prop · GR03150 · 2004-06-10 00:00:00 — Det är alltså angeläget att rättsläget i sådana avtalsförhållan- den klarläggs. Som framgår föreslås regler som innebär att den som blir bunden genom reservationsanslutning dels får ett direkt meddelande om detta från försäkringsbolaget innan första premien skall betalas, dels har rätt att i detta läge säga upp försäkringen till upphörande. Det är svårt att se hur en sådan reglering skulle ställa till olägenheter för den som av ena eller andra orsaken är negativ till försäkringsformen. Anslutning till obligatorisk gruppförsäkring Obligatorisk gruppförsäkring bör innebära att varje medlem i gruppen blir direkt ansluten till gruppförsäkringen på grund av gruppavtalet. bör vara grunden för medlemmens anslutning. Här får man alltså slå av på kravet om personlig anmälan för att någon skall ha rättigheter som försäkrad. Vid obligatorisk försäkring har medlemmarna inte någon egen kontakt med försäkringsbolaget men är inte heller själva skyldiga att betala någon premie. Som regeringen återkommer till föreslås också att varje gruppmedlem alltid när som helst kan anmäla att han avstår från försäk- ringen. Några bärande invändningar kan då inte riktas mot att grupp- medlemmarna blir anslutna till gruppförsäkringen genom gruppavtalet. Vem bör anses som försäkringstagare? Vid frivillig försäkring bör man anse det individuella avtal som ingås mellan gruppmedlemmen och försäkringsbolaget som det egentliga försäkringsavtalet. får betydelse som grundval för försäk- ringsavtalet och som förutsättning för detta, men den person som upp- träder för gruppens räkning när gruppavtalet ingås kan inte gärna behandlas som försäkringstagare. Det naturliga är att anse grupp- medlemmen som försäkringstagare i sammanhanget och att försäkrings- skyddet uppkommer genom att medlemmen ansluter sig till försäkringen. Ett avtal om obligatorisk gruppförsäkring måste däremot anses ingånget redan genom gruppavtalet, och den som sluter gruppavtalet med bolaget är i denna bemärkelse försäkringstagare. I försäkringspraxis behandlas vid gruppersonförsäkring även varje försäkrad som försäkringstagare såvitt försäkringen avser honom, och han kan sålunda förfoga över försäkringen genom ett förmånstagar- förordnande. Det är rimligt att lagen bygger vidare på denna ordning. Att gruppmedlemmen anses som försäkringstagare bör alltså inte hindra att den försäkrade också ges en självständig ställning och behandlas som försäkringstagare när det gäller rätten att förfoga över försäkringen, framför allt genom att insätta förmånstagare, och i konsekvens därmed när det gäller förhållandet till borgenärerna. Detsamma bör av naturliga skäl tillämpas även annars i fråga om rätten till utfallande belopp; den medförsäkrade bör givetvis ha rätt att själv uppbära ersättning ur olycks- fallsförsäkring eller sjukförsäkring i händelse av skada eller sjukdom. I avsnitt 10.10 föreslås en regel för den speciella situationen att skyddet för en enskild gruppmedlem skall bestämmas genom en indi- viduell överenskommelse som dock ännu inte träffats vid försäkrings- fallet. Regeringens förslag: Information skall lämnas innan ett gruppavtal ingås och också när en försäkring har meddelats liksom senare . Särskilda regler ges om information om reservations- anslutning och om försäkringsbesked. Ett sådant besked skall utfärdas till gruppmedlemmarna och kunna åberopas mot försäkringsbolaget, om den som fått beskedet är i god tro. Marknadsrättsliga påföljder skall också gälla. 17 kap. 58 §§ och 19 kap. 58 §§ förslaget till ny försäkrings- avtalslag Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag, frånsett dels att bestämmelser om reservationsanslutning och därmed också informationsregler om sådan saknas, dels att försäkringsbolaget kan rätta till ett felaktigt försäkringsbesked genom ett nytt meddelande (se promemorian s. 191 f., 277 f. och 351 f.). Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. anser att informations- reglerna i högre grad bör utformas med sikte på gruppförsäkringens sär- drag och att det avgörande bör vara att föreskriven information lämnas, inte just att det sker genom försäkringsbesked. Skälen för regeringens förslag Information innan gruppavtalet ingås Frågorna om gruppförsäkringsavtalets ingående hänger nära samman med informationsfrågan. Vid gruppförsäkring ter sig försäkringsbolagets informationsskyldighet minst lika betydelsefull som vid individuell försäkring. Visserligen torde villkoren vid gruppförsäkring på det hela taget vara klara och överskådliga, och det är inte lika svårt som vid individuell försäkring att välja rätt försäkring för den grupp som över- väger att försäkra sig. Ofta kan man också räkna med att den som företräder gruppen vid förhandlingar med försäkringsbolaget har långt större överblick och sakkunskap än en privatperson som försäkrar sig för egen del och bl.a. därigenom har bättre möjligheter att tillvarata de försäkrades intressen. Men är det en påtaglig risk att de försäkrade, som ju inte deltagit i det avtal där villkoren bestäms, saknar närmare kännedom om vad försäkringen innebär. Gruppmedlemmen anmäler sig till försäkringen utan att ha övervägt vare sig sitt försäkringsbehov eller de rättsliga konsekvenserna av försäkrings- avtalet. I den mån man tillåter reservationsanslutning är det naturligtvis särskilt betydelsefullt att gruppmedlemmen får klart för sig vad anslut- ningen innebär. Innan gruppavtalet ingås bör sålunda försäkringsbolaget lämna gruppen information som underlättar valet av försäkringen. Informa- tionen bör avse försäkringsvillkoren och andra förhållanden som gruppen behöver för att kunna bedöma kostnaderna för och omfattningen av försäkringen. Som Lagrådet påtalat bör informationskraven lämpligen utformas i nära anslutning till vad som föreslås gälla vid individuell försäkring. I detta läge bör informationen i första hand ges till gruppföreträdaren eller någon annan som förhandlar på gruppens vägnar. När det gäller avtal om frivillig gruppförsäkring bör försäkringsbolaget även vara skyldigt att på ändamålsenligt sätt ge gruppmedlemmarna informationen så att de kan bedöma om de vill ansluta sig till försäkringen eller inte. Detta meddelande bör dock ofta kunna gå genom gruppföreträdaren. Ifall gruppavtalet föreskriver om reservationsanslutning bör bolaget vara skyldigt att sända ett meddelande om detta till gruppmedlemmarna och informera dem om att de har möjlighet att säga upp försäk- ringen till upphörande (se avsnitt 10.5). Som Lagrådet framhållit bör detta meddelande sändas direkt till de enskilda medlem- marna. Det bör alltså inte räcka att meddelandet skickas till grupp- företrädaren för vidare befordran till medlemmarna. Att ett sådant meddelande ges bör vara en förutsättning för att försäkringsbolaget skall kunna kräva ut den första premien av gruppmedlemmen (se avsnitt 10.7). Information när en försäkring har meddelats I linje med vad som gäller för de individuella försäkringarna bör försäk- ringsbolaget också lämna viss information när försäkringen meddelats. Informationen bör lämnas i ett försäkringsbesked och ange vilka väsent- liga rättigheter och skyldigheter som försäkringen ger och om det finns några viktiga begränsningar av försäkringsskyddet. Som regel bör försäk- ringsbeskeden dock kunna vara generellt utformade. Om försäkringen senare ändras på något väsentligt sätt, bör försäkringsbolaget vara skyl- digt att sända ut nya försäkringsbesked. Försäkringsbeskeden bör sändas för de försäkrades kännedom och riktas till gruppmedlemmarna. Av praktiska skäl bör man dock inte kräva att de alltid sänds direkt till dem, utan de bör om det är ändamålsenligt även kunna sändas genom gruppföreträdaren eller någon annan mellan- man för vidare befordran. Enligt regeringen är det nödvändigt att denna information alltså lämnas just i ett försäkringsbesked, vare sig medlemmen är ansluten från början eller senare ansluts till försäkringen. Ett försäkringsbesked fyller en viktig funktion också när det inte är individuellt utformat. Sålunda garan- teras bäst att den försäkrade får klarhet om vad skyddet närmare innebär och möjlighet att bedöma om han behöver ytterligare trygga exempelvis försörjningen av efterlevande vid dödsfall genom en kompletterande försäkring. Lagrådet har ansett onödigt att försäkringsbeskedet innehåller informa- tion som försäkringsbolaget lämnat tidigare. Regeringen konstaterar dock att beskedet ofta är den enda handling som ger medlemmen närmare uppgifter om försäkringen och är avsedd att bevaras under försäkrings- tiden. Beskedet skulle inte riktigt fylla sin funktion om det utelämnade väsentliga upplysningar bara därför att gruppen tidigare borde ha tagit del av dem. I promemorian liksom i kommittéförslagen föreslås en bestämmelse om att den som har fått ett försäkringsbesked skall kunna göra gällande dess innehåll i förhållande till försäkringsbolaget, förutsatt att mottagaren är i god tro. En sådan regel är i linje med allmänna avtalsrättsliga prin- ciper, anpassade efter den speciella situationen vid gruppförsäkring. Även om villkoren i försäkringen bygger på det tidigare gruppavtalet, har ju mottagaren inte deltagit i detta, och denne har därför fog att ta fasta på den utfästelse som kommer direkt från försäkringsbolaget. I klarhetens intresse finns det anledning att ta upp en uttrycklig regel av detta innehåll i lagen. Den får betydelse både när försäkringsvillkoren ändras till de försäkrades nackdel utan att den enskilde gruppmedlemmen medverkat och när ett försäkringsbesked visar sig felaktigt. Det är naturligt att försäkringsbolaget svarar för fel av detta slag, även när bolaget över- lämnat åt gruppföreträdaren att utfärda beskeden och dess innehåll därför beror på dennes misstag. Det gäller här ett uppdrag att fullgöra en skyldighet som lagen föreskriver. En sådan ståndpunkt lär för övrigt stämma väl med inställningen hos försäkringsbolagen. Enligt promemorian skulle försäkringsbolaget kunna rätta till ett felaktigt besked genom att sända ut ett meddelande om rättelse på ändamålsenligt sätt för den försäkrades kännedom, vilket dock för att få verkan skulle ske senast före ett försäkringsfall. Lagrådet har, på liknande sätt som då det gällde motsvarande förslag vid indivi- duell försäkring, dock ifrågasatt om det är befogat att möjliggöra rättelse i större utsträckning än som följer av 39 § avtalslagen. Som framgått delar regeringen denna uppfattning då det gäller individuell information (jfr avsnitt 6.1.2), och den framstår som befogad också i fråga om försäkringsbesked. Det avgörande bör alltså vara gruppmedlemmens goda tro som anges i 39 § avtalslagen, dvs. när han fick reda på rättshandlingens innehåll eller i särskilda fall till vad han insett eller bort insett senare men innan den inverkat bestämmande på hans handlingssätt. Information och efter ett försäkringsfall Försäkringsbolaget bör i likhet med vad som föreslås för de indivi- duella försäkringarna vara skyldigt att informera de försäkrade i skälig omfattning även . Detsamma bör gälla i samband med förnyelse av försäkringen. Informationen bör lämnas på ett ända- målsenligt sätt. När ett försäkringsfall har inträffat bör informationsskyldigheten gälla också mot andra som kan ha anspråk mot bolaget. Om försäkringsbolaget vid gruppersonförsäkring får kännedom om ett försäkringsfall som utgörs av försäkringtagarens död, bör bolaget dessutom vara skyldigt att genast underrätta dödsboet om försäkringsfallet och även under vissa förutsätt- ningar förmånstagare, liksom föreslås för den individuella personförsäk- ringen (se avsnitt 9.1.1). Om försäkringsbolaget inte lämnar den föreskrivna informationen, bör bolaget kunna med stöd av marknadsföringslagen åläggas att göra detta. Motsvarande bör alltså här gälla som beträffande de individuella försäkringarna. När försäkringsbolagets ansvar skall inträda Regeringens förslag: Avtalsfrihet skall gälla i fråga om tiden för inträdet av försäkringsbolagets ansvar, dock skall ansvar vid den avtalade tidpunkten inträda mot alla som då tillhör gruppen. 17 kap. 9 § och 19 kap. 9 § förslaget till ny försäkringsavtalslag Promemorians förslag: Stämmer väsentligen överens med rege- ringens (se promemorian s. 189 f.). Remissinstanserna: Inga särskilda invändningar finns mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Att anslutning till en gruppförsäkring sker behöver inte i och för sig innebära att försäkringsbolagets ansvar inträder. Eftersom förhållandena beträffande anslutningen kan variera, bör det gälla avtalsfrihet på den punkten. Svårigheter kan uppkomma med hänsyn till de krav som måste ställas på gruppens karaktär och anslutningsgraden för att en försäkring skall kunna meddelas. Av sådana skäl bör bolaget kunna skjuta upp ansvaret exempelvis till en viss procent av gruppens medlemmar vid frivillig försäkring har anmält sin anslutning. Såtillvida bör det dock finnas en tvingande regle- ring att ansvaret gäller alla som ingår i gruppen vid den tid som anges i gruppavtalet om de har anmält att de ansluter sig och uppfyller anslut- ningskraven. Alla gruppmedlemmar och medförsäkrade bör behandlas på samma sätt. På detta sätt förebyggs också att enskilda försäkrade som anmält sin anslutning går miste om skyddet på grund av något förbi- seende. Om någon går med i gruppen , bör skyddet lämpligen inträda dagen efter det att detta sker, såvida inte gruppavtalet föreskriver något annat. Anslutningen bör anses ske när medlemmen gör anmälan till försäk- ringsbolaget eller till någon som tar emot anmälningar för dess räkning. Vid reservationsanslutning bör anslutning anses ske när tiden för att avböja försäkringen går ut. I fråga om obligatorisk försäkring bör ansvaret gälla från och med dagen efter den då gruppavtalet slöts och för dem som inträder senare från och med dagen efter inträdet. Även här bör dock avtalsfrihet gälla. När försäkringsbolagets ansvar skall upphöra Regeringens förslag: Har inget annat avtalats, skall en gruppförsäk- ring förnyas för av om inte avtalet sägs upp före försäkringstidens utgång. Om försäkringsbolaget säger upp försäk- ringen till försäkringstidens utgång, skall bolaget underrätta med- kontrahenten och gruppmedlemmarna om uppsägning och uppsäg- ningen få verkan efter det att meddelandena avsändes. En gruppmedlem skall ha rätt att när som helst säga upp eller avstå från försäkringen. Om en gruppmedlem lämnar gruppen, skall ett efter- skydd gälla under vissa förutsättningar. Efterskyddet skall vara en månad för gruppskadeförsäkring och för grupperson- försäkring. Om gruppavtalet upphör på grund av uppsägning från gruppens sida, skall försäkringen upphöra för samtliga försäkrade . Upphör försäkringsbolagets ansvar på grund av uppsägning från bolaget eller från gruppen, skall varje försäkrad ha rätt att få ett likvärdigt skydd genom fortsättningsförsäkring, med vissa undantag. Försäkringsbolaget skall bara ha en begränsad rätt att säga upp försäkringen . Vid försäkringsbolagets konkurs skall motsvarande gälla som vid individuell försäkring. 17 kap. 1116 §§ och 19 kap. 1118 §§ förslaget till ny försäk- ringsavtalslag Promemorians förslag: Överensstämmer väsentligen med regeringens (se promemorian s. 279 f., 189, 195 och 353 f.). Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. och Motor- förarnas förordar ett längre efterskydd vid grupp- skadeförsäkring. motsätter sig en ordning med fortsättningsförsäkring. avstyrker att undantag från de tvingande reglerna medges av hänsyn till försäkringens art. Skälen för regeringens förslag Förnyelse av försäkringen och uppsägning till försäkringstidens utgång En dispositiv regel bör gälla om en gruppförsäkring förnyas för av om avtalet inte sägs upp före försäkringstidens slut. En sådan ordning står i överensstämmelse med gällande försäkringspraxis. När försäkringsbolaget säger upp försäkringen till försäkringstidens utgång, bör uppsägningsmeddelandet ställas till den medkontrahent som har ingått gruppavtalet. Denne är den ende representant för motparten som utan vidare går att bestämma. Till skydd för gruppmedlemmar bör dock även dessa underrättas om uppsägningen. Eftersom försäkrings- bolaget ofta saknar kännedom om gruppmedlemmens person och adress, bör denna skyldighet inte sträcka sig längre än att meddelandet skall sändas på ett ändamålsenligt sätt. Gruppmedlemmarna bör även skyddas genom en uppsägningstid på en månad. Under hänvisning till sin ståndpunkt när det gäller den s.k. postrisken vid individuell försäkring (se avsnitt 6.6.4) har Lagrådet anmärkt att en uppsägning bör gå på avsändarens risk och att det inte finns anledning att ha en annan reglering vid gruppavtal. Regeringen konstaterar att förhållandena ändå här skiljer sig ganska markant från de individuella avtalen. Om vissa gruppmedlemmar skulle göra gällande att det inte fått något meddelande och därför uppsägningen inte kan ha avsett dem, innebär det att en gruppförsäkring skulle fortsätta att gälla för några enstaka medlemmar medan den i övrigt skall upphöra. Ett sådant system skulle medföra stora komplikationer från praktisk och försäkringsteknisk synpunkt. Enligt regeringen bör en uppsägning till försäkringstidens utgång därför få verkan efter det att meddelandena på ändamålsenligt sätt avsändes för gruppmedlemmarnas kännedom. (Om uppsägning , se nedan.) Lagrådets synpunkt tydliggör dock att det är motiverat att den enskilde också skyddas genom en rätt till fortsättningsförsäkring vid grupperson- försäkring, och regeringen återkommer till det nedan. När det finns rätt till en sådan fortsättningsförsäkring, bör försäkringsbolaget vara skyldigt att ange även detta i meddelandet om uppsägningen så att gruppmedlem- men blir uppmärksammad på sina möjligheter. Vad beträffar gruppskade- försäkring lär en gruppmedlem i allmänhet få reda på av andra grupp- medlemmar om försäkringens upphörande, och han bör då utan svårighet kunna få en ny individuell försäkring om inte ny gruppförsäkring ersätter den tidigare. En gruppmedlem bör ha rätt att säga upp eller avstå från försäkringen Som regeringen redan varit inne på (avsnitt 10.2) bör en gruppmedlem vid frivillig gruppförsäkring ha rätt att när som helst säga upp försäk- ringen; detta utgör ett skydd mot att han får bekosta onödiga försäk- ringar. Vid obligatorisk gruppförsäkring bör en gruppmedlem när som helst kunna förklara att han avstår från försäkringen. Vid obligatorisk försäkring innebär anslutningen till försäkringen visserligen inga förplik- telser för gruppmedlemmen mot försäkringsbolaget, och därför är en uppsägningsrätt inte lika angelägen här. Gruppmedlemmen bör likväl ha möjlighet att komma från försäkringen. Det är tänkbart att detta kan medföra fördelar i förhållande till organisationen, t.ex. reduktion av medlemsavgift, och gruppmedlemmen kanske av principiella skäl inte heller vill påtvingas ett försäkringsskydd. Vad bör gälla om en medlem lämnar gruppen? Om den enskilde medlemmen lämnar gruppen, kan han behöva en viss frist att ordna upp sina försäkringsförhållanden på annat sätt. kan en medlem vara tvungen att gå ur gruppen, t.ex. på grund av uppsägning från sin anställning. kan det finnas vägande skäl för att t.ex. lämna en förening som ordnat försäkringen. Också medförsäkrade mister då sitt skydd. Om en medlem avlider, kan dödsboet riskera att stå utan hemförsäkring. Både kommitténs förslag och promemorian föreslår här ett efterskydd under en månad vid gruppskadeförsäkring och vid gruppersonförsäkring. Undantag görs för det fall där utträdet beror på att medlemmen uppnår en viss ålder; detta kan antas framgå av försäkrings- beskedet och medlemmen får ta det i beräkning. Efterskyddet skall inte heller gälla när gruppmedlemmen fått eller uppenbarligen kan få mot- svarande skydd på en ny arbetsplats eller i en ny förening och därför inte har behov av någon förlängning av försäkringen. Regeringen delar bedömningen att den försäkrade bör ha ett visst rådrum att ordna sina försäkringsförhållanden och alltså ha ett sådant efterskydd. De föreslagna fristerna framstår som lämpligt avvägda för att ge gruppmedlemmen tid att anpassa sitt försäkringsskydd efter den nya situationen. Ett efterskydd på en månad bör sålunda vara tillräckligt för skadeförsäkringen. Typiskt sett är det inga svårigheter för den försäkrade att teckna en individuell skadeförsäkring eller eventuellt försäkra sig med den grupp han numera tillhör. För personförsäkringen bör efterskyddet vara längre, men bör här vara tillräckligt. Vid gruppersonförsäkring är det av sociala skäl motiverat att ge ett efterskydd även till make efter äktenskapsskillnad och sambo efter separation. Vid gruppskadeförsäkring är det däremot naturligt att maken eller sambon i detta läge liksom vid individuell försäkring inte längre omfattas av försäkringen och genast ser till att skaffa sig försäkrings- skydd på annat håll. Som kommittén och promemorian föreslår behöver efterskyddet inte gälla ifall den gruppmedlemmen på annat sätt kan få motsvarande skydd, t.ex. genom en gruppförsäkring på sin nya arbetsplats. Försäkrings- bolaget bör också kunna göra förbehåll om att efterskydd inte skall finnas vid mera speciella försäkringar där det inte föreligger samma behov, t.ex. en försäkring med kort giltighet eller en försäkring för en viss verksam- het. Avgörande bör dock vara om det är försäkringstekniskt motiverat med ett sådant förbehåll. För att hindra missbruk av rätten som enligt uppgift inte är ovanligt bör försäkringsbolaget vid gruppersonförsäkring vidare enligt regeringen få göra förbehåll om att gruppmedlemmen måste ha varit försäkrad för att få förmånen av ett efterskydd. Tiden bör, som förekommer i vissa villkor, sättas . Det saknas däremot tillräckliga skäl för ett efterskydd när en grupp- medlem vid frivillig försäkring lämnar försäkringen men står kvar i gruppen, t.ex. såsom anställd i det företag försäkringen omfattar. Grupp- medlemmen kan då antas själv ha sett till att det finns försäkringsskydd, och saknas detta får bristen normalt anses självförvållad. Vad bör gälla om gruppavtalet upphör på grund av uppsägning från gruppens sida? Om gruppen säger upp gruppavtalet, bör försäkringen i överens- stämmelse med rådande försäkringspraxis upphöra för samtliga försäk- rade som anges i uppsägningen. Detta avtal utgör ju grundvalen för de enskilda försäkringarna. Det är i och för sig tänkbart att den enskilde gruppmedlemmen för sin del inte hade önskat att försäk- ringen upphörde, men gruppmedlemmarna bör inte ha möjlighet att hindra uppsägningen av gruppavtalet. I deras intresse bör i stället gälla en uppsägningstid på en månad från det att försäkringsbolaget tog emot gruppens uppsägning. För att medlemmarna skall få kännedom om uppsägningen bör försäkringsbolaget också vara skyldigt att genast sända en underrättelse om denna till dem. Som regeringen strax kommer till bör vidare vid gruppersonförsäkring de försäkrade ha rätt till fortsättningsförsäkring, och försäkringsbolaget bör vara skyldigt att underrätta dem också om denna rätt när bolaget fått gruppens uppsägning. Det bör finnas en rätt till fortsättningsförsäkring vid gruppersonförsäkring I villkoren för gruppersonförsäkring brukar det finnas regler om att gruppmedlemmarna under vissa förutsättningar kan få teckna fortsätt- ningsförsäkring, individuell eller kollektiv, om försäkringen upphör genom att gruppavtalet träder ur kraft eller gruppmedlemmen går ur gruppen. På detta sätt minskas risken för att en försäkrad, vars hälsa försämrats , helt ställs utan försäkringsskydd när den tidigare försäkringen upphör. Även om möjligheten till fortsätt- ningsförsäkring utnyttjas i begränsad utsträckning är den mindre ekonomiskt fördelaktig än en vanlig gruppförsäkring kan den utgöra en viktig kompletterande förmån från social synpunkt. Enligt kommitténs förslag och promemorian skall vissa tvingande regler tas in i lagen om fortsättningsförsäkring vid gruppersonförsäkring.