prop · GR03170 · 2004-06-18 00:00:00 — Det är därför sammantaget lämpligast att låta den nya programperioden löpa på samma sätt som den tidigare och med tillämpning av samma bestämmelser. Inget hindrar dock att företag först ansöker om att delta i ett nytt program för energieffektivisering. I detta uppstår dock ett glapp mellan perioderna och den skattebefrielse för elektrisk kraft som följer av deltagandet i ett program. Återkallelse av ett godkännande Regeringens förslag: Om ett företag vill avbryta sitt deltagande i ett program för energieffektivisering, eller om det ändrat sin verksamhet på ett sådant sätt att det inte längre uppfyller de krav som ställs för ett godkännande, skall företaget anmäla detta till tillsynsmyndigheten. Om myndigheten får en sådan anmälan, eller om den av andra skäl får kännedom om att företaget ändrat sin verksamhet på ett sådant sätt, skall den återkalla godkännandet och besluta att företaget skall avbryta sitt deltagande i programmet. Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: specialrevisionsenhet anser det olyckligt om ett företag blir återbetalningsskyldigt för hela skatte- beloppet, trots att det haft kostnader och faktiskt genomfört en viss Skälen för regeringens förslag: Ett grundläggande krav på det före- slagna systemet är att den ökade eleffektivisering som det skall medföra i stort sett skall motsvara den effekt som hade uppnåtts om de deltagande företagen betalat en energiskatt på elektrisk kraft motsvarande EU:s Det föreslagna systemet skall således ha ungefär samma styrande effekt som skatten. Det är därför naturligt att ett del- tagande i programmet är frivilligt för företagen, som på så sätt väljer ett styrmedel framför ett annat. Ett annat grundläggande krav är att det före- slagna systemet kommer att omfatta energiintensiva företag, som i sin industriella verksamhet använder elektrisk kraft i tillverkningsprocessen. Dessa omständigheter är förutsättningar för att få ett god- kännande för att delta i ett program för energieffektivisering. företag väljer att avbryta sitt deltagande i programmet, eller om det Prop. 2003/04:170 ändrat sin verksamhet på ett sådant ingripande sätt, att det inte längre uppfyller kraven för godkännande, skall det anmäla detta till tillsyns- myndigheten. Myndigheten kan även på andra sätt, genom sin tillsyn, ha fått kännedom om att företaget ändrat sin verksamhet på ett sådant sätt att det inte längre uppfyller kraven för godkännande. När myndigheten fått en sådan anmälan, eller fått kännedom om att ett företag är berättigat att delta i programmet för energieffektivisering, skall den efter sedvanlig, förvaltningsrättslig kommunikation med företaget återkalla sitt godkännande och besluta att företaget skall avbryta sitt deltagande i programmet. I avsnitt 5 och 6.5 redogör regeringen för sina skäl för att inte föreslå en begränsning av skattskyldigheten till de åtaganden som inte fullgjorts enligt programmet. En partiell skatte- befrielse är således inte möjlig. Återkallelse på grund av oriktiga eller vilseledande Regeringens förslag: Har ett företag lämnat oriktiga eller vilse- ledande uppgifter i en ansökan om godkännande eller i en delredovis- ning och har dessa uppgifter haft betydelse för företagets rätt att delta i ett program för energieffektivisering, skall tillsynsmyndigheten återkalla det tidigare beslutet om godkännande och besluta att företaget skall avbryta sitt deltagande i programmet. lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter i en slutredovisning och dessa uppgifter haft betydelse för tillsynsmyndighetens prövning av om företaget uppnått en ökad eleffektivisering, skall myndigheten återkalla det tidigare meddelade beslutet i fråga om slutredovisningen. Departementspromemorians förslag: Departementspromemorian innehöll inget förslag i denna del. Remissinstanserna: påtalar att det i departements- promemorian inte finns några bestämmelser om under vilka förutsätt- ningar tillsynsmyndigheten kan återkalla ett godkännande och om en grund för sådan återkallelse ges att tillsynsmyndighetens beslut i så fall skall gälla och att företaget skall bli skyldigt att betala skatt för hela den period som godkännandet avsett. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 11 beskrivs företagens möjlighet att frivilligt avbryta ett program för energieffektivisering och tillsynsmyndighetens möjlighet att besluta om ett sådant avbrytande, även om företaget inte anmält att det inte längre uppfyller förutsätt- ningarna för att delta i ett program. Såsom påtalat bör det även finnas en möjlighet för tillsynsmyndigheten att ingripa, om de grundläggande förutsättningarna för att delta i ett program för energi- effektivisering aldrig varit för handen och företaget därför, på oriktiga grunder, kommit att delta i programmet. Att bara sådana företag som uppfyller sådana förutsättningar får delta i program för energieffektivi- sering är avgörande för systemets trovärdighet. Har ett företag lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter om dessa förhållanden i en ansökan om godkännande, och har det på så sätt, på felaktiga grunder, kommit att delta i ett program för energieffektivisering, skall tillsynsmyndigheten ha Prop. 2003/04:170 rätt att återkalla ett tidigare meddelat godkännande och efter sedvanlig förvaltningsrättslig kommunikation med företaget besluta att det skall avbryta sitt deltagande i programmet. Har ett företag lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter i en delredovisning, och har dessa haft betydelse för företagets rätt att fortsätta sitt deltagande, skall tillsynsmyndigheten ha rätt att återkalla sitt beslut om godkännande och på samma sätt besluta att företaget skall avbryta sitt deltagande i programmet. Till skillnad från de fall som beskrivs i avsnitt 11 har företaget i dessa fall kommit att delta i programmet utan att vara berättigat till det. De avgörande förutsättningarna för en skattebefrielse har därför inte funnits, antingen från början, eller efter att den lämnade delredovisningen fastställts. Företaget skall alltså betala skatt på den el som förbrukats . Slutligen kan det visa sig att ett företag lämnat oriktiga eller vilse- ledande uppgifter i en slutredovisning och att dessa uppgifter haft betydelse för tillsynsmyndighetens prövning av om företaget uppnått en ökad eleffektivisering. I en sådan situation, då den programperiod som redovisningen avser redan gått till ända, skall tillsynsmyndigheten i stället återkalla det tidigare meddelade beslutet rörande redovisningen. Regeringens förslag: skall ha ett ansvar när det gäller efterlevnaden av den föreslagna lagen om program för energieffektivisering och av de föreskrifter som meddelas med stöd av Myndigheten skall ha rätt att förelägga de företag som deltar i ett program för energieffektivisering och ett sådant företags elleverantör att tillhandahålla uppgifter eller handlingar eller att lämna upplysningar i den utsträckning det behövs för tillsynen. Myndigheten skall även ha rätt att förelägga företaget att lämna redovisningar och att göra de kompletteringar som behövs i en sådan redovisning. synsmyndigheten skall även på begäran få tillträde till företagens lokaler och områden som hör till sådana lokaler i den utsträckning det behövs för Denna rätt skall inte omfatta bostäder. Ett föreläggande eller en sådan begäran skall få förenas med vite. En ansökan om godkännande, en redovisning och en anmälan till myndigheten samt därtill hörande handlingar skall få överföras elektroniskt på det sätt som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten föreskriver. Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. De föreslagna bestämmelserna om tillsynen var emellertid mer generellt avfattade. Remissinstanserna: Kammarrätten i har ställt sig tveksam till den föreslagna utformningen av bestämmelserna om tillsyns- myndighetens befogenheter i fråga om tillsynen. är med beaktande av deras ingripande karaktär kammarrättens mening alltför oprecisa såväl i fråga om vem som omfattas av tillsynen som vilka befogenheter myndigheten ges i samband med tillsyn. Enligt Kammarrättens mening kan ifrågasättas om tillsyns- myndighetens befogenheter i nämnda avseenden skall vara mindre väl avgränsade än t.ex. motsvarande reglering för i konkurrenslagen. Skälen för regeringens förslag: Som framgår av avsnitt 5 skall den myndighet som regeringen bestämmer utöva tillsyn över efterlevnaden av den föreslagna lagen och de föreskrifter som kommer att meddelas. I det föreslagna systemet kommer tillsynsmyndigheten att ha kontrollerande och beslutande funktioner som, för att kunna fullgöras på ett effektivt sätt, förutsätter att myndigheten får tillgång till ett fullstän- digt kontroll- och beslutsunderlag. Detta är inte minst viktigt med hänsyn till den nära kopplingen till de skatterättsliga bestämmelserna och de skattemässiga effekter som ett deltagande i programmet har för de deltagande företagen. Kammarrätten i har i sitt remissvar ställt sig tveksam till den i departementspromemorian föreslagna utform- ningen av bestämmelserna om tillsynsmyndighetens befogenheter. När det gäller myndighetens allmänna behov av uppgifter och handlingar för att fullgöra sitt tillsynsansvar, samt i fråga om ansökningar om god- kännande och företagens redovisningar och de behov som kan upp- komma i fråga om kompletterande uppgifter, handlingar eller upplys- ningar har regeringen ingen erinran mot att föreslå mer precisa bestäm- melser. Om det behövs för att tillsynsmyndigheten skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt lagen, bör myndigheten således ha rätt att förelägga ett företag som deltar i ett program för energieffektivisering eller före- tagets elleverantör att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller upplys- ningar. Om ett företag inte lämnar en redovisning , eller om den lämnade redovisningen är ofullständig, bör tillsynsmyndigheten få före- lägga företaget att ge in en redovisning eller att göra de kompletteringar som behövs. I normalfallen torde företagens ansökningar om godkännande och redovisningar kunna granskas och beslut kunna fattas med stöd av de handlingar som företagen ger in till myndigheten. Det kan dock upp- komma situationer då myndigheten behöver göra en närmare kontroll av om förutsättningarna för att delta i ett program för energieffektivisering är för handen och detta bara kan göras på plats. En särskild viktig kontroll gäller de eleffektiviserande åtgärder som företagen skall genom- föra och det kan i sådana situationer vara nödvändigt att granska även sådana på plats. Den nära kopplingen till de skatterättsliga bestämmel- serna innebär också att tillsynsmyndighetens befogenheter inte bör utformas så att de i väsentliga avseenden avviker från beskattnings- myndighetens möjlighet till kontroll av företagen. bör därför ges en rätt att få tillträde till företagens lokaler och områden som hör till sådana lokaler. Kammarrätten har i sitt remissvar pekat på den reglering som styr befogenheter i fråga om bl.a. undersökningar hos företag. Enligt 47 § konkurrenslagen (1993:20) får på ansökan av besluta att verket får genomföra en undersökning hos ett företag, eller hos någon annan än det företag som är föremål för undersökning, för att utreda om företaget har överträtt något av lagens förbud och ett sådant beslut får enligt 49 § samma lag meddelas utan att den som ansökan avser får tillfälle att yttra Prop. 2003/04:170 sig. Det kan vidare konstateras att verket, enligt 51 § konkurrenslagen, ges en rätt att granska bokföring och andra affärshandlingar, att ta kopior och göra utdrag ur bokföring och affärshandlingar och att begära muntliga förklaringar på plats. Det kan således konstateras att verkets befogenheter enligt konkurrenslagen är vida. före- slagna rätt att få tillträde till de deltagande företagens lokaler är mer begränsad, vilket är naturligt med hänsyn till vad som är det tänkta syftet med en sådan kontroll på plats. Det syftet innebär också att det inte finns något behov av att låta tillsynsmyndigheten komma oanmäld, utan det är fullt tillräckligt att myndigheten, på begäran, skall få tillträde till före- tagens lokaler och områden. Ytterligare en begränsning, som är självklar i sammanhanget, är att tillträdet till företagens lokaler och områden bara får ske i den utsträckning det behövs för tillsynen och att tillsynsmyndig- hetens rätt inte skall omfatta bostäder. Mot den angivna bakgrunden anser regeringen att ett särskilt tillståndsförfarande inte är nödvändigt. En effektiv tillsyn ställer vidare krav om att ett föreläggande eller en begäran enligt ovan skall få förenas med vite. Det föreslagna systemet medför en viss administration för såväl till- synsmyndigheten som de deltagande företagen. En förutsättning för en rationell hantering av myndighetens ärenden är att kommunikationen mellan företagen och myndigheten kan ske med hjälp av datorer. Ansök- ningarna om godkännande för att delta i program för energieffektivise- ring, liksom företagens del- och slutredovisningar och de anmälningar till myndigheten som kan aktualiseras, samt därtill hörande handlingar bör få överföras elektroniskt på det sätt som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten föreskriver. Regeringens förslag: Straffansvar införs för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnat en oriktig eller vilseledande uppgift i en ansökan om godkännande eller i en delredovisning och en sådan uppgift haft betydelse för företagets rätt att delta i ett program Ansvar skall dock inte utdömas enligt den föreslagna lagen, om gärningen omfattas av bestämmelser i brotts- balken eller i skattebrottslagen (1971:69). Departementspromemorians förslag: Promemorian innehöll ingen Remissinstanserna: påtalar att det i departements- promemorian inte finns några bestämmelser om sanktioner för de företag som inte uppfyller förutsättningarna för ett deltagande och att det i stället för en delvis återbetalning av skatten kan vara en lämplig sanktion att betala en administrativ avgift, som tillsynsmyndigheten skall Skälen för regeringens förslag: Departementspromemorian innehöll inget förslag om straffansvar. Med hänsyn till systemets koppling till skatterättsliga bestämmelser och de krav som från kontrollsynpunkt bör kunna ställas på de deltagande företagen, är det dock motiverat att föreslå en sådan bestämmelse. förslag utgår från ett förslag där förutsättningarna för att återkalla ett godkännande på grund av oriktiga eller vilseledande uppgifter inte finns. Den möjligheten finns nu enligt förslaget i avsnitt 11.1 och risken för att ett företag, på oriktiga grunder, kommer att delta i systemet är liten. Dessutom innebär den föreslagna skatterättsliga konstruktionen att företaget blir betalningsskyldigt för hela den skattebefrielse som blivit en följd av ett sådant deltagande på fel- aktiga grunder. Motivet för förslag om en administrativ avgift i stället för en återbetalning av skatt har därför fallit bort. Däremot finns det fortfarande behov av en sanktion i dessa fall, vilket inte minst följer av gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön, de s.k. miljöriktlinjerna (EGT C 37, , s. I punkt 51.1.a i de nämnda riktlinjerna förskrivs att medlemsstaterna skall säkerställa en noggrann övervakning av att företagen fullgör sina åtaganden och att det skall finnas tillämpliga sanktioner i de fall företagen inte gör det. Utöver den sanktion som det innebär att betala skatt för perioden, om åtagandena inte uppfylls, anser regeringen att det även är lämpligt att kriminalisera vissa ageranden. Det föreslagna systemet och dess fortlevnad är beroende av att det kommer att verka som ett alternativt styrmedel i stället för skatten på elektrisk kraft och att det ger de avsedda resultaten i fråga om eleffektivi- seringar i energiintensiv industri. Den nära kopplingen till de skatterätts- liga bestämmelserna och den fördel de deltagande företagen har genom skattebefrielsen gör det särskilt viktigt att systemet kommer att omfatta just de företag som uppfyller förutsättningarna för att delta i programmet. Det är en sådan grundläggande omständighet som är av stor betydelse för systemets trovärdighet. De företag som deltar i systemet skall uppfylla två avgörande kriterier; de skall uppfylla kravet på energiintensitet och de skall i sin industriella verksamhet använda el i tillverkningsprocessen. kan visserligen, genom förelägganden, kräva in uppgifter och handlingar till stöd för sin bedömning, men det är i första hand företagen som har ett ansvar för att förse myndigheten med ett korrekt beslutsunderlag rörande dessa grundläggande krav. En straffbestämmelse är därför motiverad, som gäller de fall då någon uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktiga, eller vilseledande uppgifter i en ansökan om godkännande och dessa haft betydelse för företagets rätt att delta i ett program för energieffektivisering. Samma skäl gör sig gällande beträffande den delredovisning som företagen skall lämna när gått av programtiden. När det gäller oriktiga eller vilseledande uppgifter i en slutredovisning har dessa en sådan nära koppling till de skatterättsliga bestämmelserna och rätten till befrielse från skatt på elektrisk kraft, att skattebrottslagens (1971:69) bestämmelser torde äga tillämpning. Detta kräver således ingen särskild reglering i den föreslagna lagen. De angivna gärningarna kan utgöra brott även enligt eller förberedelse till eller ett led i försök till skattebrott enligt bestämmelser i skattebrottslagen. Eftersom såväl de nu föreslagna bestämmelserna som skattebrottslagens ansvarbestämmelser är specialstraffrättsliga, måste frågan om vilka regler som skall ha företräde regleras. kopplingen till de skatterättsliga bestämmelserna är det naturligt att ett Prop. 2003/04:170 brottsligt agerande, som har skatterättsliga konsekvenser, i första hand bör avgöras med tillämpning av skattebrottslagens bestämmelser. I övrigt är det motiverat att bestämmelser skall äga företräde. De nu föreslagna bestämmelserna skall således tillämpas subsidiärt. I enlighet med Lagrådets yttrande har en bestämmelse som tar sikte på grova brott utgått. Regeringens förslag: Beslut av tillsynsmyndigheten i följande fall får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol: beslut i frågor om godkännande, beslut med anledning av en redovisning, återkallelser av godkännande, undantag beträffande en åtgärd eller en rutin, beslut att företag inte fullgjort sina åtaganden enligt programmet, och förelägganden m.m. som förenats med vite. Prövningstillstånd skall krävas vid överklagande till kammarrätten. innehöll en generell formulering om att tillsynsmyndighetens beslut enligt den föreslagna lagen eller enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: De beslut som tillsynsmyndigheten kommer att meddela gäller enskilds ställning i förhållande till det all- Det är därför naturligt att tillsynsmyndighetens beslut skall få överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. De beslut som aktualiseras är myndighetens beslut i frågor om godkännande av företag, beslut med anledning av en redovisning, återkallelser av godkännanden, beslut om undantag från rutiner eller åtgärder, beslut att ett företag inte fullgjort sina åtaganden enligt programmet samt beslut om förelägganden vid vite och en begäran, vid vite, om att få tillträde till ett företags lokaler och områden som hör till sådana lokaler. slogs en regel om överklagande, med en enkel formulering om att till- synsmyndighetens beslut enligt den föreslagna lagen, eller enligt de före- skrifter som har meddelats med stöd av lagen, får överklagas hos allmän Under ärendets beredning, då systemet utvecklats, har det visat sig lämpligare att i bestämmelsen om överklagande uttryck- ligen nämna alla de beslut som får överklagas. departementspromemorian att prövningstillstånd skall krävas vid över- klagande till kammarrätten. I enlighet med vad som är den allmänt gällande huvudregeln, bör kravet på prövningstillstånd gälla även i dessa fall, trots den nära kopplingen till de skatterättsliga bestämmelserna. i det enskilda fallet, ett beslut av tillsynsmyndigheten överklagas och överprövas av länsrätten och kammarrätten efter överklagande finner att länsrättens beslut är felaktigt, kan prövningstillstånd medges och kammarrättens dom kommer att ersätta det tidigare beslutet och ligga till Prop. 2003/04:170 grund för beslut. En sådan ordning får anses i tillräcklig grad tillgodose de rättssäkerhetskrav som kan ställas på systemet. 15 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagen om program för energieffektivisering skall träda i kraft . Ett företag som från lagens ikraftträdande ansöker om godkännande har rätt att tillgodoräkna sig programtid . Ett be- slut om godkännande skall i sådana fall anses gälla . Departementspromemorians förslag: Departementspromemorian innehöll inget förslag till övergångsbestämmelse Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Departementspromemorian innehöll inga förslag till övergångsbestämmelser, eftersom avsikten var att den föreslagna lagen om program för energieffektivisering skulle träda i kraft . Lagen om program för energieffektivisering föreslås träda i kraft . Skatten på sådan elektrisk kraft som för- brukas i företagens industriella tillverkningsprocesser enligt 11 kap. 3 § första stycket 1 lagen (1994:1776) om skatt på energi kommer att börja tillämpas . För att samordna de skatterättsliga bestämmel- serna med det föreslagna systemet, bör företagen ha rätt att retroaktivt tillgodoräkna sig programtid . Det påverkar inte programtidens längd, som även i dessa fall kommer att vara , men de företag som väljer att åberopa denna möjlighet, skall således vara klara med sina första program än dem som inte använder sig av denna möjlighet. Om ett företag önskar tillgodoräkna sig programtid , måste tillsynsmyndighetens gynnande beslut ges retroaktiv verkan, varigenom ett beslut om god- kännande skall ges en tillbakaverkande effekt och skall anses gälla . I övergångsbestämmelserna till lagen (1994:1776) om skatt på energi ges i konsekvens härmed ett företag som omfattas av övergångs- bestämmelsen till lagen om program för energieffektivisering rätt till återbetalning av energiskatten på den elektriska kraft som förbrukats till dess att lagen träder i kraft. Regeringens bedömning: Det föreslagna programmet för energi- effektivisering riskerar inte att komma i konflikt med eller störa effekterna av andra styrmedel på energi- eller miljöområdet. Tvärtom finns det aspekter som talar för att det kan uppstå synergieffekter vid tillämpningen av programmet. Departementspromemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: , , delar promemorians uppfattning, att regler inte kommer att på- verkas av att företag deltar i det föreslagna programmet för energi- effektivisering. konstaterar att införandet av energiledningssystem och utförandet av energianalyser kan bidra till att företagen uppfyller de krav på kunskap som ställs i 2 kap. . Kommittén bedömer att kraven på hushållning med energi och bästa möjliga teknik som ställs i torde vara mer långtgående än vad som krävs inom programmet. menar kommittén att det är möjligt att de åtgärder som deltagandet i programmet skulle initiera, är sådana mer kortsiktiga åtgärder som kan vara svåra att smidigt hantera inom regelsystem. Det föreslagna programmet skulle där- med komplettera . Skälen för regeringens bedömning: I departementspromemorian behandlades förutsättningarna för en samverkan mellan det föreslagna programmet för energieffektivisering och tre andra styrmedel på de energi- och miljöpolitiska områdena; systemet för handel med utsläpps- rätter, och elcertifikatsystemet. Den bedömning som då gjordes innebar i huvudsak följande.