prop · GR031d29 · 2004-01-01 00:00:00 — 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Förslag till riksdagsbeslut ...................................................................................... Räntor på statsskulden......................................................................................... Faktorer som påverkar ränteutgifterna................................................ Statsskulden och statsbudgetens saldo ................................................ Ränte- och valutakursutveckling.......................................................... Ianspråktagande av anslaget 2002 och t.o.m. ....................... provisionskostnader i samband med upplåning och 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26 ................................................................. Härledning av nivån 2004-2006.................................................................................. Ränteförutsättnigar (årsgenomsnitt) ....................................................................... Härledning av anslagsnivån 20042006, för anslaget 92:1 Räntor på statsskulden............................................................. Utbetalningar 2002 och t.om. Härledning av anslagsnivån 20042006 för anslaget 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning .............. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Statsskuldsräntor (utgiftsmässiga) 19952006 ....................................................... Statsskulden som andel av BNP och i miljarder kronor ........................................ Statsbudgetens saldo 19902006.............................................................................. Statsskuldens (inkl. skuldskötselinstrument) fördelning på instrumenttyper ..... Finansiering av valutaskulden per valuta ................................................................. Valutaskuldens fördelning per valuta efter derivattransaktioner ........................... 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.bemyndigar regeringen att 2004 besluta att ramanslaget 92:1 Räntor på statsskulden får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden (avsnitt 3.1), 2.bemyndigar regeringen att 2004 besluta att ramanslaget 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden (avsnitt 5.1), 3.för anvisar anslagen under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. enligt följande uppställning: 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. omfattar räntor på statsskulden, oförutsedda utgifter samt provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning. Utgiftsområdet ingår inte i utgifterna under utgiftstaket för staten. Målet för statsskuldsförvaltningen är att skulden skall förvaltas så att kostnaden för skulden långsiktigt minimeras som risken i förvaltningen beaktas. Förvaltningen skall ske inom ramen för de krav penningpolitiken ställer. Ramförändringarna för utgiftsområdet förklaras främst av utvecklingen på anslaget 92:1 Räntor på statsskulden. 2004 och 2005 jämfört med beror främst på minskade överkurser. Ett högre ränteläge och en något större statsskuld mot slutet av perioden innebär också ökade utgifter för statsskuldsräntorna. Ränte- och valutaantaganden har även en grundläggande betydelse för ränteutgifterna. Upplåningsstrategi och valet av upplåningsteknik gör att ränteutgifterna kan uppvisa stora svängningar mellan åren även om skuldutvecklingen och valutakursen är stabil. Statsbudgeten avräknas med de kassamässiga ränteutgifterna. För att studera den underliggande ränteutvecklingen bör den kostnadsmässiga redovisningen användas. Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26 Anslag för Räntor på statsskulden Anslag för oförutsedda utgifter Anslag för provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning Totalt för utgiftsområde 26 1 Inklusive av redan beslutade anslag på tilläggsbudget och förslag på tilläggsbudget i samband med BP . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 2.2 Härledning av nivån 2004-2006 Förändring till följd av: 1 Förändringar av nivåerna för utgiftsområdet härrör uteslutande från anslaget 92:1 Räntor på statsskulden. Se även förklaring i not till tabell 3.5 i kap. 3 under detta utgiftsområde. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 3 Räntor på statsskulden 92:1 Räntor på statsskulden 1 Inklusive av redan beslutade anslag på tilläggsbudget och förslag på tilläggsbudget i samband med BP . Från anslaget finansieras utgifter för räntor på statsskulden. Anslaget avräknas utgiftsmässigt och påverkas främst av statsskuldens storlek, ränte- och valutakurser, lånebehovet samt upplånings- och skuldförvaltningsteknik. har rätt att vid behov överskrida anslaget. Utfallet 2002 på anslaget blev högre än anvisade medel i statsbudgeten. De främsta orsakerna är ändrade låneplaner, en svagare kronkurs samt en omvärderingspost på som uppstod i samband med att tre myndigheter omvandlade kontotillgångar hos till nyemitterade statsobligationer i enlighet med beslut. beräknas utfallet bli lägre än anvisade medel i den ursprungliga statsbudgeten. Detta beror främst på större överkurser vid nyemissioner av obligationslån. De större överkurserna är ett resultat av att valt att emittera i lån med högre kupongränta än vad som var planerat samt att marknadsräntorna sjunkit. I redovisningen av räntor på statsskulden behandlas överkurser som en ränteintäkt vilket innebär att nettoutgifterna på anslaget minskar. Regeringen föreslår därför en sänkning av anslaget med motsvarande belopp på tilläggsbudget (se avsnitt 9.2.20). Utgiftsmässiga och kostnadsmässiga statsskuldsräntor Den budgetpåverkande redovisningen av statsskuldsräntorna är utgiftsmässig och i princip baserad på hur mycket som betalas . Ränteutgifterna blir därmed starkt beroende av vilka upplåningstekniker som tillämpas och kan uppvisa stora svängningar mellan åren som inte direkt kan hänföras till den underliggande skuld-, ränte och valutakursutvecklingen . När kostnaderna för statsskulden analyseras bör intresset i stället främst riktas mot hur mycket räntekostnader som genereras . I tabell 3.3 redovisas de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna för perioden 20022006. Kostnadsmässig redovisning innebär att räntorna periodiseras över lånets löptid, vilket innebär att den upplupna räntan, dvs. den ränta som genererats men som inte betalats, beaktas. I den utgiftsmässiga redovisningen beaktas endast ränteutbetalningar i samband med att en kupong eller en obligation förfaller. Förutom löpande ränteutgifter samt över och underkurser från emissionerna utgörs de totala ränteutbetalningarna även av utgifter i form av realiserade kursdifferenser vid förtidsinlösen av lån samt realiserade valutakursdifferenser. De periodiserade räntorna, som visas i 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 tabell 3.3, används vid beräknandet av det finansiella sparandet och för dessa beräkningar skall inte värdeförändringar räknas med. Följaktligen tas inte heller orealiserade omvärderingar av skulden med avseende på ändringar i marknadsräntor och växelkurser upp som kostnader för statsskulden. Tabell 3.2 Utgiftsmässiga statsskuldsräntor Räntor på lån i Räntor på lån i ut- Över-/underkurser vid -7,7 -13,6 -7,0 Räntor på in- och -4,8 -5,8 -7,4 -8,2 -4,7 Anm: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid med summan. 1Om emitterat en obligation med en kupongränta som är högre än marknadsräntan uppstår en överkurs, vilket innebär att RGK får den diskonterade mellanskillnaden mellan marknadsräntan och kupongräntan av köparen. Underkurser uppstår vid motsatt förhållande. 2Posten utgörs av nettoräntebetalningar till myndigheters m.fl. behållningar och skulder hos RGK. Dessa behållningar är inte en del av statsskulden men belastar trots detta anslaget. Posten ingår inte längre i redovisningen av de kostnadsmässiga räntorna då den inte påverkar det finansiella sparandet. RGK:s inlåning från myndigheter m.fl. ingår inte i statsskuldsbegreppet. RGK:s nettoutlåning till myndigheter m.fl. påverkar istället statskulden genom lånebehovet. Myndigheternas nettoräntekostnader avräknas deras eventuella anslag. Posten in- och utlåning förhindrar att myndigheternas nettoräntekostnader dubbelräknas på statsbudgeten. Om kostnaderna för statsskulden skall analyseras bör dessa nettokostnader inte ingå. 3Vid lösen eller omsättning av lån i utländsk valuta realiseras valutakursförluster eller vinster beroende på hur valutakursen utvecklats sedan lånet tecknades. Posten påverkar statsbudgetens utgifter och statsbudgetens saldo men inte statens finansiella sparande. 4Kursförluster uppstår vid förtidsinlösen av lån som har en högre kupongränta än marknadsräntan vid återköpstillfället. Kursvinster uppstår vid motsatt förhållande. Posten påverkar statsbudgetens utgifter och saldo men inte statens finansiella sparande. Tabell 3.3 Kostnadsmässiga statsskuldsräntor -2,7 -3,3 -1,8 -1,1 -0,9 Anm: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid med summan. 1Summa räntor har i tidigare budgetpropositioner inkluderat in- och utlåning, dvs. nettoutgiften av myndigheters m.fl. ränteflöden gentemot RGK. 2Justeringsposten utgörs av den del av kursdifferensen som faktiskt hör till det aktuella året minus det som avräknats på anslaget. Härigenom periodiseras kostnaden på respektive år. 3På dessa poster periodiseras upplupna räntekostnader på respektive år. 4Exklusive realiserade valuta- och kursdifferenser. Bemyndigande att överskrida anslaget Regeringen begär ett bemyndigande att vid behov överskrida ramanslaget 92:1 Räntor på statsskulden. har regeringen utnyttjat bemyndigandet. Utfallet på anslaget uppgick till vilket är högre än vad som anvisats av i den ursprungliga statsbudgeten. Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att överskrida anslaget om det är nödvändigt för att kunna fullgöra statens betalningsåtaganden. 3.2Faktorer som påverkar ränteutgifterna Storleken på statsskulden, räntenivåer och den svenska kronans växelkurs mot andra valutor är de viktigaste faktorerna för ränteutgifternas storlek. Ränteutgifterna påverkas även av de övergripande riktlinjer för statsskuldens förvaltning som regeringen fastställer och av den upplåningsteknik som använder. Den upplåningsteknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på ränteutgifterna, främst genom att ränteutgif- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 ter omfördelas i tiden, t.ex. genom över- och underkurser vid emission. Ränteutgifterna för statsskulden blev lägre 2002 jämfört med . Nedgången beror bl.a. på att ett lån med hög kupongränta förföll och ersattes med lån med lägre kupongränta. Därtill kommer att statsskulden minskat under en följd av år och ett lägre ränteläge. Dessutom halverades de realiserade valutaförlusterna, bl.a. till följd av att kronan i genomsnitt var starkare än . Diagram 3.1 Statsskuldsräntor (utgiftsmässiga) 19952006 3.2.1Statsskulden och statsbudgetens saldo Vid utgången av 2002 var statsskulden . Förändringar i statsskuldens storlek beror i huvudsak på statsbudgetens saldo. Därutöver kan den även påverkas av omvärderingseffekter. Då statsbudgetens saldo visar överskott kan amortering ske på statsskulden. Diagram 3.2 Statsskulden som andel av BNP och i miljarder kronor Som framgår av diagram 3.2 ökade statsskulden Av diagram 3.1 framgår att de utgiftsmässiga kraftigt då statsskulden steg statsskuldsräntorna har minskat från ca 105 mil- från ca 600 till eller jarder kronor 1995 till ca till av BNP. Detta beror främst på lägre marknadsrän- 19901997 var utfallet för statsbudgeten oav- tor samt att statsskulden har minskat. av BNP minskar statsskuldsräntorna under mot- skottet kraftigt , då budgetsaldot svarande period från . uppgick till minus . 2003 beräknas de utgiftsmässiga statsskuldsrän- perioden 19941997 stabiliserades skulden som torna till och 2004 till 47,5 andel av BNP (skuldkvoten) på omkring 80 pro- Åren 20052006 beräknas de Konsolideringsprogrammet och den eko- utgiftsmässiga statsskuldsräntorna till 48,6 re- nomiska återhämtningen innebar att underskot- ten reducerades markant . andel av BNP ökar statsskuldsräntorna från 1,7 1998 uppvisade statsbudgeten ett positivt saldo De ökade ränteutgifterna och 2005 förbättrades ytterligare 1999 och 2000 främst till jämfört med beror främst på minskade följd av engångseffekter föranledda av pensions- Ett högre ränteläge och en något större statsskuld mot slutet av perioden innebär Som en följd av den positiva utvecklingen av också ökade utgifter för statsskuldsräntorna. statsbudgetens saldo har skuldkvoten reducerats markant och uppgick vid utgången av 2002 till av BNP. minskade statsbudgetens saldo till ca . beräknas statsbudgetens saldo till ett underskott, 1 Ett nytt statsskuldsmått trädde i kraft . Det nya måttet innebär att statsskulden blir ca högre fr.o.m. jämfört med den tidigare definitionen. Statsskulden vid utgången av 2002 beräknad enligt det nya måttet motsvarar 1 . ett lånebehov, på ca . beräknas statsbudgetens saldo uppvisa underskott på ca 42 respektive ca 14 och ca . Nominellt beräknas statsskulden till följd av de positiva lånebehoven öka från ca vid ingången av 2003 till ca 2006. Som andel av BNP beräknas skulden minska från /vid slutet av beräkningsperioden. Diagram 3.3 Statsbudgetens saldo 19902006 96 97 98 99 00 Värdet på den svenska kronan påverkar ränteutgifterna på valutaskulden. En svagare krona ökar och en starkare minskar ränteutgifterna. Därutöver påverkas ränteutgifterna även av valutakurser mellan andra valutor än kronan. När ett lån förfaller realiseras en valutadifferens, vilken läggs till ränteutgifterna. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Räntenivåerna både i och internationellt har sjunkit betydligt. Räntorna antas ha bottnat . Därefter antas de successivt stiga . Tabell 3.4 Ränteförutsättnigar (årsgenomsnitt) De övergripande strategierna för förvaltningen av statsskulden bestäms av regeringen i ett riktlinjebeslut. Det viktigaste innehållet i beslutet är skuldens genomsittliga räntebindningstid (duration), amorteringstakten i utländsk valuta och fördelningen av upplåning mellan nominella och reala instrument i svenska kronor. Inom de fastställda ramar som bestämts har mandat att fatta beslut om hur statsskulden skall förvaltas under förutsättning att målet om att minimera kostnaderna med beaktande av risk uppfylls. Statsskuldens fördelning mellan olika skuldslag framgår av diagram 3.5. En första indelning kan göras mellan lån i svenska kronor och utländsk valuta. För skulden i svenska kronor görs ofta också en indelning mellan nominella och reala instrument. Diagram 3.5 Statsskuldens (inkl. skuldskötselinstrument) fördelning på instrumenttyper Utländsk valuta inkl. swappar 28, 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Nominella lån i svenska kronor Drygt hälften av statsskulden är finansierad med nominella lån i svenska kronor. De två instrument som används är i huvudsak statsskuldväxlar och statsobligationer. I upplåningen från hushåll står premieobligationer för den största delen. Statsskuldväxlar är ett instrument där löptiden normalt sett uppgår till högst . Den korta löptiden gör att detta instrument huvudsakligen används till att parera kortsiktiga fluktuationer i lånebehovet. Räntan på en statsskuldväxel är skillnaden mellan det belopp som staten erhåller när växeln emitteras och det belopp som staten återbetalar vid förfall, ett s.k. nollkuponginstrument. Den korta löptiden på statsskuldväxlar gör att en förändring i räntenivån slår igenom relativt snabbt på räntekostnaderna för den delen av skulden. Statsobligationer har en fast årlig kupongränta, vilket innebär att räntan betalas ut med ett lika stort belopp varje gång. Normalt sett finns ca 10 olika statsobligationer med en löptid på . Från början brukar kupongräntan och marknadsräntan, den ränta som används för att beräkna obligationens pris, vara ungefär densamma. Allt eftersom förändras vanligtvis marknadsräntan, vilket får till följd att obligationerna får en överkurs alternativt en underkurs. När emitterar obligationer med överkurs betraktas det som en ränteintäkt och om det är underkurs som en ränteutgift. Det här kan göra att de kassamässiga räntorna kan variera betydligt, vilket t.ex. är fallet 2003 då stora överkurser förväntas uppstå. De kostnadsmässiga räntorna påverkas däremot inte av över- och underkurser. Reala lån i svenska kronor Realobligationer är ett något mer komplicerat instrument än nominella obligationer när det gäller att beräkna räntan. Förenklat uttryckt kan den som köper en realobligation sägas erhålla en real ränta plus kompensation för inflationen. Re- alobligationer finns både med årlig kupongränta och som obligationer utan kupong, s.k. nollkupongare. Räntan för realobligationer med kupong räknas upp med inflationen liksom det belopp som återbetalas på förfallodagen. För nollkupongare gäller motsvarande att återbetalningsbeloppet räknas upp med inflationen. Konstruktionen för realobligationer med och utan kupong gör att en stor del av räntan betalas först när lånet förfaller. I likhet med vad som gäller för nominella obligationer uppstår det över- och underkurser, vilka vid sidan av relationen mellan kupongränta och marknadsränta även är beroende av inflationen. Nominella lån i utländsk valuta Valutaskulden är finansierad dels i obligationer direkt i utländsk valuta, dels med s.k. kron/valutaswappar. /valutaswappar kan förenklat sägas vara avtal där en räntebetalning i kronor byts mot en räntebetalning i utländsk valuta, t.ex. i euro. har det varit billigare att låna i utländsk valuta, genom kron/valutaswappar än genom direktupplåning. Det har inneburit att denna del av valutaskulden har växt till . De kostnadsmässiga fördelarna har dock minskat varför upplåningen nu görs i ungefär lika omfattning i direktlån och kron/valutaswappar. Diagram 3.6 Finansiering av valutaskulden per valuta * kron/valutaswappar fastställer ett benchmark för hur fördelningen mellan olika valutor inom den utländska skulden ska se ut. Avvikkelserna från benchmark i den faktiska valutafördelningen regleras genom derivattranskationer i en s.k. currency overlay. En del av valutaskulden finansieras med lån i kronor, som sedan swappas till exponering i utländsk valuta. Finansieringen av valutaskulden visas i ovanstående diagram och exponeringen efter derivattransaktioner visas i diagram 3.7. Derivat används i huvudsak i valutaskulden. En typ av derivat är som nämnts ovan kron/valutaswappar som används för att skapa exponering i en annan valuta. Andra derivat används för att skapa en viss fördelning mellan olika valutor i valutaskulden. fastställer ett riktmärke för valutafördelningen i syfte att ge valutaskulden en lämplig sammansättning med hänsyn till målet om kostnadsminimering med beaktande av risk. Andra derivat används för att styra durationen i valuta- Derivatkontrakten ger även de upphov till ränteutgifter och ränteintäkter som är beroende av ränte- och valutakursutvecklingen. Derivaten är en del av upplåningsstrategin som syftar till att låna så billigt som möjligt, men det är också en viktig del av skuldens riskstyrning. Diagram 3.7 Valutaskuldens fördelning per valuta efter derivattransaktioner I riktlinjebeslutet för av statsskulden har regeringen beslutat att valutaamorteringen skall uppgå till , med ett intervall på +/- . Den långsiktiga inriktningen är att reducera valutaskuldens andel av statsskulden. Regeringen lämnar en utvärdering av statsskuldsförvaltningen till . Regeringen överlämnade skrivelsen om utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning för perioden 19982002 (skr. 2002/03:104). En ökning av korta och långa svenska marknadsräntor med en procentenhet till och med /04 skulle öka de kassamässiga statsskuldsräntorna med ca . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 kostnadsmässiga statsskuldsräntorna skulle bli ca . Om den svenska marknadsräntan under ett enskilt år ökar eller minskar med en procentenhet blir de kassamässiga statsskuldsräntorna året då förändringen inträffar ca högre respektive lägre medan räntorna året därpå ökar respektive minskar med . Effekten på de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna om räntan är en procentenhet högre eller lägre än beräkningsantagandena för ett enskilt år blir 1,1 högre eller lägre innevarande år och året därpå samt ca åren efter det. En förstärkning eller en försvagning av kronkursen med en procent till och med /04 skulle generera minskade respektive ökade realiserade valutakursdifferenser på ca . En förstärkning respektive försvagning av kronkursen med en procent skulle minska respektive öka realiserade valutakursdifferenser med ca . Detta gäller en generell förändring av kronkursen. I de fall kronan rör sig åt olika håll gentemot olika valutor kan enprocentiga förändringar gentemot valutaskuldportföljen implicera betydligt större ökningar eller minskningar av de realiserade valutadifferenserna. Vidare kan effekten förstärkas vid stora, kortfristiga rörelser i växelkurserna. Realiserade vinster eller förluster till följd av växelkurser påverkar enbart de kassamässiga statsskuldsräntorna. En förbättring av budgetsaldot med ett enskilt år skulle minska de kassamässiga statsskuldsräntorna med ca efter det att förändringen inträffar. blir effekten ca hälften, dvs. Beräkningen är schablonmässig. Beroende på när förändringen sker och hur det förändrade lånebehovet påverkar finansieringen kan det få en avvikande effekt. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 3.5 Härledning av anslagsnivån 20042006, för anslaget 92:1 Räntor på statsskulden Anvisat 2003 statsbudget 1 Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1 Statsbudget enligt beslut , (bet. 2002/03:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 2Summa förändring valutaförluster/vinster och kursförluster/vinster jämfört med beräknat 2003 statsbudget (se även tabell 3.2 samt tabell 3.3 i kap 3 räntor på statsskulden, UO 26, prop. 2002/03:1). 3Motsvarar ej exakt volymförändring utan är en summering av förändringar räntor på lån i svenska kronor och utländsk valuta jämfört med beräknat 2003 statsbudget (se hänvisning under not 2). 4Summa förändring räntor på över-/underkurser vid emission, in/utlåning, samt övrigt jämfört med beräknat 2003 statsbudget (se hänvisning under not 2). Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att 47 anvisas under anslaget 92:1 Räntor på statsskulden . beräknas anslaget till 48 och 2006 beräknas anslaget till 58 . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 1 Inklusive av redan beslutade anslag på tilläggsbudget och förslag på tilläggsbudget i samband med BP . Ett särskilt anslag finns upptaget på statsbudgeten för att vid behov kunna användas för oförutsedda utgifter. Anslaget för innevarande budgetår uppgår till . Medel från anslaget tas i anspråk efter beslut av regeringen i varje enskilt fall. 4.2Ianspråktagande av anslaget 2002 och t.o.m. utbetalades från detta anslag. Av detta belopp har betalats ut via . Utbetalningarna avser två ärenden gällande ersättning för att anställningsförhållanden påverkats då uppgifter lämnats ur Säkerhetspolisens register. Ett motsvarande belopp har dragits in från det under utgiftsområde 4 Rättsväsendet uppförda anslaget 4:2 Säkerhetspolisen. Via har betalats ut gällande ersättning avseende överenskommelse av förlikningsförhandlingar angående mål mot inför för de mänskliga rättigheterna. Ett indrag på motsvarande belopp kommer att göras under innevarande år från det under utgiftsområde 4 Rättsväsendet uppförda anslaget 4:5 Domstolsväsendet. Till och med juli har betalats ut från detta anslag. Av detta belopp har betalats ut via enligt beslut om ersättning avseende skadegörelse i samband med i . I beloppet ingår ersättning till Kammarkollegiet rörande uppdrag i ärendet. Via har betalats ut gällande ersättning avseende överenskommelse från förlikningsförhandlingar angående mål mot inför för de mänskliga rättigheterna.