prop · GS031d10 · 2004-09-20 00:00:00 — Både nyanlända invandrare och de som vistats i har generellt sett en sämre hälsa än befolkningen i övrigt. Både bland svenskfödda och invandrare förekommer stora hälsoskillnader mellan kvinnor och män och mellan olika socioekonomiska grupper. Målet för samhällets alkoholpolitik är att minska alkoholens medicinska och sociala skadeverkningar. Detta slog fast då man beslutade om en femårig nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador (prop. 2000/01:20, bet. 2000/01:SoU8, rskr. 2000/01:144). Diagram 4.3 Skattning av total alkoholkonsumtion i Källa: SoRAD Monitorprojekt Alkoholkonsumtionen uppgick till ren alkohol per person , vilket är en ökning med . Den största ökningen har ägt rum (se diagram ovan). ökade alkoholkonsumtionen med , vilket är en klart lägre ökningstakt än under både 2001 och 2002 (). 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 tatet av såväl en ökad försäljning på Systembolaget som ökad införsel av alkohol från utlandet. Noterbart är dock att ökar inte längre den registrerade alkoholkonsumtionen i utan all ökning av totalkonsumtionen är resultatet av ökad alkoholinförsel från utlandet. Diagram 4.4 Antal intensivkonsumtionstillfällen* för olika åldersgrupper i genomsnitt Källa: SoRAD Monitorprojekt * Intensivkonsumtion innebär att man dricker alkohol ungefär motsvarande minst en halv halvflaska sprit eller en hel flaska vin eller 4 burkar starköl eller 6 burkar folköl vid samma dryckestillfälle. Vidare visar diagram 5.4 att konsumtionen är som störst i början av , för männen i åldersgruppen och för kvinnorna i åldern . Detta innebär att den faktiska konsumtionen för 2024-åriga män uppgår till alkohol och för kvinnorna i samma åldersgrupp till knappt . En viktig iakttagelse är att alkoholkonsumtionen i åldersgruppen har minskat . De drogvaneundersökningar som genomförs av () bland skolelever i årskurs 9 visar också på en nedgång av pojkarnas konsumtion . Mellan 19982001 har antalet personer som vårdats för alkoholförgiftning mer än fördubblats. Särskilt allvarligt är att antalet kvinnor i åldern som vårdats för alkoholförgiftning har ökat . Trots att alkoholkonsumtionen inte har ökat bland ungdomar så har andelen ungdomar som ofta berusar sig fortsätt att öka och andelen som aldrig berusar sig minskat. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.5 Antal alkoholrelaterade dödsfall i Källa: EpC, Den alkoholrelaterade dödligheten som varit sjunkande har börjat stiga för männen. Uppgifter från dödsorsaksstatistiken visar på en uppgång för männen jämfört med . Speciellt tydlig var ökningen bland män i åldersgruppen , med en ökning på . Bland kvinnorna märks ingen ökning. De senast tillgängliga siffrorna är och återspeglar inte den kraftiga konsumtionsökning som ägt rum . Även de alkoholrelaterade skadorna och våldsbrotten har ökat och misshandel av både kvinnor och män har ökat. Den ökade alkoholkonsumtionen anses vara den viktigaste orsaken till våldsutvecklingen. Kvinnornas andel av den totala alkoholkonsumtionen har också kraftigt ökat sett i ett längre tidsperspektiv. Den kraftiga ökningen av alkoholkonsumtionen i inger stor oro för ökade alkoholskador i befolkningen framöver och med en försämrad folkhälsa som följd. Statistik 2004 visar också att alkoholkonsumtionen fortsätter att öka. Målet för alkoholpolitiken om att minska alkoholens medicinska och sociala skadeverkningar genom att minska totalkonsumtionen blir således allt svårare att uppnå. Den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador och inrättandet av för att genomföra handlingsplanen har lett till resultat i form av en ökad aktivitet på alkoholområdet framför allt i kommuner och landsting. Åtskilliga nationella och regionala projekt har initierats och regionala konferenser har hållits i samtliga län för att pre- sentera och genomföra intentionerna i den nationella handlingsplanen och få i gång lokala aktiviteter på området. I samtliga län finns särskilda länssamordnare anställda för att utveckla det regionala alkohol- och drogförebyggande arbetet. Ett stort antal kommuner har anställt kommunala samordnare av de projektmedel som länsstyrelserna fördelat. finns ungefär 290 kommunala och regionala samordnare anställda runt om i landet med ett statligt bidrag om 2004. För genomförandet av alkoholhandlingsplanen har totalt avsatts . Huvuddelen, har gått till kommunernas förebyggande arbete. Av resterande belopp har gått till regional kompetensutveckling, till forskning, till frivilligorganisationer samt till informationsinsatser. 4.6.1.4 Analys och slutsatser Regeringen bedömer att de insatser som genomförts inom alkoholområdet har fungerat bra och varit nödvändiga för att få igång en aktiv process, men att de är långt ifrån tillräckliga. Arbetet med att förverkliga handlingsplanens intentioner har pågått i . Insatserna är av långsiktig karaktär där stora ansträngningar görs för att utveckla kompetens, metoder och verksamheter på framför allt lokal och regional nivå. Handlingsplanen har mottagits väl. har kommit igång ordentligt med sitt arbete och de som disponerats för handlingsplanens genomförande innebär en viktig stimulans. Framför allt för det lokala och regionala förebyggande arbetet. har cirka 290 lokala och regionala samordnare av det alkohol- och drogförebyggande arbetet anställts runt om i landets kommuner och landsting med hjälp av de statliga medlen. Detta får anses vara ett bra resultat med tanke på den korta tid som förflutit sedan medlen i praktiken (2002) funnits tillgängliga för ansökan. av de anställda kommunala samordnarna har en fast tjänst 2003, resten är tidsbegränsat projektanställda. Det är därför viktigt med fortsatt statligt stöd till de kommunala samordnarna. Fortsatta insatser är också viktiga mot bakgrund av att vi i kan konstatera en kraftigt ökad total konsumtion av alkohol och ökade skador. En fortsatt ökning av den totala alkoholkonsumtionen och därmed skadorna är också trolig mot bakgrund av slopade införselkvoter och sänkta alkoholskatter i vår omvärld. Om målet för alkoholpolitiken skall kunna nås måste ambitionsnivån höjas och tillräckliga medel tillföras de alkoholförebyggande insatserna på såväl nationell som på regional och lokal nivå. har fått regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera de olika insatserna som följer av den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador. Uppdraget skall redovisas till regeringen och slutligen avrapporteras . De särskilda projektmedlen som efter ansökan fördelas av länsstyrelserna till kommunerna följs upp av och rapporteras till regeringen. kommer erfarenheter av arbetet med att uppfylla handlingsplanens mål att samlas in från ett brett spektrum av samhällets organisationer, alltifrån myndigheter till frivilligorganisationer. Denna uppföljning kommer att vara en viktig grund för framtagandet av den nya alkoholhandlingsplanen. Arbetet med att ta fram en ny nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador för perioden kommer att påbörjas för att presenteras för . Målet för den svenska narkotikapolitiken är ett narkotikafritt samhälle. Narkotikapolitiska insatser skall riktas både mot tillgång och efterfrågan på narkotika i syfte att minska nyrekryteringen till missbruk, förmå fler missbrukare att upphöra med sitt missbruk samt att minska tillgången på narkotika. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.6 Andel elever i årskurs 9 samt andel mönstrande som uppgett att de använt Flickor i åk 9 Pojkar i åk 9 Enligt () som genomför drogvaneundersökningar har narkotikaanvändningen bland ungdomar i årskurs 9 ökat successivt och , vilket diagrammet ovan visar. Som högst var det bland pojkarna och bland flickorna 2001 som prövat narkotika. Därefter sjönk värdena och var andelen för båda könen. Andelen mönstrande 18-åriga män som provat narkotika har, för fösta gången , minskat och är lägre än föregående år. hade provat narkotika, jämfört 2002. Andelen elever i årskurs 9 och bland mönstrande som har använt anabola steroider har legat på . Enligt tillgängliga data har dock det tunga missbruket (i huvudsak injektionsmissbrukare) fortsatt att öka och antalet tunga missbrukare beräknas till 20 00026 000 personer. Tillgängliga undersökningar visar på att en överväldigande majoritet av svenska folket inte befattar sig med någon form av narkotika. Det finns också en bred folklig och politisk uppslutning kring en restriktiv narkotikapolitik. Någon legaliseringsdebatt liknande den som bedrivs i flera andra europeiska länder förekommer inte i . En samlad uppföljning av samhällets insatser på narkotikaområdet har inte gjorts efter det att 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 avlämnade sin slutrapport (SOU 2000:126). kommer att presentera en första folkhälsopolitisk rapport , i vilken bl.a. insatserna mot narkotika skall följas upp. I slutet av kommer den nationelle narkotikasamordnaren att presentera en utvärdering av handlingsplansarbetet. kommer erfarenheter av arbetet med att uppfylla handlingsplanens mål att samlas in från ett brett spektrum av samhällets organisationer, alltifrån myndigheter till frivilligorganisationer. Uppföljningen kommer att utgöra en viktig bas för framtagandet av den nya narkotikahandlingsplanen. För att genomföra den nationella handlingsplanen har regeringen avsatt totalt för åren 20022004. Av dessa har bl.a avsatts för en särskild satsning inom kriminalvården, för samordning, kommunikation och opinionsbildning, för områdesövergripande insatser (exempelvis storstadsatsningarna), till förebyggande insatser, till forskning, till vård och behandling samt till kontrollinsatser. Även när det gäller insatser som syftar till att minska efterfrågan av narkotika har det internationella samarbetet utvecklats. Det är angeläget att även fortsättningsvis kommer att ha en framträdande roll i det internationella samarbetet för att kraftfullt driva frågan om ett narkotikafritt samhälle. Målet för de statliga insatserna inom tobaksområdet är att minska tobaksbruket. I propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35) slår regeringen även fast nedanstående etappmål för tobaksområdet: -En tobaksfri livsstart . -En halvering av antalet ungdomar som börjar röka eller snusa. -En halvering av andelen rökare bland de grupper som röker mest. -Ingen skall utan eget val utsättas för rök i sin omgivning. antog WHO inom ramen för initiativet Hälsa för alla målet att av befolkningen skall vara rökfri 2000. 4.6.2.4 Analys och slutsatser För att förhindra en ny ökning av narkotikaanvändningen bland ungdomar och för att få till stånd en minskning av antalet tunga missbrukare krävs fortsatta insatser på narkotikaområdet. Till detta kommer ett ökat tryck från många länder att liberalisera narkotikapolitiken. För att den nuvarande narkotikapolitikens inriktning skall ligga fast krävs en fortsatt utveckling av hela samhällets insatser. Den nationella narkotikapolitiska handlingsplanen utgör ramen för en samlad nationell . Handlingsplanen omfattar hela det narkotikapolitiska området och inkluderar således såväl utbudssom efterfrågedämpande åtgärder. Det internationella samarbetet inom FN, och EU ger en möjlighet att förbättra samarbetet mellan olika länders polis- och tullmyndigheter för att kontrollera den är ett av få länder i som uppnått WHO:s mål på tobaksområdet. Rökningen har minskat påtagligt i i alla grupper, vilket innebär att målet för de statliga insatserna på tobaksområdet har uppnåtts. Minskningen har varit mer påtaglig hos män än hos kvinnor vilket visar sig tydligt i såväl åldersgruppen som i åldersgrupp . Diagram 4.7 Andel dagligrökare fördelat på kön och ålder Andel (%) Källa: , uppdaterad minskar andelen rökare bland både pojkar och flickor, mest bland pojkar. av flickorna som 2004 gick i årskurs 9 uppgav att de i någon utsträckning rökte. Motsvarande andel bland pojkarna var . Av flickorna var dagligrökare och av pojkarna var motsvarande siffra . Rökning är mer vanligt bland flickor än bland pojkar. För pojkar har en minskning skett när det gäller snusning. För flickor har användningen av snusning ökat, 2004 uppgav av flickorna att de snusat. Den ökande användningen av snus bland flickor kan avspegla en attitydförändring. Sammantaget innebär ovanstående att förhållandena i ungdomsgruppen bör ges fortsatt uppmärksamhet. Diagram 4.8 Andel elever i årskurs 9 som uppgett att de röker eller snusar 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Rökning under graviditet och rökning i små barns miljö innebär ökad risk för utvecklandet av bl.a. luftvägssjukdomar. Barn i en rökande miljö utsätts för samma hälsorisker som har påvisats i övrigt när det gäller s.k. passiv rökning. har det tobakspreventiva arbetet inom mödra- och barnhälsovården utvecklats och stärkts vilket har gett goda resultat. Antalet rökare bland gravida har minskat påtagligt , från 1993 till 2004. Den rökrelaterade sjukligheten och dödligheten har minskat bland män, men ökar fortfarande bland kvinnor och i de mindre gynnade socioekonomiska grupperna. folkhälsorapport från (EPC) , påvisas att den minskade risken att insjukna i kranskärlssjukdomar i stor utsträckning förklaras av förändrade levnadsvanor, och framför allt av en minskning av andelen rökare i befolkningen. Vid en undersökning av vilka riskfaktorer som har påverkan på medellivslängden visas i ovannämnda rapport från EPC att tobaksrökning har störst effekt. Dödligheten i lungcancer minskar för män medan den ökar för kvinnor. Det totala antalet dödsfall ligger fortfarande högre för män, medan den stora ökningen sker bland kvinnor. avled 1 803 män och 1 347 kvinnor. Ett tydligt samband mellan sjukdomsuppkomst och tobaksrökning finns även för Kronisk obstruktiv lungsjukdom (KOL). Sjukdomen upptäcks ofta mycket sent och har ett långsamt förlopp. dog 1 800 personer till följd av KOL. har regeringen avsatt för tobakspreventivt arbete. Av dessa har fördelats till metodutveckling inom tobaksprevention, till organisationer som arbetar med tobaksprevention och till Sluta röka linjen. Lokala insatser har samfinansierats med kommuner och landsting för att insatserna skall kunna integreras i den reguljära verksamheten. Den treårssatsning som har genomförts kommer att utvärderas av . och 2006 avsätts till Sluta Röka Linjen vid , 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 läns landsting, samt till stöd för organisationer som arbetar med tobaksprevention. 4.6.3.4 Analys och slutsatser Hälsoskyddsområdet regleras i . Balkens syfte är att främja en hållbar utveckling, vilket innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Detta syfte konkretiseras i de av fastställda miljömålen (prop. 1997/98:145). Attityderna gentemot rökning har under 1990- talet förändrats påtagligt. har den svenska tobakspolitiken gradvis skärpts. Tobakslagen har stramats upp, såväl avseende reklambegränsningar som produktreglering samt avseende frågor som rör rökfria miljöer och passiv rökning. Sammantaget har detta lett till att har nått WHO:s mål att av befolkningen skall vara rökfri. är dock tobak den största enskilda riskfaktorn för hälsan. Tobaksanvändningen varierar också påtagligt mellan olika grupper i samhället. () har tillsammans med sammanställt en rapport om Landstingens rökavvänjning. Rapporten visar att den verksamhet som bedrivs är varierande och att det finns stora regionala skillnader. Ingen skillnad i resultatet verkar ha skett . Efterlevnaden av bland annat åldersgränsen i tobakslagen är en angelägen fråga. Kunskapen om tobakslagen hos de lokala tillsynsmyndigheterna, kommuner och länsstyrelser ökar som FHI vidareutvecklar metoder för tillsynen. FHI har bl.a. utarbetat en handbok, kallad , som skall kunna bistå kommuner och länsstyrelser i deras dagliga arbete. Vidare har FHI i samråd med utarbetat ett informationsmaterial, Lag om , för att informera och bistå de lokala tillsynsmyndigheterna i deras informationsarbete om den gällande lagstiftningen. I den nya smittskyddslagen (2004:168) som trädde i kraft anges att målet är att samhällets smittskydd skall vara att tillgodose befolkningens behov av skydd mot smittsamma sjukdomar. I den tidigare smittskyddslagen (1988:1472) fanns inte något mål för samhällets smittskydd. Det epidemiologiska läget avseende smittsamma sjukdomar följs upp på nationell nivå genom den rapportering av inträffade sjukdomsfall som görs till enligt smittskyddslagen (2004:168) och genom frivillig rapportering. Anslutningen till det allmänna barnvaccinationsprogrammet övervakas genom årlig insamling av vaccinationsstatistik från alla barnavårdscentraler i landet. I förhållande till många andra länder är läget i gott beträffande flertalet av de allvarliga smittsamma sjukdomarna. Förekomsten av smittsamma sjukdomar i har varit tämligen oförändrad . Inte heller uppvisade den epidemiologiska situationen några avgörande förändringar. De flesta anmälningspliktiga sjukdomar har rapporterats i samma utsträckning eller i något lägre utsträckning än . Diagram 4.9 Antal anmälda hivfall 19972003 Spridningen av hivinfektion i har kunnat hållas på en låg nivå. Tidiga insatser i samband med epidemins utbrott och ett brett och väl samordnat hivpreventivt arbete har bidragit till att antalet hivfall i fortfarande ligger lågt. Totalt har 6 305 personer anmälts som smittade med hivinfektion (4 586 män och 1 719 kvinnor). har dock den positiva utvecklingen upphört. rapporterades 379 nya fall av hiv (232 män och 147 kvinnor), vilket är en kraftig ökning i förhållande till 2002 (282 fall), 2001 (271 fall) och 2000 (242 fall). En närmare analys av anmälningarna visar att den största ökningen skett bland nyanlända heterosexuella personer från högendemiska områden. Flertalet var smittade redan före sin ankomst till . Den inhemska spridningen av hivinfektion har däremot inte ökat. Tillgången till antiviral behandling medför att antalet fall av aids fortsätter att ligga lågt liksom antalet individer som avlider av hiv/aids. Diagram 4.10 Antal anmälda klamydiafall 19972003 Bland de sexuellt överförbara sjukdomarna har klamydiainfektion, gonorré och syfilis ökat . ökade klamydiainfektion, gonorré och syfilis med 9, jämfört med föregående år. Klamydia har nästan fördubblats . ökade förekomsten av klamydia bland kvinnor med och bland män med . Antalet klamydiainfektioner bland kvinnor uppgick till 14 048 och 2003 till 15 277. Motsvarande antal bland männen var 10 616 respektive 11 471. Syfilis är åter etablerad i och uppgår till samma nivåer som innan hivepidemin. Ökningen av syfilis och gonorré har huvudsakligen skett bland män som har sex med män medan ökningen av antalet fall av klamydiainfektion främst återfinns bland kvinnor och yngre heterosexuella. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 sexuellt överförda infektioner har observerats i många andra västeuropeiska länder. Antalet fall av hepatit B har stigit . Inte har antalet akuta hepatit B-infektioner legat så högt som . Intravenöst missbruk var den dominerande smittvägen. Totalt anmäldes 372 fall varav 216 hade smittats via sitt missbruk. Även antalet sexuellt smittade ökade jämfört med föregående år (103 jämfört med 77 fall 2002). av fallen hade smittats i (, Epidemiologisk årsrapport ). Diagram 4.11 Antal anmälda MRSA-fall* 20002003 * MRSA (methicillinresistenta gula stafylokocker) blev anmälningspliktig . Bakterier som utvecklat resistens mot antibiotika har blivit ett mycket stort problem runt om i världen. rapporterades 547 fall av MRSA (meticillinresistenta gula stafylokocker) i , vilket är en ökning jämfört med året innan. smittades av fallen i , till skillnad från tidigare då smittan huvudsakligen importerades. I hälften av de rapporterade fallen smittades personerna utanför hälso- och sjukvården. Även om tecken finns på en oroande utveckling också i uppfattas den inhemska situationen fortfarande som bättre än i många andra länder. Arbetet med antibiotikaresistensproblematiken har lett till att frågan kommit i fokus och därigenom har medvetenheten om problematiken ökat. Campylobaccter är en livsmedelsburen bakterie som kan orsaka kräkningar, diarréer och även förlamning i allvarliga fall. uppåtgående trend har det totala antalet fall av campylobaccterinfektion 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 har det totala antalet inhemska och importerade fall stabiliserats på en något lägre nivå med omkring 7 000 fall . Den inhemska spridningen av campylobaccter ligger dock fortfarande på en förhållandevis hög nivå med omkring 2 500 fall 2003. Barnsjukdomar som det går att vaccinera sig mot förekommer mycket sällan och drabbar huvudsakligen ovaccinerade barn. Från att vaccinationstäckningen har legat på för vaccin mot mässling, påssjuka och röda hund skedde det en viss minskning av vaccinationstäckningen. Vaccinationsstatistiken tyder dock på att denna trend har brutits och att täckningsgraden åter stiger (93,). Föräldrar verkar dessutom välja att vaccinera barnen vid en något högre ålder . Övriga vaccinationsprogram visar en hög och stabil täckningsgrad. Den tillsynsverksamhet som har bedrivit över smittskyddsverksamheten i landstingen visar att smittskyddsorganisationen i många stycken fungerar väl men att det finns utrymme för förbättringar. Sammantaget kan det konstateras att förekomsten av allvarliga smittsamma sjukdomar, genom förebyggande insatser och ett väl fungerande smittskyddsarbete, kunnat hållas på en låg nivå i i förhållande till många andra länder. Det är emellertid nödvändigt att ha en beredskap mot förändringar i karaktären eller spridningen av smittsamma sjukdomar som gör att dessa på nytt kan bli ett allvarligt hot mot befolkningen i . Det finns även tecken på en oroande utveckling i fråga om spridningen av hivinfektion och andra sexuellt överförbara infektioner. Även spridningen av resistenta bakterier inom hälso- och sjukvården och i övriga samhället visar tecken på en oroande utveckling. Hälsoskyddsområdet ingick som ett prioriterat område i utvärdering av svensk miljöpolitik. Trots tydliga framsteg inom området pekade bland annat på behovet av att utveckla miljö- och hälsoindikatorer, samt att öka informationen till allmänheten om hälsorisker med miljöproblem. Miljöns inverkan på befolkningens hälsa har utvärderats inom ramen för fördjupade utvärdering. Många människor i rapporterar att de upplever besvär som de relaterar till miljön. Cirka 1 miljon besväras av buller i bostaden minst en gång och lika många rapporterar besvär eller symtom relaterade till inomhusmiljön. Nästan halva befolkningen besväras av luftföroreningar och lider av astma, vilket gör dem extra känsliga för påverkan av luftföroreningar. Samhällsbuller är ett utbrett miljöproblem och är den miljöfaktor som berör flest människor. Drygt 2 miljoner människor beräknades 1998 vara utsatta för trafikbuller över riktvärdena utomhus. Trots att den här typen av bullerstörning inte behöver leda till allvarlig sjuklighet betyder den mycket för det allmänna välbefinnandet och möjligheterna till god livskvalitet. Föroreningar i miljön bidrar även i viss mån till att inducera astma, allergi och annan överkänslighet, men framför allt underhåller de besvär hos dem som redan är sjuka. Luftföroreningar associeras också med ökad sjuklighet i hjärt-kärlsjukdomar. Tumörsjukdomarna fortsätter att öka men ökningstakten har avtagit. Även om miljön i vid bemärkelse, inklusive kost och andra livsstilsfaktorer, har betydelse för uppkomsten av dessa sjukdomar har endast ett fåtal faktorer i den yttre eller inre miljön visats bidra till sjukligheten. För radon och tobaksrök, liksom för luftföroreningar, har samband med lungcancer påvisats. Sambandet mellan UV-strålning och malignt melanom anses också fastställt. Via dricksvatten och livsmedel sker en kontinuerlig exponering i låga koncentrationer för en rad ämnen med påvisade negativa hälsoeffekter, bland annat tungmetaller (kadmium, kvicksilver, bly m.fl.) och persistenta organiska miljöföroreningar (PCB, dioxiner, bromerade flamskyddsmedel m.fl.).