prop · GR03121 · 2004-03-17 00:00:00 — Regeringens proposition 2003/04:121 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att produktsäkerhetslagen (1988:1604) ersätts med en ny lag med samma namn. Härutöver föreslås vissa ändringar i andra författningar som har samband med regleringen av den allmänna produktsäkerheten. Genom den föreslagna lagstiftningen genomförs och rådets direktiv /95/EG av om allmän produktsäkerhet. Den nya produktsäkerhetslagen skall i likhet med den nuvarande tillämpas på konsumentvaror och konsumenttjänster som tillhandahålls i näringsverksamhet samt på konsumentvaror som tillhandahålls i offentlig verksamhet. Lagen skall gälla vid risker för personskada men inte när riskerna endast avser egendomsskador. Den nya lagen syftar till att komplettera och fylla ut speciallagstiftningen på produktsäkerhets- området. Genom den nya produktsäkerhetslagen slås fast att näringsidkare bara får tillhandahålla säkra varor och tjänster. I lagen anges när en vara och tjänst skall anses säker respektive farlig. Näringsidkare skall också vara skyldiga att på eget initiativ lämna säkerhets- och varningsinformation, återkalla farliga varor och tjänster från såväl näringsidkare i senare säljled som konsumenter samt bedriva ett förebyggande produktsäker- hetsarbete. Näringsidkare skall vidare samarbeta med varandra och med tillsynsmyndigheterna, särskilt genom att underrätta myndigheterna när de får kännedom om att en vara eller tjänst är farlig. I lagen ställs krav på effektiv tillsyn. Tillsynsmyndigheternas befogenheter stärks, främst genom att de själva får meddela de före- lägganden och förbud som behövs. Myndigheterna skall också kunna meddela tillfälliga förbud samt förbud mot export och utförsel av varor. Beslut om förbud och förelägganden skall få överklagas hos allmän Prop. 2003/04:121 förvaltningsdomstol. Bestämmelser om sanktionsavgifter förs in i lagen för att säkerställa att bestämmelserna efterlevs. En sådan avgift döms ut av allmän förvalt- ningsdomstol på talan av tillsynsmyndigheten. Propositionen innehåller också förslag på följdändringar i vissa andra författningar. Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till produktsäkerhetslag.......................................... 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om 2.3Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160)....................................................................... Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)... 2.5Förslag till lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716)......................................................................... 2.6Förslag till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220)28 2.7Förslag till lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor ...................................... 2.8Förslag till lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932)......................................................................... 2.9Förslag till lag om ändring i läkemedelslagen (1992:859)32 2.10Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1326) om personlig skyddsutrustning för privat bruk....................... 2.11Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1327) om 2.12Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1328) om farliga 2.13Förslag till lag om ändring i lagen (1993:584) om 2.14Förslag till lag om ändring i lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar............................ 2.15Förslag till lag om ändring i lagen (1998:1707) om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner.....40 2.16Förslag till lag om ändring i lagen (2001:558) om Förslag till lag om ändring i fordonslagen (2002:574) ..... 2.18Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen Ärendet och dess beredning............................................................. Den svenska produktsäkerhetslagstiftningen .................................. Produktsäkerhetslagen ..................................(1988:1604) Speciallagstiftning ............................om produktsäkerhet Kosmetiska och hygieniska produkter Personlig skyddsutrustning för privat bruk Brandfarliga och explosiva varor.................... Maskiner och tryckkärl ................................... Vissa andra varor ............................................ Produktsäkerhetsregleringen inom EG............................................ 5.1Framväxten av gemenskapslagstiftning om 5.2Produktreglering enligt den nya metoden och Den gamla metoden .......................................................... Direktiv /95/EG om allmän produktsäkerhet............ Överväganden och förslag............................................................... 6.1.3Varor som tillhandahålls i offentlig verksam- Förhållandet till andra regler om Försiktighets- och proportionalitetsprinciperna................ Säkerhetskrav på varor och tjänster .................................. En generalklausul om produktsäkerhet........... Säkra respektive farliga varor och tjänster ..... Presumtion för säkra varor.............................. 6.3.4Kriterier för bedömning av varors och tjänsters Tillverkare och distributörer ......................... Återkallelse och destruktion ......................... Underrättelseskyldighet och samarbete ........ 6.6.3Export och utförsel av särskilt farliga varor .137 Adressater för förelägganden och förbud ..... Bevisbörda i samband med återkallelse........ Befogenheter i samband med tillsyn............. 6.7.2Till vilken domstol skall överklagande ske? Omedelbar verkställbarhet och inhibition .... Förfarandet för utdömande av sanktions - 6.9.6Preskription och betalningsrutiner och frågor 6.10Föreskrifter om förbud och genomförande av beslut av Upplysning om produktsäkerhetslagens tillämplighet.... 6.13Lagen (1992:1326) om personlig skyddsutrustning för privat bruk och lagen (1992:1327) om leksakers säker- Lagen (1992:1328) om farliga livsmedelsimitationer..... 6.15Lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på Underrättelseskyldighet till EG - kommis - Informationsutbyte vid allvarlig risk Ikraftträdande och övergångsbestämmelser .................................. Förslaget till ...................................produktsäkerhetslag 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:417) om 9.3Förslaget till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160)..................................................................... 9.4Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)....................................................................... 9.5Förslaget till lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716)....................................................................... 9.6Förslaget till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220)....................................................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor .................................... 9.8Förslaget till lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932)....................................................................... 9.9Förslaget till lag om ändring i läkemedelslagen (1992:859)....................................................................... 9.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1326) om personlig skyddsutrustning för privat bruk..................... 9.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1327) om 9.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1328) om 9.13Förslaget till lag om ändring i lagen om medicintekniska produkter (1993:584) ...................................................... 9.14Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar.......................... 9.15Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:1707) om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner...205 9.16Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:558) om 9.17Förslaget till lag om ändring i fordonslagen (2002:574) 206 9.18Förslaget till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364)....................................................................... Bilaga 1 och rådets direktiv /95/EG.......... Bilaga 2 Sammanfattning av utredningens förslag .......................... Utredningens förslag till lagtext .......................................... Förteckning över remissinstanserna .................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ....... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 2.lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m., 3.lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160), 4.lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 5.lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716), 6.lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220), 7.lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor, 8.lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932), 9.lag om ändring i läkemedelslagen (1992:859), 10.lag om ändring i lagen (1992:1326) om personlig skyddsutrustning för privat bruk, 11.lag om ändring i lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet, 12.lag om ändring i lagen (1992:1328) om farliga livsmedelsimitationer, 13.lag om ändring i lagen (1993:584) om medicintekniska produkter, 14.lag om ändring i lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar, 15.lag om ändring i lagen (1998:1707) om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner, 16.lag om ändring i lagen (2001:558) om vägtrafikregister, 17.lag om ändring i fordonslagen (2002:574), 18.lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364). Regeringen har följande förslag till lagtext. Härigenom föreskrivs följande. Lagens syfte och tillämpningsområde 1 § Denna lag syftar till att säkerställa att varor och tjänster som tillhandahålls konsumenter inte orsakar skada på person. Genom lagen genomförs och rådets direktiv /95/EG av om allmän produktsäkerhet.1 2 § Lagen tillämpas i fråga om varor och tjänster som tillhandahålls i näringsverksamhet och varor som tillhandahålls i offentlig verksamhet. En förutsättning är att varan eller tjänsten är avsedd för konsumenter eller kan antas komma att användas av konsumenter. Vad som sägs i denna lag om näringsidkare och tillverkare gäller också den som i offentlig verksamhet tillhandahåller sådana varor som avses i första stycket. 3 § Lagen tillämpas inte i fråga om 1.begagnade varor som tillhandahålls som antikviteter, och 2.varor som skall repareras eller renoveras innan de kan tas i bruk, om näringsidkaren tydligt informerar konsumenten om att det är fråga om en sådan vara. 4 § Bestämmelserna i 79, 11 och 12 §§ skall inte tillämpas på varor när det gäller risker som omfattas av särskilda säkerhetskrav i någon annan författning eller i en EG-förordning. Bestämmelserna i 1318 och 2045 §§ skall inte tillämpas på varor i den utsträckning det i någon annan författning som genomför ett EG- direktiv eller i en EG-förordning finns bestämmelser som reglerar samma fråga och som har samma syfte. Bestämmelser i någon annan författning än som avses i andra stycket skall tillämpas på varor i stället eller 2045 §, i den utsträckning bestämmelserna reglerar samma fråga och har samma syfte samt uppfyller motsvarande krav i denna lag. 5 § Bestämmelserna i 7, 8, 10 och 12 §§ skall inte tillämpas på tjänster när det gäller risker som omfattas av särskilda säkerhetskrav i någon annan författning. Bestämmelserna i 13, 14, 19, 2227, 3035 och 3745 §§ skall inte tillämpas på tjänster i den utsträckning det i någon annan författning finns bestämmelser som reglerar samma fråga och som har samma syfte. 1 EGT L 11, , s. 417 (Celex 32001L0095). 6 § I denna lag avses med 1.konsument: en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet, 2.näringsidkare: en fysisk eller juridisk person som handlar för ändamål som har samband med den egna näringsverksamheten, a)en näringsidkare som tillverkar en vara och är etablerad inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), b)en näringsidkare som genom att förse en vara med sitt namn, varumärke eller annat kännetecken framstår som den som har tillverkat varan, c)en näringsidkare som renoverar en vara, d)företrädaren för en sådan näringsidkare som anges i ac, om näringsidkaren inte är etablerad inom EES, e)en näringsidkare som importerar en vara till EES, om en sådan företrädare som anges i d inte finns inom området, f)andra näringsidkare som är verksamma i distributionsledet, om deras verksamhet kan påverka en varas säkerhet, 4. distributör: en näringsidkare som är verksam i distributionsledet och vars verksamhet inte påverkar en varas säkerhet, 5. tillhandahålla en vara: överlåta eller erbjuda en vara, eller upplåta nyttjanderätt till en vara. Säkra varor och tjänster 7 § Varor och tjänster som tillhandahålls av näringsidkare skall vara säkra. 8 § En vara eller en tjänst är säker, om den vid normal eller rimligen förutsebar användning och livslängd inte för med sig någon risk för människors hälsa och säkerhet eller bara en låg risk. Denna risk måste dock vara godtagbar med beaktande av hur varan eller tjänsten används och skall vara förenlig med en hög skyddsnivå när det gäller människors hälsa och säkerhet. En vara eller tjänst är farlig, om den inte motsvarar kraven för en säker vara eller tjänst i första stycket. 9 § Vid bedömningen av om en risk hos en vara skall anses som godtagbar och förenlig med en hög skyddsnivå skall hänsyn särskilt tas till 1.en varas egenskaper, såsom dess sammansättning och förpackning samt anvisningar för montering, installation och underhåll, 2.annan information som lämnas om varan genom märkning, varningar, bruksanvisningar, anvisningar för dess bortskaffande eller på något annat sätt, 3.varans inverkan på andra varor, om det kan antas att den kommer att användas tillsammans med sådana, 4. risker som varan kan föra med sig för vissa konsumentgrupper, Prop. särskilt barn och äldre. 10 § Vid bedömningen av om en risk hos en tjänst skall anses som godtagbar och förenlig med en hög skyddsnivå skall hänsyn särskilt tas till 1.hur tjänsten utförs, 2.säkerhetsinformation som näringsidkaren lämnar, 3.tjänstens inverkan på varor, om det kan antas att säkerheten hos varor kommer att påverkas av hur tjänsten utförs, och 4.risker som tjänsten kan föra med sig för vissa konsumentgrupper, särskilt barn och äldre. Presumtion för att en vara är säker 11 § En vara som uppfyller en svensk standard som överför en Europastandard skall anses säker i fråga om sådana risker som omfattas av standarden, om Europeiska gemenskapernas kommission enligt artikel 4 i och rådets direktiv /95/EG av om allmän produktsäkerhet har offentliggjort en hänvisning till standarden i Europeiska unionens officiella tidning. Hänvisningar till sådana standarder kungörs av den myndighet som regeringen bestämmer. Andra kriterier för bedömning av varors och tjänsters säkerhet 12 § När man i andra fall än som avses i 11 § skall bedöma om en vara eller tjänst är säker skall särskilt beaktas 1.andra svenska standarder än sådana som avses i 11 §, 2.rekommendationer från Europeiska gemenskapernas kommission med riktlinjer för bedömningen av varors eller tjänsters säkerhet, 3.god sed för produktsäkerhet i den berörda branschen, 4.den aktuella vetenskapliga och tekniska kunskapsnivån, och 5.den skyddsnivå som konsumenterna rimligen kan förvänta sig. 13 § En tillverkare som tillhandahåller en vara eller en näringsidkare som tillhandahåller en tjänst skall lämna sådan säkerhetsinformation som behövs för att en konsument skall kunna bedöma riskerna med varan eller tjänsten och skydda sig mot dessa risker. Säkerhetsinformation behöver inte lämnas, om riskerna är uppenbara. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur säkerhetsinformationen skall lämnas. 14 § En tillverkare som har tillhandahållit en farlig vara eller en näringsidkare som har tillhandahållit en farlig tjänst skall utan dröjsmål informera om skaderisken och om hur den kan undanröjas, om det behövs för att förebygga skadefall. Informationen skall lämnas till dem som innehar varan eller som tjänsten har utförts åt eller som innehar den egendom som tjänsten avser. Informationen skall lämnas på ett sådant sätt att den kan antas komma till de berördas kännedom, genom direkta meddelanden, annonser eller andra framställningar som näringsidkaren använder i sin marknadsföring. Informationen skall lämnas i den omfattning som är skälig med hänsyn till behovet av att förebygga skadefall. 15 § En tillverkare som har tillhandahållit en farlig vara skall utan dröjsmål återkalla varan från de distributörer som innehar den, om det behövs för att förebygga skadefall. Är denna åtgärd inte tillräcklig för att förebygga skadefall, skall tillverkaren utan dröjsmål återkalla varan från de konsumenter som innehar den. Återkallelsen skall ske i en omfattning som är skälig med hänsyn till behovet av att förebygga skadefall. 16 § Återkallelse skall ske genom att tillverkaren erbjuder sig att på vissa villkor 1.avhjälpa det fel som skaderisken hänför sig till (rättelse), 2.ta tillbaka varan och leverera en annan felfri vara av samma eller motsvarande slag (utbyte), eller 3.ta tillbaka varan och lämna ersättning för den (återgång). En tillverkare som återkallar en vara skall tillkännage erbjudandet och villkoren för detta samt informera om skaderisken. För tillkännagivandet tillämpas 14 § andra stycket om varningsinformation. 17 § Villkoren för återkallelsen skall bestämmas så att erbjudandet kan förväntas bli godtaget av innehavarna. Villkoren skall innebära att erbjudandet skall fullgöras inom skälig tid och utan väsentlig kostnad eller olägenhet för dem som utnyttjar det. Vid återgång skall ersättningen för det återlämnade svara mot kostnaden för att återanskaffa en ny vara av samma eller motsvarande slag. Om det finns särskilda skäl till det, får avdrag från återgångsersättningen göras för den nytta som innehavaren av varan har haft. 18 § En tillverkare skall utan dröjsmål låta förstöra eller på något annat sätt oskadliggöra en vara som har tagits tillbaka i samband med utbyte eller återgång, om varan är särskilt farlig. 19 § En näringsidkare som har utfört en tjänst som är farlig skall utan dröjsmål återkalla tjänsten från dem åt vilka tjänsten har utförts, om andra åtgärder inte räcker för att förebygga skadefall. Detsamma gäller i fråga om dem som innehar egendom som tjänsten har avsett. Återkallelsen skall ske i en omfattning som är skälig med hänsyn till behovet av att förebygga skadefall och skall innebära att näringsidkaren erbjuder sig att på vissa villkor 1.själv avhjälpa det fel som skaderisken hänför sig till, eller 2.lämna ersättning för att felet skall kunna avhjälpas genom någon annan. Ersättningen skall även täcka kostnaden för att återställa den egendom som tjänsten avsett i ursprungligt skick. Vid återkallelse enligt första stycket tillämpas 16 § andra stycket och 17 § första stycket. Skadeförebyggande åtgärder och samarbete 20 § Tillverkare skall bedriva ett förebyggande produktsäkerhetsarbete i syfte att få kännedom om skaderisker hos de varor som de tillhandahåller eller har tillhandahållit. Tillverkare skall i detta syfte 1.märka en vara eller dess förpackning med tillverkarens namn och adress och med en referens till varan eller det varuparti som den tillhör, om en sådan märkning inte är uppenbart obehövlig, och 2.granska och föra register över inkomna klagomål när det gäller skaderisker. 21 § Distributörer skall i fråga om varor som de tillhandahåller eller har tillhandahållit medverka till att tillverkare kan fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag. 1.utan dröjsmål vidarebefordra information om varornas skaderisker till tillverkaren, om det inte är uppenbart obehövligt, och 2.bevara sådan dokumentation som behövs för att spåra varornas ursprung. 22 § Näringsidkare är skyldiga att informera och samarbeta med varandra och med tillsynsmyndigheten för att undanröja sådana risker som är förknippade med en vara eller tjänst som de tillhandahåller eller har tillhandahållit. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om förfarandet för samarbetet mellan näringsidkare och tillsynsmyndigheten. 23 § Näringsidkare som får kännedom om att en vara eller tjänst som de tillhandahåller eller har tillhandahållit är farlig skall underrätta tillsynsmyndigheten om det och om de åtgärder som har vidtagits för att förebygga skadefall. behöver dock inte underrättas, om det uppenbart skulle vara utan betydelse. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får Prop. 2003/04:121 meddela föreskrifter om undantag från första stycket första meningen för de fall en underrättelse skulle sakna betydelse för tillsynsmyndighetens skadeförebyggande arbete. 24 § Tillsynen skall utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. 25 § Tillsynsmyndigheterna skall utöva en effektiv tillsyn och därigenom säkerställa efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Befogenheter i samband med tillsyn 26 § får förelägga en näringsidkare som tillhandahåller eller har tillhandahållit varor eller tjänster att 1.yttra sig och lämna de upplysningar som behövs i ett ärende om efterlevnaden av denna lag, och 2.tillhandahålla de handlingar, varuprover och liknande som kan ha betydelse för utredningen. För tillsynen har tillsynsmyndigheten rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen där varor hanteras, dock inte bostäder. skall lämna det biträde som behövs vid tillsynen. 27 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Ett föreläggande eller förbud får meddelas även om en vara skall anses säker enligt 11 § eller en vara eller tjänst uppfyller sådana kriterier som anges i 12 §, om det visar sig att varan eller tjänsten trots detta är farlig. Särskilda bestämmelser om befogenheter för tillsynsmyndigheterna att ingripa mot farliga varor som förs in från tredje land finns i rådets förordning (EEG) nr 339/93 av om kontroll av att produkter som importeras från tredje land är i överensstämmelse med reglerna om produktsäkerhet.2 28 § får besluta att en vara tills vidare inte får tillhandahållas eller ställas ut, om den kan antas vara farlig. Beslutet får inte gälla än vad som är nödvändigt för att utföra de kontroller och bedömningar som behövs. 2 EGT L 40, s. 14 (Celex 31993R0339). 29 § får förbjuda en näringsidkare att föra ut en vara till ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller att exportera varan, om den är särskilt farlig. 30 § Ett föreläggande eller förbud enligt 2729 §§ får meddelas varje näringsidkare som tillhandahåller, har tillhandahållit, tar befattning med eller har tagit befattning med en farlig vara eller tjänst. Om det finns förutsättningar att meddela ett föreläggande mot flera näringsidkare, får tillsynsmyndigheten rikta föreläggandet mot någon eller några av dem. Hänsyn skall då särskilt tas till 1.vem som har de bästa förutsättningarna att uppfylla ändamålet med föreläggandet, 2.vem som först har fört in varan eller tjänsten på den svenska marknaden, och 3.vilken verkan föreläggandet får för näringsidkaren. 31 § Ett föreläggande eller förbud enligt 2629 §§ skall förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. 32 § Om åtgärder måste genomföras för att motverka att en vara eller tjänst orsakar skada på person, skall tillsynsmyndigheten ta upp förhandlingar med näringsidkaren i syfte att denne frivilligt skall ta på sig att genomföra de åtgärder som behövs. Detta gäller dock inte, om saken brådskar eller omständigheterna i övrigt talar mot att förhandlingar tas upp.