prop · GR0360 · 2004-03-10 00:00:00 — Antalet ärenden förväntas öka både som en följd av utvidgningen och eftersom databasen även kommer att öppnas för organisationer såsom euroinfocentrer, Rådgivningstjäns- ten, , handelskamrar och branschorganisationer m.m. Dessa organisationer kommer framöver att kunna registrera fall direkt online. 26.5 Inre marknadens tioårsjubileum firade EU:s inre marknad tioårsjubileum. Kom- missionen lämnade därefter ett meddelande som bl.a. tog upp frågor som byggande av ett ramverk, leverans av rättigheter samt vikten av fri rörlighet för varor och tjänster. Även kopplingen och rele- vansen av en fungerande infrastruktur och tillskapandet av ett konkur- rensfrämjande näringslivsklimat behandlades. Jubiléet uppmärksamma- des genom att näringsministern citerades i meddelandet, dels genom att SWEDAC anordnade en informationskampanj för CE-märket, dels genom att genomförde ett större seminarium om möjligheterna på en öppen inre marknad. 26.6 Integrering av hållbar utveckling och miljöskydd Strategin för integrering av miljöskydd och hållbar utveckling i politiken för den inre marknaden utgör ett av flera sektoriella initiativ som lades fram för i . Målet med strategin är att kombinera en väl fungerande inre marknad och integrering av miljöskydd i EU:s politik: att säkerställa att det i den framtida utvecklingen av den inre marknaden tas hänsyn till behovet av en hållbar utveckling. Vid rådets möte presenterades en lägesrapport när det Skr. 2003/04:60 gäller strategin. I lägesrapporten angavs att en översyn av strategin på grundval av ett bidrag från kommissionen skulle inledas under det grekiska ordförandeskapet. Någon sådan översyn har inte skett. Kom- missionen har dock aviserat en samlad lägesrapport över samtliga sek- torsstrategier för integrering av hållbar utveckling. En fråga för framtiden är hur områdena under konkurrenskraftsrådet inre marknad, industri, forskning och utveckling bör samordnas när det gäller integrering av hållbar utveckling. 26.7 Nya direktiv om offentlig upphandling Rådet antog en gemensam ståndpunkt beträffande förslag till nytt direktiv om offentlig upphandling och ett nytt direktiv om upp- handling inom områdena vatten-, energi-, transport- och postsektorerna. Efter ett flertal ändringsförslag från har en förlik- ningskommitté antagit ett gemensamt utkast som kommer att överlämnas till rådet och för antagande. har framför allt betonat betydelsen av integration av miljöhän- syn och sociala hänsyn i offentlig upphandling. Den svenska ståndpunk- ten, att direktiven ska ange i vilken utsträckning sådana hänsyn kan beak- tas i upphandlingsprocessens olika faser, har slagit väl igenom i förhand- lingarna i rådet. Efter förlikningsprocessen har det ytterligare klargjorts att miljö- och sociala hänsyn kan beaktas vid utvärdering av anbud i offentlig upphandling. Kommissionen har inlett en översyn av direktiv /665/EEG om rätts- medel inom offentlig upphandling och av direktiv /13/EEG om upp- handling inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssek- torn. Kommissionen har för avsikt att lägga fram förslag till ändringar . antogs rådets förordning (EG) nr 1435/2003 om europakoope- rativ. Ett europakooperativ är en särskild europeisk associationsform för gränsöverskridande kooperativ verksamhet. Till förordningen har kopp- lats ett särskilt direktiv om arbetstagarinflytandet i sådana associationer (direktiv /72/EG). Ett förslag till en förordning om europaföreningar har behandlats i rådets arbetsgrupp för bolagsrätt. En redogörelse över förslaget har lämnats i faktapromemoria 2002/03:FPM36. Förslaget har inte antagits. Det är osäkert om förhandlingarna kommer att fortsätta . Efter många års förhandlingar enades rådet och om ett direktiv om uppköpserbjudanden (KOM (2002) 534 slutlig). I direktivet regleras formerna för offentliga uppköpserbjudanden när det gäller aktier i noterade bolag. Direktivet förväntas bli formellt antaget och träda i kraft . Det ska vara genomfört efter ikraftträdandet. har ett direktiv om förenklingar i det första bolagsrättsliga Skr. 2003/04:60 direktivet antagits (direktiv /58/EG). Direktivet innebär bl.a. att reg- lerna om offentliggörande av bolagsinformation anpassas till modern tek- nik. En redovisning av frågan finns i faktapromemoria 2002/03:FPM7. presenterade kommissionen en handlingsplan om modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen. Handlingsplanen tar sin utgångspunkt i den slutrapport som den bolagsrättsliga expertgruppen (den s.k. Wintergruppen) avlämnade . Handlingsplanen innehåller, liksom Wintergruppens rapport, förslag om ett stort antal åtgärder på bolagsrättens område som enligt en särskild tidsplan bör vidtas under de närmast följande åren. Företagsstyrning uppmärksammas särskilt. Innehållet i handlingsplanen bekräftades genom slutsatser som antogs av rådet . Till följd av handlingsplanen presenterade kommissionen ett förslag till ett tionde bolagsrättsligt direktiv om gränsöverskridande fusioner (KOM (2003) 703 slutlig). En redovisning av förslaget finns i faktapromemoria 2003/04:FPM48. väntas kommissionen lämna förslag om ändringar i det andra bolagsrättsliga direktivet om kapitalskydd samt förslag till ett fjortonde bolagsrättsligt direktiv om flyttning av ett aktiebolags säte från en medlemsstat till en annan. Kommissionen har dessutom aviserat att förslag till rekommendationer på området för företagsstyrning, bl.a. i fråga om ersättning till företags- ledningar, kommer att presenteras . 26.9 Redovisnings- och revisionsfrågor har kommissionen i enlighet med förfarandet i den s.k. IAS- förordningen (förordning (EG) nr 1606/2002) antagit ett stort antal internationella redovisningsstandarder för tillämpning av börsnoterade europeiska företag . Redovisningsstandarderna har översatts och publicerats i den officiella tidningen . Arbetet med att anta ett heltäckande regelverk för de börsnoterade företagens finansiella rapportering förväntas fortsätta . har direktiv /58/EG om modernisering av de fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiven antagits. En redogörelse över förslaget finns i i faktapromemoria 2001/02:FPM114. Genom direktivet anpassas EG:s redovisningsdirektiv till internationella redovisningsprinciper. deltog i tre möten med kommissionens kom- mitté för revisorsfrågor. Vid mötena diskuterades bl.a. frågor om revi- sorers oberoende, kvalitetskontroll av lagstadgad revision och införliv- ande av internationella revisionsstandarder i EG-rätten. EU-arbetet har främst varit inriktat på byggproduktdirektivet (direktiv /106/EEG). Direktivet omfattar byggnadsverk och syftar till att ta bort handelshinder för byggprodukter och skapa fri rörlighet över gränserna inom unionen. Arbetet med att skapa fastare förutsättningar för standardiseringsarbetet och för nationellt genomförande med hjälp av s.k. vägledningsdokument har fortsatt med att befintliga dokument reviderats. Arbetet med en Internetbaserad bilaga till vägledning i arbetet med re- glerade substanser har återupptagits. Syftet är att ytterligare tydliggöra EG:s regelsystem och nationella bestämmelser på kemikalieområdet inom ramen för byggproduktdirektivet. har arbetsgrupperna för Eurokoderna, byggprodukter i kontakt med dricksvatten samt brand- frågor gjort ytterligare framsteg. En ny arbetsgrupp har etablerats för att bistå Kommissionen i arbetet med reglerade substanser. Arbete pågår med två standardiseringsmandat, när det gäller utsläpp till mark och grundvatten respektive inomhusmiljö. har kommissionen även bildat en arbetsgrupp med uppgift ge standardiseringsarbetet ramar bl.a. för en gemensam frivillig europeisk miljödeklaration för byggnader (EPD) inkl. metoder för livscykelanalyser. Arbetet har kommit långt när det gäller ett mandat till standardisering på området. Marknadskontrollen på byggproduktområdet har också aktualiserats av . Bl.a. dessa frågor behandlas i en särskild utredning, mark- nadskontrollutredningen (dir. 2003:34). Ett 100-tal av totalt 450 harmo- niserade produktstandarder, som ger möjlighet till CE-märkning, finns nu tillgängliga. finns också ett 100-tal CE-märkta byggpro- dukter på marknaden grundade på europeiska tekniska godkännanden (European Technical Approval, ETA). Dessutom är ca 1500 hjälpstan- darder, som behövs för provning och klassificering, färdiga. anmäldes certifieringsorganet SITAC (in Construction) till kommissionens lista över anmälda organ, vars uppgift är att bestyrka överensstämmelse av byggprodukter. presenterade kommissionen en rapport om byggindu- strins konkurrenskraft (KOM (97) 539 slutlig) med förslag till ett stort antal åtgärder för att förbättra kvaliteten i byggbranschen, att förbättra dess lagstiftning, att förbättra utbildningsmöjligheterna samt att förstärka och ge ny inriktning åt forskning och utveckling. presentera- des rapporter bl.a. när det gäller IT i byggandet och livscykelkostnader. Frågor om energieffektivitet ingår i direktiv (2002/91/EG) om bygg- naders energiprestanda, som trädde i kraft . Direktivet ska vara genomfört i medlemsländerna . För de delar i direktivet som avser energicertifikat för byggnader och regelbun- den kontroll av värmepannor och luftkonditioneringssystem kan tiden under vissa förutsättningar utsträckas . lämnade en rapport till regeringen med förslag till hur direktivet kan genomföras i . Regeringen har tillsatt en sär- skild utredare med uppgift att lämna ytterligare förslag om hur direktivet Skr. 2003/04:60 ska genomföras (dir. 2003:139). Arbetet med ett nytt mätdirektiv väntas fortsätta . Ett informellt bostadsministermöte under rubriken and European Integration: Problems and Perspectives hölls i i , . Inbjudna till mötet var EU-ländernas och anslutnings- ländernas bostadsministrar. Mötets syfte var att diskutera gemensamma problem men också att utbyta erfarenheter. Högt på dagordningen stod frågan om relationen mellan EU och bostadspolitiken, som är ett natio- nellt ansvar men i allt högre grad påverkas av beslut och åtgärder inom andra politikområden samt bostadssituationen i främst anslutningsländ- erna. En rapport om förhållandet mellan EU och den nationella bostads- politiken presenterades, liksom resultaten från en enkät till medlems- och anslutningsländerna om olika aspekter av bostadspolitiken i de olika länderna samt ländernas uppfattningar i ett antal frågor som åtminstone delvis berörde frågan om EU och den nationella bostadspolitiken. Länd- erna enades om att frågan om tillstånden i befintligt bostadsbestånd och då särskilt förutsättningarna i stora höghuskomplex (motsvarande Sveri- ges miljonprogramsområden) blir en viktig punkt vid nästa informella bostadsministermöte, som blir det fjärde bostadsministermötet om hållbart boende för att undvika ökade sociala problem. Detta möte kommer att genomföras av (i ) . Andra frågor som diskuterades var bl.a. skattefrågor (särskilt det sjätte mervärdesskattedirektivet och kommissionens förslag till ändringar i detta) och . Den som har råkat ut för en person- eller sakskada till följd av trafik med ett motordrivet fordon har rätt att få trafikskadeersättning enligt bestäm- melserna i trafikskadelagen. Sådan ersättning beräknas efter samma grunder som skadestånd men betalas direkt från trafikförsäkringen. Till viss del har bestämmelserna i trafikskadelagen EG-rättslig bakgrund. Det finns fyra direktiv om trafikförsäkring. Ett förslag från kommissionen om ett femte direktiv om trafikförsäk- ring (KOM (2002) 244 slutlig) är nu föremål för förhandlingar mellan medlemsstaterna. Som anges i faktapromemoria 2001/02:FPM109 inne- fattar förslaget ett antal ändringar av de tidigare direktiven med det över- gripande syftet att på olika sätt stärka skyddet för skadelidande. Exem- pelvis innebär förslaget att den som privatimporterar motorfordon får möjlighet att teckna en sedvanlig trafikförsäkring från hemlandet som gäller redan från köpetillfället i utlandet. Det kan också nämnas att det införs regler för de bolag som meddelat trafikförsäkring att inom vissa angivna tider underrätta den skadelidande om skaderegleringen. En politisk överenskommelse beslutades vid konkurrenskraftsrådets möte . 27 Fri rörlighet för varor Som ett betydelsefullt led i att konkretisera den tullstrategi för tull- unionen, som rådet fastställde under det svenska ordförande- skapet, lade kommissionen fram nya policyinitiativ i form av två meddelanden till rådet, och den Ekonomiska och sociala kommittén (KOM (2003) 452 slutlig). Det ena meddelandet, som handlar om tullens roll i den integrerade förvaltningen av de yttre gränserna (dvs. tullkontrollen av gränsöverskridande varuflöden), resulterade i att svarade positivt genom att anta ett antal slutsatser. Det andra meddelandet, som tar upp frågan om en enkel och pappersfri miljö för tullen och handeln (e-Tull), besvarades av rådet i form av en resolution (2003/C 305/01). Meddelandena och rådsresolutionen återspeglar aktuella omvärldsförändringar, inklusive globaliseringen, , IT- användningen bland utrikeshandelns aktörer och den ökade betydelse som säkerhetsfrågor fått i ljuset av terroristhotet. I avvaktan på att kommissionen ska lägga fram för- handsaviserade förslag om en grundlig omstöpning av gemenskapens tullagstiftning har vissa, mer begränsade, ändringsförslag lagts fram som f n behandlas i rådet, och den Eko- nomiska och sociala kommittén (KOM (2003) 452 slutlig). Åtgärdsprogrammet för tullfrågor inom EU ("2007") som besluta- des av och rådet (beslut 253/2003/ EG) och löper , präglas i betydande grad av frågor som drivits från svensk sida, såsom förenkling och modernisering, användning av IT och nya, rationella arbetsmetoder i tullverksamheten. 2007-programmet prioriterar bl.a. insatser för att bistå anslutnings- länderna i deras förberedelser inför inträdet i EU , då de i princip har att tillämpa på tullens område fullt ut. En reviderad och utvidgad rådsförordning om tullåtgärder mot imma- terialrättsintrång, såsom handel med varumärkesförfalskade och pirat- kopierade varor, antogs av rådet (förordning (EG) 1383/2003). Alla länder ställer säkerhetskrav på varor för att bland annat skydda med- borgarnas liv och hälsa eller miljön. Skyddet kan också avse medborg- arnas egendom utifrån bl.a. ett konsumentperspektiv. Dessa krav kan avse varors utförande, beskaffenhet eller egenskaper. Om kraven skiljer sig åt mellan länder uppstår tekniska handelshinder. också uppstå genom de krav på den provning, certifiering eller märkning Skr. 2003/04:60 en vara måste genomgå innan den släpps på marknaden. För att få en fungerande inre marknad har EU strävat efter att eliminera dessa tekniska handelshinder. För detta använder man två olika metoder: harmonisering och ömsesidigt erkännande. Harmoni- sering innebär att man i EG-lagstiftning fastställer vilka säkerhetskrav som ska gälla i alla medlemsstater. Ömsesidigt erkännande innebär att en vara som kan säljas i en medlemsstat enligt detta lands lagstiftning inte kan stoppas i en annan medlemsstat bara på den grunden att varan inte uppfyller kraven i den senare medlemsstaten. Den senare medlemsstaten måste i så fall kunna visa att varan hotar väsentliga samhällsintressen (en princip fastslagen av i det s.k. Cassis de Dijon-målet). Det mest verksamma instrumentet för att undanröja tekniska handels- hinder inom unionen är harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning. Harmonisering innebär normalt att samma krav ställs i hela gemen- skapen. Medlemsstaterna får inte avvika från de överenskomna kraven. En vara som uppfyller de harmoniserade kraven får därigenom tillträde till marknaden i hela unionen. Den harmoniserade EG-lagstiftningen är i huvudsak på plats. Huvuddelen av den nya lagstiftning som antas innebär skärpning av kraven, modernisering av äldre lagstiftning eller att nya risker beaktas. Två metoder för harmonisering tillämpas. Den ena, äldre, metoden innebär att man i direktiv i detalj anger de tekniska krav som ska gälla för en viss vara. Denna metod används främst på livsmedels- och for- donsområdena. Enligt den nya metoden fastställs endast kortfattat de väsentliga kraven som varorna måste uppfylla i direktivet. De tekniska detaljkraven utarbetas av de europeiska standardiseringsorganen på kommissionens uppdrag och återfinns i europeisk standard. Dessa standarder är i regel frivilliga att tillämpa. En vara som uppfyller en sådan europeisk standard förutsätts dock uppfylla de tvingande kraven i ett direktiv. Tillverkaren kan använda andra lösningar om denne kan visa att de väsentliga kraven i direktiven uppfylls, t.ex. genom att låta prova varan hos ett oberoende provorgan. Totalt publicerade gemenskapen harmoniseringsdirektiv varav drygt hundra berörde den inre marknaden. Av dessa rör 79 tek- niska krav på varor. Det övervägande flertalet av dessa 79 direktiv innebär en anpassning till den tekniska utvecklingen av existerande direktiv enligt den gamla metoden, företrädesvis på fordons-, livsmedels- och kemikalieområdena. Motsvarande anpassning av direktiv enligt den nya metoden sker normalt genom att standarderna omarbetas. Behandlingen i rådet har fortsatt av kommissionens förslag till reviderade direktiv om säkerhet hos maskiner, elektromagnetisk kompatibilitet samt mätinstrument. Alla tre baseras på den nya harmo- niseringsmetoden och de två senare ligger i slutfasen av behandlingen. Mätinstrumentdirektivet ersätter och moderniserar flera äldre detalj- inriktade direktiv inom mätinstrumentområdet med ett övergripande Mätinstrument som regleras är sådana där avlästa mätvärden kan utgöra grund för ekonomiska transaktioner, bl.a. vatten-, värme- och elmätare, taxametrar, vågar och bränslepumpar eller användas i bevis- sammanhang, t.ex. avgasmätare. Arbete har återupptagits i rådet under det italienska ordförandeskapet om harmoniserad lagstiftning för kont- rollstämpling av ädelmetallarbeten på basis av ett kommissionsförslag Det förefaller fortfarande finnas en blockerande minoritet mot en harmoniserad lagstiftning på området och arbetet förväntas inte fort- sätta under det irländska ordförandeskapet. Kommissionen har lagt fram ett förslag till ny kemi- kalielagstiftning (REACH) samt till ett ramdirektiv om miljöpåverkan från energidrivna produkter. Det senare förslaget baseras delvis på prin- ciperna i den nya metoden. Den inledda översynen av den nya metoden har fortsatt. Kommissionen publicerade ett meddelande om förbättrat genomförande av den nya metoden, (KOM (2003) 240 slutlig). diskuteras kontrollorganens roll och tillsynen av dessa, marknadskontroll På basis av kommissionens meddelande antog rådet en resolution där vägledning inför det fortsatta arbetet Kommissionens avsikt är att komma med konkreta förslag till nya eller reviderade direktiv om den nya harmoniserings- Principen om ömsesidigt erkännande underlättar för rörlighet för varor och tjänster i de fall ett område inte omfattas av gemensamma EG-regler. En bristande tillämpning av principen påverkar den ekonomiska integ- rationen och därmed konkurrenskraften i . Från slutet av 1990- talet har alltmer politisk uppmärksamhet ägnats åt den bristande tillämp- ningen av denna grundläggande princip som utvecklats genom rättspraxis som i huvudsak rör fördragets artiklar 28 och 30. publicerade ett tolkningsmeddelande (2003/C 265/02) om tillämpningen av principen. I meddelandet klargör kommissionen sin syn på hur domstolens praxis ska tillämpas i praktiken. vilka skyldigheter och rättigheter nationella myndigheter respektive Av strategin för den inre marknaden framgår även att kommissionen avser att föreslå en förordning om ömse- Kommissionen avser även att gå ut med en bred konsultation till alla berörda parter för att samla in synpunkter på hur man kan få den inre marknaden att fungera även på de områden som ännu inte är föremål för harmonisering. Rådets direktiv /34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster genererade 520 förslag . dessa inkom 34 från EFTA-länderna. De områden som föranledde flest reaktioner var livsmedel/jordbruks- och transportområdena. anmälde 38 förslag i proceduren varav 13 föranledde reaktioner, och rea- Skr. 2003/04:60 gerade på fyra förslag från andra medlemsstater. Direktivet utgör ett viktigt instrument för kontroll av utformningen av nationella regler. Statistik visar att anmälningsproceduren är ett mycket effektivt sätt att motverka skapandet av nya handelshinder. Kommis- sionen planerar även att föreslå en utvidgning av anmälningsplikten till att omfatta ytterligare tjänstesektorer. Anslutningsländerna kommer att delta i informationsproceduren redan från årsskiftet. 27.2.4 Provning och certifiering Förutom krav på varors egenskaper och beskaffenhet anges i EG:s harmoniseringsdirektiv också vilken provning och certifiering varorna ska genomgå för att bekräfta överensstämmelse med kraven. Kraven på provning och certifiering ställs i relation till de risker som är förknippade med varorna. Ofta räcker det att tillverkaren själv utför föreskriven provning, i andra fall krävs provning av ett oberoende organ, s.k. tredjepartsprovning. En vara som befunnits uppfylla ställda krav ska kunna säljas i hela unionen utan krav på ny provning. Detta förutsätter att både ansvariga myndigheter och användarna har förtroende för systemet. Särskilt gäller detta de fall då varorna är förknippade med betydande risker och prov- ning hos oberoende organ föreskrivs. Det är av stor vikt att de oberoende prövande organen har tillräcklig kompetens och integritet, särskilt då organen ofta drivs som privata företag i konkurrens med andra på samma område. Frågor kring kontrollorganens skyldigheter och kompetens samt tillsynen av organen är huvudpunkterna av kommissionens meddelande och rådets slutsatser om översynen av den nya metoden (avsnitt 27.2.1.) Genom den nya metoden har provning och certifiering av varor överförts till privata kontrollorgan som arbetar i fri konkurrens i den mån som inte industrin själv anförtrotts att själva kontrollera sina produkter. Myndigheternas roll har inskränkts till att övervaka systemets till- ämpning och att ingripa när något gått fel. Ett viktigt instrument för denna tillsyn är s.k. marknadskontroll, dvs. stickprovsmässig kontroll på marknaden av att varorna uppfyller ställda krav. Skyldigheter att utföra marknadskontroll har formulerats allt tydligare i EU:s nyare produkt- direktiv. För att utreda marknadskontrollens i framtida organi- sation och finansiering tillsatte regeringen en utredning (direktiv 2003:34). Utredningen ska redovisa sina resultat . Standarder är frivilliga, privaträttsliga dokument utarbetade av intres- senterna inom berört område; tillverkare, handel, myndigheter och organisationer. Den nya harmoniseringsmetoden innebär att standarder även ges en viktig roll i lagstiftningsarbetet. Ett ökat politiskt intresse riktas därför mot standardiseringsprocessen och de europeiska standardi- seringsorganen. Av särskild vikt är öppenheten i processen och organens opartiskhet liksom möjligheterna för resurssvaga grupper såsom konsu- Skr. 2003/04:60 ment-, arbetstagar- och miljöorganisationer att delta i arbetet. På basis av rådets slutsatser (2002/C/66/01) om standardiseringen i har kommissionen inlett arbetet dels om hur miljöaspekter ska integreras i varustandardiseringen dels om använd- ningen av standarder i EG-lagstiftningen. Kommissionens meddelande om miljöhänsyn i standarder hade förutskickats medan med- delandet om användning av standarder i lagstiftningen planeras . 27.3 Fortsatta diskussioner angående översynen av den europeiska läkemedelslagstiftningen överlämnade kommissionen ett förslag till ändringar i förordningen 2309/93/EG om inrättande av gemenskapsför- faranden för godkännande av, säkerhetsövervakning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt förslag till ändringar i två direktiv; 2001/82/EG om upprättande av gemenskaps-