prop · GR031d5 · 2004-01-01 00:00:00 — Utredningen föreslår bl.a. att vissa tillståndsärenden och polisens uppgifter enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift förs över till kommunerna, att ansvaret för gruvhål överförs till Bergsstaten, att polisens biträde vid handräckning skall begränsas, att stämningsmannaverksamheten förs över till kronofogdemyndigheten, att hittegods läggs ut på entreprenad (försöksverksamhet) samt att polisen upphör med att ta emot förlustanmälan. Dessutom föreslår utredningen för att komplettera polisens resurser i framför allt glesbygd, att ordningsvakter skall kunna förordnas för tjänstgöring hos en polismyndighet (försöksverksamhet). Förslagen har remissbehandlats och bereds nu inom . Lagrådsremiss och proposition, i vart fall i vissa delar, planeras /2004 med ikraftträdande . Polisens arbete skall bedömas utifrån de mål som regeringen satte upp för polisen 2002. -Risken för att brott begås skall minska. -Lagföringen skall öka och genomströmningstiderna skall förkortas. -De icke brottsbekämpande arbetsuppgifterna skall utföras med god service, hög tillgänglighet och snabb och korrekt handläggning. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 bedömning är att målet för polisorganisationen har uppfyllts genom att verksamheten har utvecklats och förbättrats. Konkret handlar det om att: -det problemorienterade underrättelseledda arbetet har utvecklats, t.ex. genom bättre kartläggning av mängdbrottsligheten, -arbetet med upprättande av strategier och handlingsplaner fortlöpande har förbättrats, -samverkan med andra myndigheter, organisationer och samhällsaktörer har förbättrats, -ett ökat antal riktade insatser och åtgärder mot olika typer av brott och kriminella grupperingar har genomförts, -ingripandeverksamheten har förbättrats och behovsanpassats och myndigheterna genomförde 45 sådana . De var oftast riktade mot narkotikabrottslighet, tillgrepps- och skadegörelsebrott samt trafikrelaterad brottslighet. Det åttiotal viktigaste insatser som utfördes rörde också dessa brottstyper och dessutom våldsbrott. Därutöver vidtog polismyndigheterna ett betydande antal åtgärder. Flertalet av dem inriktades mot vaneförbrytare men också en rad andra områden har stått i fokus. För att underlätta för polisen att kvalitetssäkra det brottsförebyggande arbetet har regeringen gett i uppdrag att i samråd med göra en sammanställning av vilka polisiära åtgärder mot olika typer av brott som forskning eller beprövad erfarenhet har visat fungerar i . Sammanställningen skall vara så utformad att polisen på ett enkelt sätt kan använda de beskrivna åtgärderna i projekt för att förebygga brott. -kontinuerliga och uppföljande resultatdialoslutredovisas , med en ger har genomförts i allt större utsträckning. konstaterar emellertid också att det brottsförebyggande arbetet i betydande utsträckning har fått stå tillbaka för akuta Det problemorienterade underrättelseledda arbetet har i allt större utsträckning inriktats mot vissa personer, t.ex. vaneförbrytare, brottsoffer och brottsaktiva ungdomar, i stället för som tidigare mot tider och platser med hög risk för brottslig verksamhet. Ett antal aktiviteter har genomförts för att de brottsförebyggande strategierna skall få genomslag i verksamheten. Det gäller t.ex. samverkan med personalen, utbildning, information och lokala uppföljnings- och planeringsdialoger. konstaterar emellertid att genomslaget är begränsat, bl.a. för att polismyndigheterna har tvingats prioritera annan verksamhet. Omkring en tredjedel av polismyndigheterna har dock lyckats förstärka verksamheten i närpolisområdena. Det har sannolikt utökat möjligheterna för ett mer omfattande brottsförebyggande arbete. I årsredovisningen har infört ett nytt instrument för att beskriva det brottsförebyggande arbetet. Begreppen projekt, insatser och åtgärder innefattar tre typer av prestationer, definierade utifrån en fallande grad av formalia när det gäller organisation, resurser, tidsrymd etc. Kraven är störst på den typ som benämner projekt och polis- Regeringen ser positivt på att polisen har utvecklat det förebyggande arbetet på det sätt som beskrivs ovan. Särskilt värdefullt är att det problemorienterade underrättelseledda arbetet blir allt mer centralt för att styra polisens prioriteringar. är det emellertid olyckligt att det brottsförebyggande arbetet har fått stå tillbaka för akuta verksamhetskrav. För att brottsbekämpningen skall vara framgångsrik i ett långsiktigt perspektiv är det grundläggande att polisen kan arbeta förebyggande. Att skapa utrymme för det brottsförebyggande arbetet faller inom polisens ansvar att uppfylla de mål som statsmakten har satt upp för verksamheten. Re- geringen kommer att följa utvecklingen på området. Det är givetvis vinnande med en kombination av repressiva och förebyggande åtgärder, t.ex. när ett visst geografiskt område drabbas av en snabbt ökande kriminalitet. När polisen sätter in resurser för att identifiera och lagföra gärningsmän kan den långsiktiga effekten antas bli större om polisen också avdelar personal med särskild kompetens på det brottsförebyggande området. Det är ett bra sammanhang att använda polisens kunskaper om t.ex. hur brottslighet kan byggas bort. De bestående effekter som kan nås 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 på det sättet sparar betydande resurser för poli- het har utarbetats. uppmärksamhet och flera myndigheter uppger Statsmakten satsar resurser på olika verksam- att insatser mot narkotikabrottsligheten är bland heter för att uppnå effekter. Det är därför önsk- de fem viktigaste. Framför allt när det gäller det värt att för resultatuppföljningen kunna mäta brottsförebyggande arbetet och ungdomar har effekten av de olika delarna i polisens arbete. också samverkan skett med t.ex. lokala brottsfö- är emellertid svårt att göra när det gäller det fö- rebyggande råd, socialtjänst, skola och frivillig- Det beror bland annat på att det sällan går att särskilja vilka effekter som har Vid myndigheterna förekommer olika organi- uppkommit till följd av polisens insatser och satoriska modeller, projekt, insatser och åtgärder vilka som är en följd av andra aktörers åtgärder. för att förebygga narkotikabrott. Det beror också på att det ofta är svårt att med myndigheter ägnas ungdomar och gatulangning säkerhet fastställa omfattningen av den faktiska Mörkertalet är stort för flera ser, vaneförbrytare, förhindrande av nyrekryte- ring och grova narkotikabrott är andra områden Av det sagda följer att be- där särskilda åtgärder vidtagits. höver låta måluppfyllelsen till viss del bedömas Regeringen beslutade om en på grundval av den kunskap som styrelsen har nationell handlingsplan mot narkotika. om polisens arbete, även om den inte går att visa led i arbetet har regeringen utsett en nationell Självfallet bör den delen av bedöm- narkotikasamordnare som skall stödja och ut- ningen vara så liten som möjligt. veckla arbetet med narkotikapolitikens tre hu- verket har i en revisionsrapport ifrågasatt Riks- vudteman, nämligen att minska nyrekryteringen, polisstyrelsens bedömning att målet för det att förmå missbrukare att upphöra med sitt brottsförebyggande arbetet har uppfyllts. missbruk samt att minska tillgången på narko- geringen har diskuterat rapporten med Rikspo- Till samordnarens förfogande har avsatts lisstyrelsen inom ramen för resultatdialogen och rapporten kommer att vara en del av underlaget i varav används i en särskild satsning inom kriminalvården. byggande projekt på narkotikaområdet kommer Regeringen noterar att re- härigenom att kunna genomföras. dovisning av det brottsförebyggande arbetet har Vidare har under denna mandatpe- genomgått en markant förbättring genom infö- riod beslutat om ett utvidgat samarbete mellan randet av de tre begreppen projekt, insatser och justitie- och socialutskotten samt begärt en re- Det ger regeringen ett bättre underlag sultatskrivelse av regeringen om åtgärder mot för att bilda sig en uppfattning om verksamhe- narkotika i syfte att kunna göra en gemensam Med en fortsatt utveckling av denna typ av bedömning av hur narkotikabekämpningen fort- redovisning kommer regeringen att ha bättre Resultatskrivelsen skall omfatta tiden möjligheter att följa polisens brottsförebyggande För att förebygga våldsbrottslighet har polis- ber 2002 ett uppdrag från regeringen om att fö- myndigheterna genomfört insatser mot bl.a. rebygga ekonomisk brottslighet ( ordningsstörande ungdomar i centrum och våld 2003:1, Förebygga ekobrott). Den bör utgöra ett relaterat till krogmiljö och idrottsevenemang. viktigt underlag i polisens fortsatta arbete med har därutöver på regeringens att utveckla det problemorienterade brottsföre- uppdrag lämnat sin årliga vapenrapport som bl.a. innehåller en redovisning av de behov av lagstift- ning som styrelsen identifierat samt vad styrel- sen i övrigt anser vara av betydelse för att för- bättra möjligheterna att förebygga och bekämpa brottslighet med anknytning till skjutvapen. Det brottsförebyggande arbetet inom områ- De flesta myndigheterna prioriterar narkotika- dena våld mot kvinnor och våld mot barn har området och strategier mot narkotikabrottslig- fortsatt att utvecklas. Det har främst skett i sam- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 verkan med och sjukvården men även med andra organisationer såsom brottsofferjourer och olika kris- och stödcentrum. Samtliga polismyndigheter har i någon form skapat åtgärds- eller policydokument som rör våld mot kvinnor. Polismyndigheternas förebyggande åtgärder mot brott med rasistiska, främlingsfientliga, antisemitiska eller homofobiska inslag samt olaga diskriminering har företrädesvis gällt samverkan med bl.a. krogar, idrottsarrangörer och skolan samt utbildning av såväl egen personal som ordningsvakter. har i samarbete med Riksåklagaren anordnat konferenser om bl.a. islam, homofobi och brottsoffer, Internet och hatbrott samt hets mot folkgrupp. I samverkan med Säkerhetspolisen, Riksåklagaren och Justitiekanslern har ett material tagits fram för att sprida kunskap om hatbrotten till kontaktpersoner och samordnare. Polismyndigheterna har på olika sätt arbetat för att förebygga trafikbrott. De nya projekten har framför allt rört tung trafik, mopedkontroller och en försöksverksamhet med automatisk hastighetsövervakning. har redovisat den sistnämnda försöksverksamheten. Utfallet visar enligt att antalet personskadeolyckor och skadade personer har minskat. Störst är minskningen av antalet dödsolyckor och dödade personer. Övervakningsmetoden har dessutom medfört betydande hastighetssänkningar på försökssträckorna. Resultatstatistiken för trafikövervakningen totalt sett visar att antalet rapporterade hastighetsöverträdelser, rattfylleribrott och beteendebrott har ökat vilket bedömer vara en direkt effekt av de insatser som har genomförts. Polisen utför flygande inspektioner samt kontroll av förares kör- och vilotider enligt en särskild ramöverenskommelse med . har det antal kontroller som polisen utfört inte nått överenskomna nivåer. Polisens brottsförebyggande arbete har utvecklats positivt . Ett exempel på det är de satsningar som har gjorts inom narkotikaområdet, inte minst de strategier som utarbetats av polismyndigheterna. När det gäller narkotika är självfallet de förebyggande åtgärderna av stor betydelse eftersom narkotikamissbruk inte bara är skadligt för individen utan också i hög grad genererar annan brottslighet. Det är därför viktigt att kampen mot narkotikan, i synnerhet bland unga, ges fortsatt hög uppmärksamhet. Det ligger inom polisens arbete med att uppfylla målet för det brottsförebyggande arbetet. Hit hör bl.a. att ytterligare utveckla samverkan med andra aktörer i det brottsförebyggande arbetet såsom , skolan och lokala frivilligorganisationer. Det gäller också att systematiskt ta till vara de erfarenheter som vunnits från projekt, insatser och åtgärder. Andra exempel rör det arbete som har gjorts inom området våld mot kvinnor och mot barn. Polisen är på många platser aktiv när det gäller att göra t.ex. hotbildsanalyser och att utarbeta samverkansformer med socialtjänst, sjukvård, brottsofferjourer m.fl. som utvecklingen på området har varit positiv på flera håll i landet har några polismyndigheter inte uppvisat godtagbara resultat. Det är därför av stor betydelse att följer upp detta och gör en närmare analys av orsakerna till dessa skillnader. En viktig åtgärd för att förebygga våldsbrottslighet är att vapenlagstiftningen utformas så att den utgör ett effektivt och trovärdigt instrument för att hindra att vapen kommer till brottslig användning. årliga vapenrapporter utgör därför ett viktigt underlag för att kunna följa utvecklingen på vapenområdet och för att uppmärksamma behovet av ytterligare åtgärder. Rikspolisens rapporter har bl.a. inneburit att låtit utreda vissa frågor såsom vapenhandlartillstånd, skrotning av vapen samt vapenatrapper och soft air guns. Arbetet skall redovisas . Polisens arbete med att förebygga trafikbrott utvecklades även 2002. Denna tydligt problemorienterade verksamhet har fått ny kunskap genom bl.a. försöket med automatisk hastighetsövervakning. Arbetet med kvalitetskontroller av trafiken och av förarna har emellertid varit eftersatt. Verksamheten fyller en viktig funktion både för rättsväsendet och för transportpolitiken. Den skall därför förbättras. Polisen skall med hjälp av kvalitetskontrollerna arbeta för att minska antalet trafikfarliga fordon på vägarna. Polisens roll i storstadspolitiken gör i årsredovisningen bedömningen att det kan vara svårt att avgöra vilka polisiära insatser i storstadsområdena som har föranletts av storstadspolitiken. när det nationella handlingsprogrammet Allas vårt ansvar presenterades initierades ett mera djupgående samarbete generellt i landets kommuner. Polisen tog ofta initiativet till sådan samverkan och var pådrivande i utvecklingsarbetet. Även i samband med närpolisreformens utveckling utökades samarbetet. noterar att storstadspolitiken ger polisen ökade möjligheter att förmedla sin kunskap om vad som bör göras för att öka tryggheten och minska brottsligheten. Polisen får också ökad tillgång till det som görs i kommunerna, t.ex. trygghetsmätningar och andra uppgifter som är värdefulla i det brottsförebyggande arbetet. redovisade ett uppdrag att genomföra en studie av de brottsförebyggande frågornas betydelse inom ramen för storstadsarbetet. Enligt studien är bilden av polisens medverkan i storstadsarbetet splittrad men de kritiska rösterna dominerar. Studien säger också att en av orsakerna till kritiken är att polisen inte tidigt fick någon tydlig roll. redovisade , med anledning av ett återrapporteringskrav från regleringsbrevet, sin syn på hur polisens roll i den nationella storstadspolitiken kan utvecklas. Styrelsen påpekar bl.a. att de berörda polismyndigheterna måste ha ett inflytande på de lokala utvecklingsavtalen, eftersom de beslutade åtgärderna ofta förutsätter polisens medverkan. Storstadspolitiken är viktig för regeringen. Ut- vecklingen i de geografiska områden som ingår i storstadsarbetet kan bli avgörande för tryggheten i storstäderna på lång sikt. Polisen har naturligtvis bedrivit brottsbekämpning i dessa områden även innan etablerandet av den nu aktuella storstadspolitiken. Det är därför bra att polisen nu utnyttjar de möjligheter som storstadspolitiken ger för att bidra till att de berörda områdena kan utvecklas (storstadspolitiken redovisas i budgetpropositionen under utgiftsområde 8 In- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 vandrare och flyktingar, politikområde Storstadspolitik). För det fortsatta arbetet är det angeläget att polisen vidtar lämpliga åtgärder med anledning av den kritik som kommer fram i den ovan nämnda rapporten från . I betydelsefulla avseenden sammanfaller ledorden för storstadspolitiken med dem som styr polisens brottsförebyggande arbete. Det gäller t.ex. samverkan och långsiktighet. Enligt regeringens bedömning ger därför storstadspolitiken naturliga kontaktytor för det viktiga polisiära brottsförebyggande arbete som t.ex. bör komplettera större repressiva insatser i områden med hög eller stigande kriminalitet. Generellt om utredningsverksamhet och lagföring Resultatutvecklingen har enligt i många avseenden varit positiv och arbetet för att skapa goda förutsättningar för utredningsverksamheten har fortsatt. Utvecklingen varierar dock betydligt mellan polismyndigheterna. har en tydlig satsning på förundersökningsledningen vid polismyndigheterna gjorts. Anpassningen av arbetstidens förläggning för utredningsverksamheten har fortsatt. Åtgärderna har dock ännu inte slagit igenom i resultatet fullt ut. Statistik från () visar att har antalet anmälda våldsbrott och antalet misstänkta personer för dessa brott ökat betydligt mer än antalet lagförda personer. Ökningen av antalet anmälda våldsbrottsärenden har lett till att en större del av polisens resurser har lagts på sådan brottslighet. Detta har enligt förmodligen bidragit till att uppklaringsprocenten för bl.a. tillgreppsbrott minskat något . Arbetsbelastningen inom polisens utredningsverksamhet har ökat . Både antalet inkomna ärenden och anmälda brott visar de högsta talen . Antalet anmälda brott var 1 228 418. Av de inkomna ärendena är det främst polisens egeninitierade ärenden som har ökat, dvs. ärenden inom områdena narkotika och trafik. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Våldsbrottsärenden, främst misshandel och olaga hot har fortsatt att öka. Totalt ökade antalet våldsbrottsärenden jämfört med föregående år. Tillgrepps- och skadegörelseärenden ökade 2002 till 778 799 och uppgick därmed till ungefär samma antal som 2000. Ekobrott är den enda ärendekategori som minskat något från 978 till 970 ärenden. har utredningsverksamheten krävt allt större resurser. En särskilt stor ökning 2002 märks för utredning av narkotika- och våldsbrottsärenden. Det gäller vare sig resursen mäts i utredningstimmar eller kostnad. Andelen ärenden redovisade till åklagare, exklusive trafikbrottsärenden var 117 2002 jämfört med 118 2001. Antalet ärenden i balans minskade kraftigt . har antalet ärenden i balans legat på ungefär samma nivå, 136 996 respektive 136 438 ärenden. Antalet utfärdade ordningsförelägganden har ökat till 239 829 jämfört med . Medelgenomströmningstiden har minskat 2001 2002. Den kortare genomströmningstiden beror i huvudsak på att färre gamla ärenden i balans har avslutats än åren . Regeringen ser positivt på arbete med att förbättra polisens förundersökningsledning och anpassningen av arbetstidens förläggning efter verksamhetens behov. Det finns dock fortfarande mer att göra för att höja effektiviteten i polisens utredningsverksamhet. Det är angeläget att utveckla och förankra ett processorienterat arbetssätt med inriktning mot ökad effektivitet och kvalitet. Ett led i det är att, som gör, höja den allmänna utredningskompetensen hos polispersonalen. Det medför att varje enskild polis får bättre förutsättningar att genomföra fler delar i utredningsprocessen. På så sätt kommer antalet överlämnanden mellan olika befattningshavare att minska under en förundersökning. Genom att också arbeta med ständiga förbättringar och minimera antalet fel genom hela utredningsprocessen är det möjligt att spara utredningsresurser som används för att korrigera felaktigheter som redan uppstått under förundersökningen, i t.ex. förhör, dokumentation av skador m.m. Att åtgärda kvalitetsbrister i förundersökningen i ef- terhand kräver betydligt större resursinsats än om åtgärderna blir rätt utförda från början. Regeringen anser att alla poliser har ett ansvar för att öka antalet uppklarade brott. Det är därför viktigt att förste polisman på plats har en helhetssyn på hela utredningsprocessen så att rätt beslut och åtgärder blir vidtagna för att säkerställa en fortsatt snabb handläggning av ärendet. arbetar med att ytterligare utveckla utredningsprocessen genom förbättrade förstahandsåtgärder som exempelvis förhör i omedelbar anslutning till brottstillfället, dokumentation av målsägandens skador m.m. Utvecklingsarbetet syftar bland annat till att minska det antal tillfällen som ett ärende behöver lämnas över från en befattningshavare till en annan. I den fortsatta utvecklingen kan det därför visa sig ändamålsenligt att den polisman som är först på plats i högre utsträckning slutför hela utredningen när det gäller enklare ärenden. Det kan också vara rationellt i de fall utredningen inte kan färdigställas direkt på plats. En snabbare handläggning ger högre rättssäkerhet och bättre förutsättningar för lagföring. Därigenom ökar förtroendet för rättsväsendet. I de fall där det inte är möjligt att en och samma utredare slutför utredningen har den s.k. andra linjen en stor betydelse. Begreppet syftar på det arbetssätt som innebär att poliser med utredningskompetens kopplas in i direkt anslutning till att ett brott har begåtts, även och nätter. Regeringen ser positivt på att har vidtagit åtgärder för att med hjälp av ordningsförelägganden öka antalet lagföringar för trafikbrott. Det är också viktigt att satsa på ökad lagföring för övrig brottslighet. presenterade Beredningen för rättsväsendets utveckling betänkandet Snabbare lagföring 3 Snatteribrott (SOU 2002:44). Utredningen lämnar förslag till åtgärder för att effektivisera utredningsprocessen vid snatteribrott. Förslagen bereds i . Andra viktiga åtgärder för att öka antalet uppklarade brott är polisens satsning på problemorienterad underrättelseledd polisverksamhet och på det kriminaltekniska arbetet. Ett led i utveckling av verksamheten är också det arbete med samordning på DNA-området som och bedriver på uppdrag av regeringen (se avsnitt 3.4.3. Antalet inkomna narkotikabrottsärenden (ett ärende kan avse flera brott) fortsatte att öka , från 23 2001 till 28 2002 (18,). Motsvarande procentuella ökning för anmälda narkotikabrott var (37 2002). Antalet ärenden redovisade till åklagare har också ökat, från 16 2000 till 19 2002 (12,). Genomströmningstiden för narkotikabrott har minskat 2001 2002. Ärenden i balans uppgår till 7 2002, medan ärenden äldre en har minskat något till 552. Tillgången på narkotika rapporteras vara god och prissänkningar beträffande flera preparat har kunnat iakttas. Beslagsstatistiken visar att mängden beslagtagen narkotika har ökat till höga nivåer beträffande de allra flesta preparat. Enligt uppgifter pågår en liknande utveckling i hela . Totalt sett har narkotikabekämpningen uppvisat en ökad intensitet . Såväl antalet utredningstimmar som utredningskostnaderna ökar. Detta återspeglar möjligen inte bara ökningen av antalet ärenden, utan också en faktisk ökning av narkotikabrottsligheten. De flesta myndigheterna prioriterar narkotikaområdet och vid myndigheterna genomförs projekt, insatser och åtgärder för att bekämpa narkotikabrott. Generellt görs insatser mot innehav och eget bruk av ordnings- och närpolisavdelningar, medan de länsgemensamma narkotikaenheterna arbetar mot den grova och organiserade brottsligheten. Det anges att denna fokusering är en förklaring till att andelen ungdomar misstänkta för narkotikabrott har ökat i myndigheter där man fokuserat på detta och att andelen överlåtelsebrott har ökat där man fokuserat på de grova brotten. Antalet anmälda brott rörande överlåtelse har minskat kraftigt , men har antalet varit ungefär detsamma (3 2001 och 3 2002). Överlåtelsebrotten uppvisar dock stora variationer mellan myndigheterna. När det gäller brottstyperna innehav och eget bruk är statistiken inte entydig, bl.a. därför att brottet eget bruk infördes i statistiken 1998, varefter antalet innehavsbrott minskade drastiskt och antalet brott för eget bruk ökade påtagligt. Antalet anmälda brott för innehav och eget bruk 2002 (13 561 resp. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 16 373 samt 4 155 för båda kategorierna) uppvisar dock en ökning . Som ett led i regeringens satsningar på narkotikaområdet har givits i uppdrag att, i nära samverkan med , utvärdera effekterna av polisens arbete att bekämpa narkotikabrottsligheten. Uppdraget skall redovisas .