prop · GR03150d2 · 2004-06-10 00:00:00 — Informationen skall på ett enkelt sätt återge det huvudsakliga innehållet i de försäkringsvillkor som kunden behöver ha kännedom om för att kunna bedöma kostnaden för och omfattningen av försäkringen. Viktiga begränsningar av försäk- ringsskyddet skall tydligt framgå. Detsamma gäller om försäkringsbolagets ansvar inträder först när premien betalas. Försäkringsbolaget skall också lämna information om försäkringstagarens möj- ligheter att förnya försäkringen. (Jfr 2 kap. 2 § promemorian och SkFL.) Paragrafen handlar om den grundläggande information som försäkrings- bolagen skall lämna innan försäkringsavtal ingås (s.k. förköpsinforma- Den har för individuell personförsäkring sin motsvarighet i 10 kap. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 1 §. Paragrafen motsvarar 5 § första stycket KFL. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, dock att det ansetts motiverat att begränsa informationsskyldigheten beträffande ansvarets inträde till s.k. kontantklausuler. Mottagare av informationen är den person med vilken försäkringsbolaget står i begrepp att ingå ett försäkringsavtal eller den som i detta samman- hang är behörig att företräda kunden, t.ex. en försäkringsmäklare. är i första hand att informationen skall lämnas i samband med att avtalet ingås. Men har kunden redan tidigare fått sådan information som bestämmelsen avser och denna vid avtalsslutet är aktuell, behöver informationen inte upprepas. Av paragrafen framgår tre syften med informationen. Det första syftet är att underlätta kundens bedömning av sitt försäkringsbehov. Det andra är att göra det möjligt för kunden att bestämma vilken typ av försäkring som är lämplig att välja. Slutligen skall informationen göra det möjligt för kunden att bedöma kostnaden för och omfattningen av försäkringen. Utgångspunkt för informationen är den genomsnittlige konsumentens behov av beslutsunderlag vid försäkring av den typ det rör sig om. Informationen kan ha en standardiserad form. Bestämmelsen ger utrymme för att anpassa informationsinsatsen till den enskilda kundens behov av information, något som kan göra att informationen i vissa fall kan begränsas, t.ex. då kunden önskar en likadan försäkring som . I andra fall, främst när konsumenten har särskilda önskemål, kan det finnas behov av mera långtgående informationsåtgärder. I paragrafen sägs att informationen skall avse försäkringsvillkoren. Villkoren kan vara rätt omfattande och svåröverskådliga och kan i allmänhet inte anses vara så utformade att de ensamma underlättar valet av försäkring eller bedömningen av kostnaderna för och omfattningen av försäkringen. I regel är det alltså inte tillräckligt att villkoren överlämnas, utan det krävs mer lättillgänglig information dessutom. Det åsyftas i stället en information som utgör en sammanfattning i förenklad och klargörande form av de punkter i avtalet som kan antas vara av särskild betydelse för konsumenten. På begäran skall konsumenten naturligtvis alltid få del av de fullständiga avtalsvillkoren. Den första frågan är om kunden alls bör teckna en försäkring. Det kan t.ex. tänkas att kunden redan omfattas av ett sådant försäkringsskydd som kontakten med försäkringsbolaget avser. Ett exempel är när kontakten avser en separat reseförsäkring och kunden redan har en reseförsäkring inom ramen för en villaförsäkring eller hemförsäkring. Kunden har då typiskt sett (naturligtvis beroende av försäkringarnas omfattning) inte behov av en försäkring till dubbelförsäkring är inte till nytta för honom. Sedan det väl har konstaterats att kunden har behov av försäkringsskydd uppkommer frågan om valet av försäkringsform. Att informationen skall underlätta kundens val av försäkring innebär att konsumenten skall få upplysning om de alternativ för att tillgodose sitt försäkringsbehov som försäkringsbolaget erbjuder och kunna göra jämförelser mellan dem. Bolaget kan exempelvis erbjuda såväl individuell försäkring som gruppförsäkring. Däremot är bolaget inte skyldigt att redovisa andra försäkringsbolags produkter. Kunden bör innan han binder sig för en försäkring få klart för sig om det finns viktiga situationer som inte täcks av försäkringen. Det är syftet med föreskriften om att viktiga begränsningar av försäkringsskyddet klart skall framgå av den information som lämnas innan försäkringsavtalet ingås. Med begränsningar av försäkringsskyddet avses alla typer av villkor som sätter en gräns för försäkringens omfattning. Hit räknas begränsningar i försäkringens giltighet eller rum. Försäkringsbolaget måste informera tydligt om när eller under vilka förutsättningar försäkringen 2003/04:150 2 kap. upphör att gälla liksom att den inte täcker skador och förluster om den försäkrade exempelvis vistas utanför . Om vissa risker är undan- tagna från försäkringen en hemförsäkring täcker t.ex. inte inbrott i vindsutrymme måste tydlig information också lämnas om detta. När det skall bedömas vilka begränsningar som är så viktiga att de måste tas upp särskilt i informationen får hänsyn i första hand tas till hur praktiskt betydelsefull begränsningen kan vara, om den går utöver vad som är vanligt vid försäkringar av det aktuella slaget och vad försäk- ringstagaren kan antas tro om skyddets omfattning, bl.a. mot bakgrund av försäkringens beteckning (allriskförsäkring, stor hemförsäkring Informationsskyldigheten gäller också s.k. kontantklausuler (se 3 kap. 2 § tredje stycket). Man får räkna med att kunden sällan är medveten om sin rätt till Även om kunden önskar en försäkring omgående, måste försäkringsbolaget därför som regel på ett tydligt vis göra kunden upp- märksam på möjligheterna att få information. bolaget inte utan vidare tolka en begäran om en viss försäkring så att kunden ovillkorligen skall ha just denna. Det går kanske att få en försäkring som passar kunden bättre. Informationsplikten gäller även i ett Av andra stycket framgår att försäkringsbolaget skall informera om försäkringstagarens möjligheter att förnya försäkringen. försäkringar behandlas i 3 kap. 4 §. 3 § Information enligt 2 § behöver inte lämnas i den mån kunden avstår från den eller det möter hinder med hänsyn till förhållandena då försäkringsavtalet ingås. (Jfr 2 kap. 2 § tredje stycket promemorian och SkFL.) Paragrafen reglerar situationer där förköpsinformation enligt 2 § inte Den har för personförsäkringen sin motsvarighet i 10 kap. 3 §. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 1 §. dena finns i avsnitt 6.1.1. Paragrafen motsvarar 5 § andra stycket i Kunnandet hos dem som ingår försäkringsavtal skiftar från person till Situationerna i samband med att ett avtal om försäkring ingås kan också variera betydligt. Bestämmelserna om information före köp måste ta hänsyn till detta och alltså tillåta ett visst mått av flexibilitet. kommer till uttryck i paragrafen. Här görs i två fall undantag från försäk- ringsbolagets plikt att lämna förköpsinformation. Den första situationen tar sikte på att kunden avstår från informationen. Blotta omständigheten att kunden inte frågar efter information kan inte tolkas så att han avstår från den. Det är försäkringsbolaget som skall ta initiativet till att föreskriven information lämnas. Att kunden avstår från information i något visst avseende får vidare inte tas till intäkt för att kunden helt avstår från information. Den andra situationen gäller det fallet att det med hänsyn till för- hållandena då försäkringsavtalet ingås möter hinder mot att information lämnas till kunden. Så kan det vara t.ex. när försäkringsavtalet ingås genom att försäkringstagaren betalar premien. Men även i sådana fall måste försäkringsbolagen sträva efter att informera enligt 2 §. situationer är det emellertid kanske inte alltid möjligt att ge en lika omfattande information som annars. Det gäller t.ex. när en reseförsäk- ring, som genast skall börja gälla, köps i en automat på en flygplats i anslutning till en utlandsresa. Ett annat exempel är då någon per telefon beställer en trafikförsäkring som genast skall börja gälla. kan krävas att försäkringsbolaget, lämpligen genom någon broschyr, ett anslag eller liknande som finns på platsen, ger upplysning om vad för- Är det dessutom fråga om en försäkring som skall gälla endast (som fallet kan vara med separata reseförsäkringar), är det i allmänhet nödvändigt att försäkringsbolaget ger besked om villkoren. Informationskraven enligt lagen är inte uttömmande utan kompletteras på särskilda områden av ytterligare bestämmelser. Även i de situationer som omfattas av förevarande undantag kan det därför föreligga en informationsskyldighet enligt andra bestämmelser, t.ex. distansavtals- lagen eller föreskrifter meddelade av . Information när avtal har träffats 4 § efter avtalsslutet skall försäkringsbolaget tillställa försäkringstagaren en skriftlig bekräftelse på avtalet. Försäkringsbolaget skall också, om det inte skett tidigare, upplysa om försäkringsvillkorens innehåll och särskilt framhålla 1.villkor som med hänsyn till försäkringens beteckning eller övriga omständigheter utgör en oväntad och väsentlig begränsning av försäkringsskyddet, 2.förbehåll enligt 3 kap. 2 § tredje stycket om att försäkringsbolagets ansvar inte inträder förrän premien betalas, 3.villkor enligt 4 kap. 3 § om skyldighet att anmäla ändring av risken och följderna av en försummad anmälan, samt 4.viktiga säkerhetsföreskrifter och följderna av att de inte efterlevs. (Jfr 2 kap. 3 § promemorian och 2 kap. 2 och 3 §§ SkFL.) Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlar försäkringsbolagets informationsskyldighet i samband med att ett försäk- ringsavtal har ingåtts (s.k. efterköpsinformation). Den har för person- försäkring sin motsvarighet i 10 kap. 4 §. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.1. motsvarighet i 6 § första stycket KFL. Så snart det låter sig göras sedan försäkringsavtalet har träffats skall försäkringsbolaget tillställa försäkringstagaren en skriftlig bekräftelse på Med skriftlig avses inte bara en handling utan också elektronisk form (se kommentaren till 1 §). försäkringsbolaget också upplysa försäkringstagaren om försäkringsvill- korens innehåll, såvida detta inte har skett tidigare, t.ex. i förköps- Det räcker med att bolaget på ett klart och lättbegripligt sätt anger väsentliga bestämmelser i villkoren. Försäkringsbolaget är dock skyldigt att särbehandla vissa villkor som typiskt sett har särskilt stor vikt för försäkringstagarna. Det rör sig här om villkor som reglerar förutsättningarna för att försäkringstagaren skall ha ett försäkringsskydd, liksom skyddets omfattning. Dessa villkor skall framhållas särskilt. Villkoren kan framhållas särskilt exempelvis genom att de markeras på ett iögonenfallande sätt i villkorstexten om denna översänds eller genom att de poängteras i broschyrer eller liknande material. Om ett villkor framhålls särskilt i bekräftelsen, innebär kravet att den information som skall lämnas enligt andra stycket skall vara lätt att skilja från den övriga informationen. Regeln tar sikte på förhållanden som avviker från vad en försäkringstagare i allmänhet kan ha anledning att utgå från. Den enskildes förväntningar på försäkringen i det enskilda fallet spelar i princip inte någon roll, om de inte är kända för försäkringsbolaget. Som exempel på oväntade och väsentliga begränsningar kan nämnas villkor i en hemförsäkring som anger att ersättning över huvud taget inte betalas vid stöld av stöldbegärlig egendom eller praktiskt viktiga begränsningar i en försäkring som betecknas som allriskförsäkring. Även om väsentliga begränsningar i skyddet kan anses bli kompenserade av att försäkringen innehåller ett utvidgat skydd på andra punkter, skall begränsningarna ändå framhållas. Vissa begränsningar är naturliga inslag i alla skadeförsäkringar, t.ex. undantag för slitageskador. Självklara undantag av denna typ behöver inte anges. Med hänvisningen till övriga omständigheter avses t.ex. uppgifter som har lämnats i marknadsföringen. Bestämmelsen innebär inte att undantagen måste återges i sin helhet. Informationen kan göras kortfattad, med en hänvisning till den villkorsbestämmelse som reglerar undantaget. Normalt inträder försäkringsbolagets ansvar enligt försäkringsavtalet i omedelbar anslutning till att avtalet ingås. Försäkringsbolaget är emellertid oförhindrat att avtala om en s.k. kontantklausul, dvs. ett villkor enligt vilket bolaget bär ansvar först från det att premien betalas. Om det finns ett sådant försäkringsvillkor, är det självfallet viktigt att försäkringstagaren är väl medveten om förhållandet. Därför skall också ett sådant villkor särskilt framhållas. I 4 kap. 3 § behandlas försäkringsbolagets möjligheter att i villkoren ålägga försäkringstagaren en anmälningsplikt vid riskökning, och särskild information skall lämnas om ett sådant villkor. Det är inte tillräckligt att det framhålls särskilt att försäkringstagaren är skyldig att anmäla riskökning. De konsekvenser som en försummad anmälan kan ha måste också anges. Också viktiga säkerhetsföreskrifter skall framhållas särskilt. Vad som avses med säkerhetsföreskrifter framgår av 4 kap. 6 § andra stycket. Alla säkerhetsföreskrifter behöver inte tas med i den särskilda informationen. Det räcker att nämna sådana som erfarenhetsmässigt har stor praktisk betydelse. Vid t.ex. hemförsäkring torde det vara ändamålsenligt att fästa försäkringstagarens uppmärksamhet på att dörrar och fönster skall vara låsta då bostaden lämnas. Liksom i fråga om begränsningar av försäkringsskyddet måste inte alla detaljer i en föreskrift framhållas särskilt. Också här kan informationen göras kortfattad, med en hänvisning till försäkringsvillkoren. Även då det gäller säkerhetsföre- 2003/04:150 2 kap. skrifter skall försäkringsbolaget redovisa vad som kan följa om bestäm- melsen inte efterlevs. Information och i samband med förnyelse 5 § och i samband med att försäkringen förnyas skall försäkringsbolaget i skälig omfattning informera försäkringstagaren om sådana förhållanden rörande försäkringen som det är av betydelse för denne att känna till. Försäkringsbolaget skall på försäkringstagarens begäran också i övrigt lämna information om premien och andra villkor för försäkringen. (Jfr 2 kap. 4 § promemorian och SkFL.) Paragrafen behandlar försäkringsbolagets generella skyldighet att infor- mera försäkringstagaren och i samband med för- nyelse av försäkringen. Informationsplikten vid ändringar behandlas i 6 §, medan informationsplikten vid försäkringsfall behandlas i 7 §. grafen har för personförsäkring sin motsvarighet i 10 kap. 5 §. företagsförsäkring, se 8 kap. 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.1. Första stycket har ingen motsvarighet KFL. motsvarar 6 § tredje stycket i den lagen. En försäkringstagare kan i vissa fall ha behov av information under försäkringstiden också i andra fall än när försäkringen ändras eller det inträffar ett försäkringsfall. Det gäller även vid förnyelse av försäkringen. Ett exempel är om försäkringstagaren riskerar att förlora sitt försäk- ringsskydd på grund av dröjsmål med att betala premien. ökar informationsbehovet ju längre försäkringsförhållandet består. säkringsbolaget kan ha anledning att lämna information t.ex. då det kan antas att den försäkrade genom nya tekniska hjälpmedel lättare kan följa meddelade säkerhetsföreskrifter och därmed minska risken för försäk- Detsamma gäller om olika förhållanden ändras som gör att den information som har lämnats tidigare inte längre stämmer och detta kan få betydelse för rättsförhållandet mellan parterna. Som exempel kan tas det fallet att försäkringsbolaget när försäkringsavtalet ingicks informe- rade försäkringstagaren om vad som vanligen följer om villkoren åsido- sätts, t.ex. vilken nedsättning i försäkringsersättningen som i allmänhet görs vid brott mot säkerhetsföreskrifter. Skulle det genom vägledande domstolsavgöranden visa sig att försäkringsbolagets tidigare uppgifter i sådant avseende är korrekta, innebär bestämmelsen att uppgifterna måste korrigeras. Av bestämmelsen följer vidare att försäkringsbolaget har en informa- tionsskyldighet även i fråga om skaderegleringen. Drar den ut , ankommer det på bolaget att lämna besked om detta och om orsaken till Den information som paragrafen avser skall också lämnas i samband med att försäkringen kan komma att förnyas, även om den inte ändras då. Avsikten är att informationen i den situationen skall ge försäkrings- tagaren samma möjlighet att ta ställning till om förnyelse skall ske som när försäkringstagaren första gången hade att ta ställning till om försäk- ringen skulle tecknas. I andra stycket behandlas försäkringstagarens rätt att på begäran få information från försäkringsbolaget. Bestämmelsen tar sikte endast på försäkringstagaren. En försäkrad, som inte är försäkringstagare, kan alltså inte åberopa regeln utan är beroende av en framställning till försäkringsbolaget från försäkringstagaren. Det kan inträffa att försäkringstagaren vill kontrollera om försäkringen alltjämt motsvarar hans försäkringsbehov eller om en annan försäkring bör tecknas. Skall en ny försäkring tecknas hos samma försäkringsbolag, måste bolaget enligt 2 § upplysa om villkoren också för den försäkringen. 6 § Om försäkringsbolaget ändrar försäkringen enligt 3 kap., skall det tillställa försäkringstagaren den information om ändringarna som denne kan behöva. Nya villkor som avses i 4 § skall särskilt framhållas. Information om ändringar i försäkringen skall lämnas med premiekravet för den period då de nya villkoren skall börja gälla. (Jfr 2 kap. 4 § promemorian och SkFL.) Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, handlar om informationsplikten vid villkorsändringar. Den har för personförsäkring sin motsvarighet i 10 kap. 6 §. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.1. Paragrafen har sin motsvarighet i 6 § andra stycket KFL. Försäkringsbolaget kan i vissa fall ändra försäkringsvillkoren (3 kap. 8 §). Sker detta, har försäkringstagaren rätt att säga upp försäkringen (3 kap. 6 § första stycket 3). Försäkringsbolaget kan också ändra försäkringen i samband med att den förnyas (3 kap. 5 §). Om försäkringsbolaget ändrar försäkringsvillkoren eller i samband med förnyelse, skall det informera försäkringstagaren i mån av dennes behov om villkorsändringarna. Det är viktigt att försäkringsbolaget inte nöjer sig med att endast peka på ett nytt villkor. Försäkringstagaren skall på ett så lättbegripligt sätt som möjligt upplysas om vad ändringen innebär, om inte detta framgår tillräckligt klart av villkorets text. Särskilt vid större premiehöjningar är det lämpligt att försäkringsbolaget också då höjningarna skall tillämpas först vid förnyelse upplyser försäkringstagaren om möjligheterna att begränsa premien genom att t.ex. höja självrisken. Det är dock inte nödvändigt att försäkringsbolaget motiverar ett beslut om villkorsändring då det är uppenbart att ändringen är uteslutande till fördel för den försäkrade. Enligt 4 § skall försäkringsbolaget efter avtalsslutet peka sär- villkor som kan anses ha speciell betydelse för försäkrings- t.ex. oväntade och väsentliga begränsningar av försäkrings- Ändras försäkringen i dessa avseenden, måste också de nya villkoren framhållas på samma sätt. Här anges den tidpunkt då försäkringstagaren skall informeras om ändringar i försäkringen. Genom att informationen skall lämnas med premiekravet för den premieperiod då de nya villkoren skall börja gälla, får försäkringstagaren alltid betalningsfristen (en månad, se 5 kap. 1 § andra stycket) på sig att överväga om han vill godta försäkringen i dess nya utformning. Information om möjligheter till överprövning m.m. 7 § I samband med att ett anspråk på försäkringsersättning regleras skall försäkringsbolaget, om det inte med hänsyn till omständigheterna är obehövligt, upplysa den som har framställt anspråket om vilka möjligheter som finns att få en tvist om ersättningen prövad. Finns det en risk för att rätten till försäkringsersättning skall gå förlorad på grund av preskription, skall bolaget också erinra om detta. Första stycket första meningen gäller även när en försäkring upphör eller ändras , om inte försäkringstagaren har begärt åtgärden. (Jfr 2 kap. 5 § promemorian och SkFL.) Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlar försäkringsbolagets informationsplikt i fyra fall: när ett försäkringsfall regleras, när försäkringen upphör eller ändras på försäkringsbolagets initiativ och när det finns risk för preskription. Paragrafen har för personförsäkring sin motsvarighet i 10 kap. 8 §. I fråga om företagsförsäkring, se 8 kap. 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.1. Såvitt gäller information i samband med skaderegleringen och angående preskriptionsrisk motsvarar bestämmelserna i sak 7 § KFL. I första stycket anges vilken information som skall lämnas vid försäk- Bestämmelsen i första meningen syftar till att den som begär försäkringsersättning skall få klart för sig vart han kan vända sig när det har uppstått en tvist med försäkringsbolaget om ersättningen. ningen om tillgängliga konfliktlösande organ skall lämnas i samband med skaderegleringen, oberoende av om den begärs eller inte. ningen skall lämnas i samband med att försäkringsbolaget betalar ut försäkringsersättning eller på annat sätt lämnar besked om sin inställning De konfliktlösande organ som upplysningen kan avse är i första hand olika nämnder en intern klagonämnd, kanske en branschgemensam Det kan också vara en kundombudsman eller liknande som är knuten till försäkringsbolaget. Det torde normalt ligga i båda parters intresse att sådana enkla och billiga utvägar att lösa en konflikt används. Men det måste av informationen tydligt framgå att möjligheten till prövning i allmän domstol också står Om det med hänsyn till omständigheterna är obehövligt, krävs inte att det lämnas någon upplysning om de konfliktlösande organen. undantag tar sikte främst på situationer där det står klart att det inte råder någon konflikt om ersättningen. Betalas den ersättning ut som har begärts, har den ersättningsberättigade inte behov av sådan information som avses i första meningen. Men så snart yrkad ersättning jämkas av försäkringsbolaget har informationen betydelse och skall alltså lämnas också om den ersättningsberättigade är nöjd med det belopp som betalas Självfallet kan informationen undvaras om den ersättningsberättigade uttryckligen avstår från den. Kravet på upplysning om de tvistlösande organen torde i stor omfatt- ning kunna uppfyllas genom en standardiserad information för olika försäkringsformer och ersättnings- eller skadetyper. Det får anses godtag- bart att försäkringsbolaget anger de organ som närmast kommer i fråga för prövning utan att det undersöks om alla verkligen är behöriga i det Meningen är inte heller att försäkringsbolaget skall lämna mera detaljerade uppgifter om de olika organens behörighet, samman- sättning, arbetssätt eller liknande. Om det finns risk för att rätten till försäkringsersättning skall gå förlorad på grund av preskription, skall försäkringsbolaget enligt andra meningen upplysa om detta. Bestämmelser om preskription av rätt till försäkringsersättning finns i 7 kap. 4 §. Av andra stycket framgår vilken information som skall lämnas när försäkringen upphör eller ändras. Ett försäkringsbolag får i vissa fall säga upp försäkringen eller ändra den (se 3 kap. 7 och 8 §§). Vill försäkringsbolaget utnyttja sin rätt att säga upp försäkringen eller att ändra den, skall det informera försäkringstagaren om möjlig- heten att få frågan om uppsägningen eller ändringen prövad. tionen skall vara av det slag som nämns ovan. Information behöver dock inte ges, lika lite som enligt första stycket, om den med hänsyn till omständigheterna måste anses sakna betydelse. princip skall information om möjligheterna till överprövning alltid läm- nas när orsaken till att försäkringsbolaget vill att försäkringen skall upphöra eller ändras är en omständighet på försäkringstagarens