prop · GR03136 · 2004-04-02 00:00:00 — Regeringens proposition 2003/04:136 Ledningsrätt för elektroniska kommunikationsnät Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ett antal ändringar i ledningsrättslagen (1973:1144). Enligt förslaget skall det i lagen slås fast att det går att få ledningsrätt inte bara för ledningar utan också för andra anordningar som ingår i elektroniska kommunikationsnät, exempelvis och antenner. Det föreslås också att det i ett ledningsbeslut skall kunna föreskrivas att ledningsrättshavaren har rätt att inom det utrymme som upplåts för ledningen låta någon annan installera och använda ytterligare ledning. Syftet är att göra det möjligt för flera operatörer att samutnyttja och andra anordningar som ingår i elektroniska kommunikationsnät. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Ärendet ...............................................................och dess beredning Ny lagstiftning om elektronisk kommunikation Överväganden ...............................................................och förslag Ledningsrätt för för mobiltelefoni 5.2Samutnyttjande av och annan infrastruktur för Omprövning av ledningsbeslut ......................................... Kostnader och andra konsekvenser ................................................. Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet (SOU 2002:83).................. Bilaga 2 Lagförslagen i betänkandet (SOU 2002:83).......................... Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser (SOU 2002:83) ................ Bilaga 4 Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss.............................. Förteckning över deltagare vid Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ............ Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144). Förslag till lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144) Härigenom föreskrivs i fråga om ledningsrättslagen (1973:1144)1 dels att orden ledningens innehavare i 1, 3 a, 12, 27 och 34 §§ skall bytas ut mot ledningsrättshavaren, dels att orden innehavaren av ledningsrätten i 12 a § skall bytas ut mot ledningsrättshavaren, dels att 2, 18, 22, 31, 33 och 35 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 11 a §, och närmast före 11 a § en ny rubrik av följande lydelse. Lagen gäller för ledningar av följande slag, 1. teleledning som ingår i tele- 1. ledning som ingår i ett elek- troniskt kommunikationsnät för all- ändamål samt allmän svagströms- mänt ändamål samt allmän svag- ledning för signalering, fjärrmanöv- strömsledning för signalering, fjärr- rering, dataöverföring eller liknande manövrering, dataöverföring eller 2.elektrisk starkströmsledning för vilken koncession fordras eller som behövs för sådana ledningar som avses i 1, 3.vatten- eller avloppsledning som a)ingår i allmän va-anläggning, b)förser samhälle med vatten eller därifrån bortför avloppsvatten eller annan orenlighet, c)gagnar näringsverksamhet eller kommunikationsanläggning av bety- delse för riket eller viss ort eller d)medför endast ringa intrång i jämförelse med nyttan och inte tillgodoser endast en enstaka fastighets husbehov, 4. ledning genom vilken fjärrvärme, olja, gas eller annan råvara eller produkt transporteras från produktionsställe, upplag eller lastplats och som a)tillgodoser ett allmänt behov, b)gagnar näringsverksamhet eller kommunikationsanläggning av betydelse för riket eller viss ort eller c)medför endast ringa intrång i jämförelse med nyttan. En anordning som ingår i ett elektroniskt kommunikationsnät för allmänt ändamål men som inte utgör ledning skall vid tillämp- ningen av denna lag anses som ledning enligt första stycket 1. 3 a § 2000:543 12 a § 2001:891. Senaste lydelse 1993:604. Lagen gäller ej om utrymme för ledning kan upplåtas med stöd av anläggningslagen (1973:1149). Andrahandsupplåtelser inom ut- rymmen som upplåts för ledningar får i fråga om ledningsrätt som avser en sådan ledning som anges i 2 § första stycket 1 förordna att led- ningsrättshavaren har rätt att låta någon annan dra fram och använda ytterligare ledningar av detta slag inom det upplåtna utrymmet. Ett sådant förordnande får meddelas endast om det med hänsyn till ledningens beskaffenhet finns ett behov av en sådan rätt. Bestäm- melserna i 611 §§ skall tillämpas. Om lantmäterimyndigheten har meddelat ett sådant förordnande som avses i första stycket, får led- ningsrättshavaren själv dra fram och använda en sådan ledning som avses i förordnandet i stället för att låta någon annan göra det. Innehavare av särskild rätt till fastighet, som inlöses eller eljest tages i anspråk för ledningsända- mål, är sakägare vid förrättningen, om hans rätt beröres. Innehavare av särskild rätt till fastighet, som inlöses eller på annat sätt tas i anspråk för led- ningsändamål, är sakägare vid för- rättningen, om hans eller hennes rätt berörs. Sakägare är, i fall som avses i 33 §, även den som ledningsrätts- havaren med stöd av förordnande enligt 11 a § har gett rätt att dra fram och använda en ledning, om hans eller hennes rätt berörs. Om det inte finns något hinder mot upplåtelsen, skall lantmäterimyn- digheten meddela ledningsbeslut. I ett ledningsbeslut anges 1.ledningens ändamål och huvudsakliga beskaffenhet, 2.utrymme som upplåts för ledningen, 3.en fastighet eller del av en fastighet som inlöses, 3 Senaste lydelse 2001:891. 4. en byggnad eller annan anläggning som omfattas av ett beslut enligt Prop. 2003/04:136 12 a §, 5.bestämmelser som avses i 1 § andra stycket, 6.den tid inom vilken ledningen skall vara utförd, 7. övriga föreskrifter rörande led- 7. vad som i övrigt behöver ningen som med hänsyn till för- föreskrivas rörande ledningen, hållandena är påkallade. Prövas ledningsrättsfråga gemen- samt med fastighetsbildningsåtgärd vid en förrättning, får lednings- beslutet upptagas i fastighetsbild- ningsbeslutet. 8. förordnande enligt 11 a § med uppgift om den huvudsakliga be- skaffenheten av de ledningar som får dras fram och det utrymme som får tas i anspråk för dessa led- ningar samt vad som i övrigt behöver föreskrivas i samband med förordnandet. Om en ledningsrättsfråga prövas gemensamt med en fastighetsbild- ningsåtgärd vid en förrättning, får ledningsbeslutet tas upp i fastig- hetsbildningsbeslutet. Har efter det att ersätt- Har efter det att ersätt- ningsbeslutet vann laga kraft ersätt- ningsbeslutet vann laga kraft ersätt- ning enligt 13 § ej till fullo erlagts i ning enligt 13 § inte betalats på det föreskriven ordning och ej heller sätt som har bestämts i beslutet och någon som i beslutet tillerkänts så- har inte heller någon som i beslutet dan ersättning begärt verkställighet tillerkänts sådan ersättning begärt av beslutet i denna del, är led- verkställighet av beslutet i denna del, är ledningsbeslutet beslutet är även förfallet, om led- ningen ej kommit till stånd inom om ledningen inte har kommit till den tid som bestämts i beslutet. stånd inom den tid som har be- stämts i beslutet. inte om den ledning som inte har kommit till stånd är en sådan som avses i 11 a §. Skall enligt ledningsbeslutet fastighet eller del därav inlösas, gäller beslutet i denna del utan hinder av bestämmelserna i första stycket. Om särskilda skäl föreligger, får lantmäterimyndigheten besluta om förlängning av tid som anges i första stycket. Ersättning som betalats får ej återkrävas på grund av att ledningsbeslu- tet förfallit enligt denna paragraf. Bestämmelserna i första stycket första meningen gäller inte ersättning som fastställts vid särskild förrättning enligt 13 a §. Inträder, sedan ledningsrättsfråga Om det, sedan en ledningsrätts- slutligt avgjorts, ändrade förhållan- fråga har avgjorts slutligt, inträder 4 Senaste lydelse 1995:1404. den som väsentligt inverkar på ändrade förhållanden som väsentligt Prop. frågan, kan denna prövas vid ny inverkar på frågan, kan denna prövas vid en ny förrättning. ändras, upphävas och, om det sker om några sådana förhållanden inte har inträtt, får det hållas en ny förrättning, om det har framkommit ning för vilken koncession med- ett klart behov av omprövning. delats äger 17 § motsvarande till- upphävas och, om det sker med anledning av upphävandet, upp- Om förrättningen avser en ledning för vilken koncession har meddelats, tillämpas 17 §. Ledningens innehavare är berät- tigad till ersättning för skada som åsamkas honom på grund av åtgärd fått rätt att dra fram och använda en sådan ledning som avses i 11 a § härför fördelas mellan övriga sak- är berättigad till ersättning för skada ägare efter vad som finnes skäligt som åsamkas honom eller henne på med hänsyn främst till den nytta grund av en åtgärd enligt första varje sakägare har av åtgärden. Kostnaderna för detta för- förordnats att ledningsrätten skall delas mellan övriga sakägare efter höra till fastighet eller inskriven vad som bedöms vara skäligt med tomträtt, äger 5 kap. 16 § fastig- hänsyn främst till den nytta varje hetsbildningslagen (1970:988) mot- sakägare har av åtgärden. svarande tillämpning i fråga om ersättningen, såvida åtgärden med- skall höra till en fastighet eller för värdeminskning för fastigheten inskriven tomträtt, tillämpas 5 kap. (1970:988) i fråga om ersättningen, såvida åtgärden medför en värde- Överlåtelse av ledning, för vilken ledningsrätt upplåtits, är giltig endast om överlåtelsen omfattar även ledningsrätten. Vad nu sagts gäller dock ej om ledningen överlåtits för att borttagas. Överlåtes ledningsrätt utan att den därmed avsedda ledningen överlåtes, är överlåtelsen giltig endast om ledningen ännu ej byggts eller om den borttagits. Vad som sägs i första och andra styckena gäller inte en sådan led- ning som avses i 11 a § och som innehas av annan än ledningsrätts- havaren. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle tillkallas för att göra en översyn av vissa frågor om ledningsrätt (dir. 2002:17). Utredningen, som antog namnet ledningsrättsutredning, läm- nade delbetänkandet Ledningsrätt för elektroniska kom- munikationsnät (SOU 2002:83). Delbetänkandet innehåller förslag till ändringar i ledningsrättslagen som utredningen har bedömt vara nöd- vändiga för att genomföra de direktiv som Europeiska unionen har antagit inom ramen kommunikationsöversyn. En samman- fattning av delbetänkandet finns i bilaga 1. Utredningens lagförslag finns i bilaga 2. Delbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Ju2002/7158). Ett utkast till lagrådsremiss behandlades vid ett remissmöte . Lagförslaget i utkastet finns i bilaga 4 och en för- teckning över de instanser som inbjöds till mötet i bilaga 5. I anslutning till mötet har också lämnats skriftliga synpunkter på utkastet. Anteck- ningar från mötet samt de skriftliga synpunkter som har kommit in finns tillgängliga i . I denna proposition tar vi upp de frågor som behandlas i del- betänkandet. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådets synpunkter, som be- handlas i författningskommentaren, har beaktats. Vidare har gjorts några ändringar av redaktionell natur. Vid tillhandahållande av teletjänster är det som regel nödvändigt att utnyttja ledningar som går över någon annans mark. Rätten att dra en ledning över någon annans mark kan tryggas på olika sätt. Ett sätt är att ledningens ägare och fastighetens ägare träffar ett nyttjanderättsavtal. Ett annat sätt är att inrätta ett servitut till förmån för ledningshavarens fastig- het. finns det också en särskild upplåtelseform, led- ningsrätt. Bestämmelser om ledningsrätt finns i ledningsrättslagen (1973:1144). En ledningsrätt ger rätt att inom ett utrymme som ingår i någon annans fastighet dra fram och begagna en ledning (inklusive för ledningens ändamål erforderliga anordningar). Den får upplåtas endast för vissa slag av ledningar, bl.a. för teleledning som ingår i telekommunikationssystem för allmänt ändamål (se 1 och 2 §§ ledningsrättslagen). Frågan om upplåtelse av ledningsrätt prövas av lantmäterimyndigheten efter ansökan av den som vill dra fram ledningen. Prövningen sker vid en s.k. förrättning. Ledningsrätt får upplåtas även om fastighetsägaren mot- sätter sig det. Ledningsrätten upplåts i ett s.k. ledningsbeslut. I ledningsbeslutet skall anges bl.a. ledningens ändamål, det utrymme som upplåts för ledningen och den tid inom vilken ledningen skall vara uppförd. I anslutning till att ledningsbeslut meddelas fastställs också ersättning till fastighetsägaren för upplåtelsen (se 13 och 22 §§ ledningsrättslagen). En ledningsrätt gäller . Den kan ändras eller upphävas endast genom en ny förrättning (jfr 33 § ledningsrättslagen). En ledningsrätt kan överlåtas. En överlåtelse är dock giltig endast om den ledning för vilken ledningsrätten har upplåtits överlåts tillsammans med ledningsrätten (se 35 § ledningsrättslagen). På den svenska telemarknaden förekommer såväl fasta som mobila tjänster. På marknaden för mobiltelefoni finns flera olika system. Det första systemet som togs i drift var NMT (Nordisk Mobil Telefoni). Det finns ett företag som driver NMT-nät. Andra generationens mobiltelenät var GSM (for ). finns tre större GSM-operatörer. beviljade tillstånd för fyra företag att bygga tredje generationens mobiltelesystem, eller UMTS (). Bakgrunden till det beslutet var ett beslut av och rådet om samordnat införande av ett nytt system för mobil och trådlös telekommunikation inom gemenskapen (nr 128/1999/EG). Överföringshastigheten är högre i 3G-nätet än i GSM-nätet. Det innebär att det är möjligt att med hög kvalitet skicka och ta emot inte bara ljud utan även rörliga bilder och andra mer avancerade tjänster. Den högre överföringshastigheten och användningen av nya frekvenser medför att 3G-nätet fordrar betydligt fler basstationer än NMT- och GSM-näten. För att uppfylla Post- och tillståndsvillkor bedöms det vara nödvändigt att bygga totalt cirka 20 000 basstationer. Varje basstation består av radioutrustning och en antenn. Antennen är vanligen monterad på en mast eller en byggnad. 3G-nätet skulle enligt tillståndsvillkoren ha varit utbyggt . Samtliga företag som har fått tillstånd att bygga nätet har dock aviserat att de har problem med utbyggnaden och har vänt sig till med förfrågningar om lättnader i tillståndsvill- koren, främst vad gäller tiden för utbyggnaden. En orsak till problemen med utbyggnaden uppges vara svårigheter att få bygglov för . Ny lagstiftning om elektronisk kommunikation presenterade ett förslag till nytt regelverk för elektronisk kommunikation i syfte att modernisera gemenskapens lag- stiftning på området. Förslaget lades fram mot bakgrund av den snabba tekniska och marknadsmässiga utvecklingen. Kommissionens förslag behandlades av och rådet. antogs fem direktiv, bl.a. direktivet (2002/21/EG) om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kom- munikationstjänster (ramdirektivet), direktivet (2002/20/EG) om aukto- risation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektivet) och direktivet (2002/19/EG) om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter (tillträdesdirektivet). Med elektroniskt kommunikationsnät av- ses i direktiven system som medger överföring av signaler, via tråd eller radiovågor, på optisk väg eller via andra elektromagnetiska överförings- medier, oberoende av vilken typ av information som överförs. Direktiven trädde i kraft och skulle vara genomförda i nationell rätt . Ramdirektivet innehåller bestämmelser om det nya regelverkets mål. Enligt direktivet är det nya regelverkets övergripande målsättning att åstadkomma ett harmoniserat regelverk för elektroniska kommunika- tionsnät och kommunikationstjänster (artikel 1). Medlemsstaterna skall säkerställa att nationella regleringsmyndigheter som fullgör uppgifter enligt direktiven verkar för att främja dels konkurrens, dels den inre marknadens utveckling, dels de intressen som medborgarna i Europeiska unionen har (artikel 8). Syftet med auktorisationsdirektivet är att harmonisera och förenkla de bestämmelser och villkor som gäller för rätt att tillhandahålla elektro- niska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (artikel 1). Enligt direktivet får det uppställas krav på att företag som tillhanda- håller elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster skall ha en allmän auktorisation. För att få en allmän auktorisation får det krävas att företaget gör en anmälan till en nationell regleringsmyndighet. Med en allmän auktorisation följer olika rättigheter och skyldigheter (artiklarna 24). Ett företag som har fått en allmän auktorisation kan åläggas särskilda skyldigheter enligt tillträdesdirektivet. Tillträdesdirektivet skall harmonisera de sätt på vilket medlemsstaterna reglerar samtrafik och andra former av tillträde till elektroniska kom- munikationsnät (artikel 1). Vissa av direktivets bestämmelser avser endast företag som har be- tydande inflytande på marknaden. Dessa företag skall kunna föreläggas särskilda skyldigheter (artiklarna 3 och 4). Bland annat skall det vara möjligt att ålägga ett sådant företag skyldighet att ge tredje part tillträde till byggnader, ledningar och (artikel 12). Det finns också bestäm- melser om att företag som kontrollerar tillträde till slutanvändare skall kunna föreläggas att exempelvis bedriva samtrafik i den utsträckning som det är nödvändigt för att slutanvändarna skall nå varandra. Med samtrafik avses sammankoppling av kommunikationsnät för att göra det möjligt för användare att kommunicera med varandra eller få tillgång till tjänster som tillhandahålls i näten (artikel 5). För att genomföra EG-direktiven tillkallades en utredning, e-komutredningen. På grundval av utredningens arbete har det införts en ny lag om elektronisk kommunikation, lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (prop. 2002/03:110, bet. 2002/03:TU6 och rskr. 2002/03:228). Lagen har ersatt telelagen (1993:597) och lagen (1993:599) om radiokommunikation. gäller elektroniska kommunika- tionsnät och kommunikationstjänster. Den innehåller bl.a. bestämmelser om att den myndighet som regeringen bestämmer fortlöpande skall fastställa produkt- och tjänstemarknader, särskilt geografiska marknader, som har sådana särdrag att det kan vara motiverat att införa skyldigheter enligt lagen. Om det inte råder effektiv konkurrens, skall företag med betydande inflytande på marknaden identifieras och åläggas en eller flera skyldigheter ur en särskild katalog. Denna katalog innefattar bl.a. sam- trafikskyldighet och skyldighet att lämna andra former av tillträde (se 8 kap. 57 §§ och 4 kap. 412 §§). har i samband med att lagen om elektronisk kommunikation antogs beslutat om nya mål för sektorn elektronisk kommunikation. Enligt beslut är målen att enskilda och myndigheter skall få tillgång till effektiva och säkra elektroniska kommunikationer med största möjliga utbyte när det gäller urvalet av överföringstjänster samt deras pris och kvalitet. skall i ett internationellt perspektiv ligga i framkanten i dessa avseenden (se prop. 2002/03:110 s. 9 och 101 f., 2002/03:TU6 s. 6 och rskr. 2002/03:228). Ledningsrätt för för mobiltelefoni Regeringens förslag: Det skall vara möjligt att få ledningsrätt inte bara för ledningar utan också för andra anordningar som ingår i elek- Utredningens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag (se betänkandet s. 7275). Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt förslaget eller har inte haft några invändningar mot det. Hovrätten över och , , , , i län, rättslig forskning, IT-företagen och . kommun, , advokatsam- fund, , Fastighetsägarna , , Jordägare- förbund, Företagarna och har avstyrkt förslaget. Flera remissinstanser har haft invändningar av lagteknisk karaktär. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med rege- ringens förslag (se utkastet till lagrådsremiss s. 1116). Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har vidhållit sina tidigare ståndpunkter i sak. Bakgrund: Under har ledningsbaserad tele- kommunikation i en inte obetydlig omfattning ersatts av trådlös telekom- Det har skett genom ökad mobiltelefoni men också genom användning av radioteknik i näten för fasta kommunikationstjänster. Denna utveckling har medfört behov av nya slag av anordningar, såsom basstationer och radiolänkstationer. En basstation tar emot signaler från och sänder signaler till mobil- En basstation består av teknisk utrustning, radioutrustning, och Radioutrustningen placeras normalt i en särskild byggnad och antennen fästs på en mast bredvid byggnaden. utrustningen förbinds med en ledning. I tätorter brukar basstationer upp- föras ovanpå befintliga byggnader. Radioutrustningen placeras då i ett rum i byggnaden och antennen monteras på byggnadens tak eller fasad. En basstation är förbunden med det nät som den ingår i genom en ledning eller en radiolänk. Det är inte ovanligt att basstationer uppförs inom utrymmen som har upplåtits till basstationens innehavare med ledningsrätt. från har lantmäterimyndigheterna be- viljat ledningsrätt för flera hundra för mobiltelefoni. för allt gällt som har ingått i de nät som har föregått 3G-nätet, NMT-nätet och GSM-nätet. En stor del av dessa har varit förbundna med en teleledning, medan en del har saknat sådan för- Det råder inte någon tvekan om att det går att få ledningsrätt för en basstation som är förbunden med en teleledning som ingår i ett tele- kommunikationssystem för allmänt ändamål. I så fall kan basstationen betraktas som s.k. tillbehör till ledningen (se 3 § lednings- Frågan om det går att få ledningsrätt för en basstation som saknar fysisk förbindelse med ledning och som alltså är förbunden med det nät som den ingår i enbart genom radiolänk är däremot omdiskuterad. I några mål som har prövats av fastighetsdomstol eller hovrätt har det ansetts vara möjligt att upplåta ledningsrätt för detta slag av anordning (se Fastighetsdomstolens i utslag i mål nr F 2914-00 och Hovrättens över och utslag i mål nr Ö 1861-02). Men det finns också exempel på att frågan har bedömts på motsatt sätt (se Fastighetsdomstolens i utslag i mål nr F 7644-02). Frågan har inte prövats av . har dock meddelat prövningstillstånd i ett överklagat mål som gäller den aktuella frågan (se Högsta domstolens mål nr Ö 956-03). Utredningen har ansett att det är möjligt att upplåta led- ningsrätt för det nu nämnda slaget av anordningar. Skälen för regeringens förslag: Som har nämnts är målet att alla företag och enskilda i landet skall ha tillgång till effektiva och säkra elektroniska kommunikationer och att i ett internationellt per- spektiv skall ligga i framkanten i detta avseende (se prop. 2002/03:110 s. 9 och 101 f., bet. 2002/03:TU6 s. 6 och rskr. 2002/03:228). För att detta mål skall uppnås är det nödvändigt att det finns goda förutsättningar att bygga ut de befintliga telekommunikationsnäten och att bygga nya nät. Det förutsätter bl.a. bra och effektiva möjligheter att få tillgång till mark för byggnationen. En betydande del av de svenska ledningsnäten är anlagda med stöd av ledningsrätt. Som ovan har konstaterats har under trådlös telekommunikation i en inte obetydlig omfattning ersatt ledningsbaserad telekommunikation. Basstationer och radiolänkstationer är nödvändiga komponenter i såväl nät för fasta som nät för mobila kommunikationstjänster. Det framstår mot denna bakgrund som naturligt att det skall vara möjligt att få ledningsrätt inte bara för ledningar och anordningar som utgör tillbehör till ledningar utan även för andra anordningar som ingår i näten. Även konkurrensskäl talar för att ledningsrätt bör kunna upplåtas för alla slag av anordningar som ingår i näten.