föra en särskild reglering om skyndsam handläggning. Det bör enligt domstolen klargöras vilka tvister om tystnadsplikt som avses med den av utredaren föreslagna regleringen. Om det är fråga om att utkräva skadeståndsansvar för att något organ har brutit mot en föreskriven tyst- nadsplikt har domstolen svårt att se varför skyndsam handläggning skulle vara särskilt påkallad i just ett sådant skadeståndsmål. De tvister avseende tystnadsplikt där behov finns av skyndsam hand- läggning är sådana där europabolaget eller de deltagande bolagen ålagt arbetstagarföreträdare tystnadsplikt och arbetstagarna anser att det inte finns behov av tystnadsplikt. Regeringen föreslår därför att skyndsam handläggning skall gälla i mål om tillåtligheten av tystnadsplikt. 6 Förhållandet till andra bestämmelser Direktivet innehåller, i artikel 13.1, bestämmelser om hur det särskilda arbetstagarinflytande som skall gälla i europabolag skall förhålla sig till de nationella regler som införts enligt rådets direktiv /45/EG av om inrättandet av ett europeiskt företagsråd (direktivet om europeiskt företagsråd) eller rådets direktiv /74/EG om att utvidga det direktivet till att avse Förenade kungariket14. Nationella bestämmel- ser om arbetstagarnas medverkan i partsammansatta organ skall inte gälla i europabolag enligt artikel 13.2 i direktivet. Direktivet skall däremot inte påverka övrigt arbetstagarinflytande som enligt nationell lagstiftning och praxis kan gälla i europabolag, dess dotterbolag och driftsenheter (filialer), artikel 13.3. Medbestämmandelagen skall alltså gälla fullt ut i samma omfattning som tidigare med utgångspunkt i sedvanliga normer för lagkonflikter. 14 EGT L 10, , s. 22 (Celex 397L0074). Dess tillämpningsområde skall inte påverkas av att även den nya lagen Prop. 2003/04:122 om arbetstagarinflytande i europabolag kan komma att vara tillämplig. Att medbestämmandelagen skall vara tillämplig i samma omfattning som tidigare innebär att de frågor som tidigare fallit inom lagens regler för förhandlingsrätt och rätt till information skall göra så även i fortsätt- ningen. Att arbetsgivarens tilltänkta åtgärder kan komma att falla även under reglerna för information och samråd skall inte begränsa det område där medbestämmandelagen skall vara tillämplig. Det är alltså inte meningen att större och viktigare frågor skall hanteras enbart inom informations- och samrådsförfarandet enligt den föreslagna lagen. Att de nationella reglerna skall vara tillämpliga parallellt med reglerna om information och samråd enligt den föreslagna lagen kan i praktiken komma att innebära en skyldighet att genom likartade för- faranden hantera samma fråga på olika nivåer. Inget hinder torde emellertid finnas mot att parterna enas om att anse att förhandlings- skyldigheten enligt medbestämmandelagen (eller annan tillämplig nationell lag) skall anses fullgjord genom ett förfarande enligt den före- slagna lagen. Om de inte enas om något sådant, bör man kunna utgå ifrån att de flesta frågor som skall hanteras inom förfarandet för information och samråd faller även under någon nationell reglering för liknande för- faranden. Direktivet innehåller inga föreskrifter som påverkar tillämpligheten av sådan arbetsrättslig reglering som avser annat är arbetstagarnas in- flytande över arbetsgivarens beslut avseende verksamheten. Den svenska arbetsrättsliga reglering som enligt allmänna principer för lagval skall tillämpas, bör alltså gälla oberoende av om verksamheten bedrivs som europabolag eller i någon annan bolagsform. Samma förhållande bör naturligtvis gälla även för andra svenska lagar. All annan reglering skall alltså vara tillämplig på europabolag när svensk lag enligt sedvanliga lagvalsregler skall tillämpas. Förtroende- mannalagen, anställningsskyddslagen, arbetsmiljölagen, arbetstidslagen och övrig lagstiftning är alltså tillämpliga på samma sätt i europabolag som i bolag som bedrivs i någon annan bolagsform. Att svensk lag är tillämplig, när så är fallet med hänsyn till sedvanliga lagvalsregler, finns enligt regeringens uppfattning ingen anledning att skriva in i lagen. Det skulle kunna ha ett visst pedagogiskt värde att såsom utredaren föreslagit, erinra om att bestämmelser om arbetstagarinflytande finns även i med- bestämmandelagen, med hänsyn till att den föreslagna lagen delvis reglerar samma område som medbestämmandelagen. Ett påpekande i denna del har dock ingen själständig rättslig betydelse och bör undvikas för att inte tvekan skall uppstå om hur det förhåller sig med övrig svensk lag som inte särskilt nämns i lagen (jfr avsnitt 5.2.1). Förhållandet till lagen om europeiska företagsråd Regeringens förslag: I lagen (1996:359) om europeiska företagsråd in- förs en ny bestämmelse enligt vilken lagen är tillämplig på gemenskaps- företag eller kontrollerande företag för en företagsgrupp som blir europa- bolag, enbart om förhandlingsdelegationen beslutat avstå från inflytande enligt lagen om arbetstagarinflytande i europabolag. I lagen anges även att den skall vara tillämplig på företagsgrupper som efter att ett europabolag registrerats blir dotterbolag till detta, såvitt inte dessas arbetstagare får del av det inflytande som gäller för arbetstagarna i europabolagsgruppen i övrigt. Utredarens förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Om ett europabolag är ett gemenskapsföretag eller ett kontrollerande företag för en grupp av gemenskapsföretag, så att lagen om europeiska företagsråd i och för sig är tillämplig på bolaget, skall arbetartagarinflytande i form av informa- tion och samråd enbart omfattas av regleringen i en av de båda lagarna. Direktivet, artikel 13.1, anger hur valet mellan den nya lagen och lagen om europeiska företagsråd skall göras i anslutning till att ett europabolag etableras. Lagen om europeiska företagsråd skall tillämpas i det nybildade europabolaget endast om förhandlingsdelegationen beslutat att avstå från arbetstagarinflytande genom att den fattat beslut om att antingen avstå från att inleda förhandlingar om ett avtal eller genom att avbryta pågående förhandlingar (se avsnitt 5.6.2). Annars skall den nu föreslagna lagen tillämpas i stället för lagen om europeiska företagsråd. Regeringen föreslår därför, i likhet med utredaren, att det införs en ny paragraf i lagen om europeiska företagsråd. Av denna bör framgå som huvudregel att lagen inte skall tillämpas på gemenskapsföretag eller kontrollerande företag för en företagsgrupp om dessa blir europabolag, men att lagen skall tillämpas om förhandlingsdelegationen beslutat avstå från inflytande enligt lagen om arbetstagarinflytande i europabolag. Det är inte helt klart vilken reglering för arbetstagarinflytande som skall gälla i grupper av bolag, för vilka lagen om europeiska företagsråd gäller och som efter att europabolaget har registrerats blir dotterbolag till detta. Direktivet behandlar inte denna situation. Om inflytandet i europabolaget regleras genom referensbestämmelserna, kommer den nya bolagsgruppen att beaktas i samband med att arbetstagarrådet justerar sin sammansättning, se avsnitt 5.8.2. Det förefaller rimligt att en företagsgrupp med ett fungerande företagsråd får behålla inflytandet i denna form till dess att arbetstagarna i gruppen får del av inflytandet i europabolaget genom en justering av arbetstagarrådets sammansättning. Om den nya företagsgruppen kommer att bli delaktig i europabolagets ordning för inflytande, när detta regleras i avtal, beror uteslutande på vad parterna avtalat. Så länge den nya bolagsgruppen inte omfattas av det avtal som gäller för europabolaget i övrigt, har utredaren föreslagit att lagen om europeiska företagsråd skall fortsätta att gälla för bolagsgruppen. Regeringen anser att detta framstår som rimligt och instämmer därför i förslaget. Regeringens förslag: I lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda införs en bestämmelse som uttryckligen undantar europabolag från lagens tillämpningsområde. Utredarens förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Nationell lag eller praxis om arbets- tagarnas medverkan i partsammansatta organ skall enligt direktivet, artikel 13.2, inte gälla i europabolag. I denna del skall enbart regleringen i den nya lagen gälla. Styrelserepresentationslagen skall alltså inte vara tillämplig på europabolag. Det är enbart på europabolaget som sådant som den nya lagen skall vara exklusivt tillämplig avseende medverkan. När europabolag bildas genom ombildning eller genom fusion, skall alltså andra nationella regler om medverkan upphöra att gälla i de deltagande bolagen i och med att europabolaget bildas. Vid bildande av europabolag i form av holding- bolag och dotterbolag skall direktivets regler om medverkan tillämpas i de nybildade bolagen. De deltagande bolagen fortsätter då att existera som separata juridiska enheter och i dessa skall alltjämt andra nationella regler om medverkan tillämpas. Den föreslagna lagen skall inte heller vara tillämplig i vad avser medverkan för arbetstagare i europabolagets dotterbolag under förutsättning att inte också dessa är europabolag. Detta senare förhållande framgår av direktivet artikel 13.3b. Styrelserepresen- tationslagen skall alltså även i fortsättningen vara tillämplig på de dotter- bolag som är belägna i . För arbetstagare i svenska bolag som inte är europabolag men som ingår i europabolagskoncernen skall alltså styrelserepresentationslagen gälla om styrelserepresentationslagens förutsättningar i övrigt är upp- fyllda. Den omständigheten att styrelserepresentationslagen inte skall vara tillämplig på europabolag innebär dock att dessa bolag inte skall beaktas vid bestämmandet av vad som är en koncern i den lagens mening. Tillämpningsområdet för styrelserepresentationslagen bestäms genom en uppräkning i lagens 2 § första stycke av de företagsformer för vilka lagen gäller. Att europabolag inte finns med i den uppräkningen, är i och för sig tillräckligt för att associationsformen skall undantas från lagens tillämpningsområde. Ett europabolag eller ett SE-bolag är enligt SE-för- ordningens artikel 1.1 ett europeiskt publikt aktiebolag. Att ett sådant aktiebolag är en associationsform skild från de aktiebolag som är företag enligt uppräkningen i styrelserepresentationslagen bör dock särskilt anges, eftersom detta i annat fall kan framstå som tveksamt. Regeringen förslår därför att en bestämmelse införs som tydligt undantar europabolag från lagens tillämpningsområde. Regeringens förslag: Den föreslagna lagen skall träda i kraft . Utredarens förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Av direktivet följer att detta skall genomföras . I kommissionens arbetsgrupp har konstaterats att direktivet bör genomföras i alla EES-stater och att detta bör ske . Regeringen föreslår därför att lagen skall träda i kraft detta datum. Förslaget avser genomförande av rådets direktiv /86/EG av om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagarinflytande. Förslaget innebär att särskilda former för arbetstagarinflytande skall gälla i de fall bolag väljer att driva sin verksamhet i associationsformen europabolag. Kostnaderna för att inrätta och bedriva detta inflytande skall finansieras av de berörda bolagen och kan inte förväntas påverka samhället i övrigt. Speciella informationsinsatser kan komma att behövas men torde då tillhandahållas av bransch- eller arbetsgivarorganisationer. Kontrollen av efterlevnaden av reglerna kommer huvudsakligen att skötas av berörda arbetstagare och bolagens ledningar själva.