prop · GR03161 · 2004-06-02 00:00:00 — Idén handlade från början om måttlighet, men kom till stora delar att förknippas med avhållsamhet i och med den starka kopplingen till idrottsrörelsen. Det var en mycket framgångsrik kampanj som fick stort genomslag hos svenska folket och som har stor igenkänning, främst hos den äldre delen av befolkningen. är dock samhället mer präglat av en individualisering och internationalisering som ställer andra krav när det gäller att nå ut och beröra med den här typen av informa- tionsbudskap. Systembolaget har därför tagit fram ett förslag till kommunikativ lös- ning som kan skapa en motkraft till den ökande alkoholkonsumtionen i landet. Systembolaget är berett att avsätta medel för att finansiera en informations- och opinionsbildande verksamhet långsiktigt, inom ramen för Systembolagets vision och affärsidé; Vi skapar god dryckeskultur, där alla kan njuta av våra drycker utan att skada dig själv eller andra. Syftet är att skapa nytt fokus i alkoholfrågan, få en förändring av attityder i samhället för en sundare livsstil och därigenom minskad alkoholkonsumtion och minskade alkoholskador i samhället. Systembolagets idé bygger på att skapa engagemang och kraft i alkoholfrågan hos en rad nya aktörer i samhället. Genom att på ett enhet- ligt och tydligt sätt exponera och kommunicera argument för en sundare alkoholkonsumtion tydliggörs en motkraft i samhället som kan engagera såväl företag, organisationer som privatpersoner. Systembolaget är berett att satsa på denna informations- och opinionsbildande verksamhet. Sammanfattning: Regeringen har för avsikt att bjuda in arbetsmark- nadens parter till överläggningar om hur man gemensamt kan vidta åt- gärder för att minska alkoholens och andra drogers skadeverkningar Ohälsan i arbetslivet är ett av de allvarligaste problemen för svensk välfärd och tillväxt. Alkoholskadorna är en del av den ohälsan. tionen av alkohol och narkotika har ökat kraftigt , och med det kostnaderna och risken för utslagning. Tillsammans med narko- Prop. 2003/04:161 tikan hotar alkoholen både folkhälsan och arbetskraftsförsörjningen. Det påverkar frånvaron, antalet olyckor, kvaliteten på utfört arbete och inte minst de sociala relationerna på arbetsplatsen. Missbruket förorsakar mänskligt lidande, får stora sociala konsekvenser och leder till ännu mer kostnader för vården som redan tvingas till hårda prioriteringar på grund av knappa resurser. Missbruket tär därmed av de resurser som behövs för andra reformer i välfärdssystemet. Många tecken tyder på att utvecklingen kommer att fortsätta. krävs det kraftfulla motreaktioner från hela samhället för att vända utveck- lingen. , , när alkoholkonsumtionen och bruket av narkotika uppmärksammades som ett stort problem i arbetslivet handlade det i huvudsak om att få bort drogerna från arbetsplatsen. Den inställningen gäller även . Men sättet att förhålla sig till alkohol och narkotika är annorlunda. Den välförankrade uppfattning som fanns tidigare om att alkohol och droger inte hör ihop med arbetslivet är inte längre lika tydlig eftersom arbete och fritid oftare flyter samman. Det är inte acceptabelt. Såväl säkerheten som arbetsmiljön kräver ett arbetsliv som är fritt från alkohol och droger. Många studier bekräftar det kända sambandet mellan alkoholkonsum- tion, sjukdomar och skador. Mellan av alla sjukskriv- ningar är alkoholrelaterade. Kostnaderna för sjukersatta och förtidspen- sionering uppgick till . De som dricker mycket alkohol även utan att vara beroende löper 50 procents större risk att få fler sjukdagar än andra. Mot denna bakgrund är det viktigt att också arbetsmarknadens parter gemensamt tar krafttag när det gäller information och opinionsbildning med arbetsplatsen som arena. etablerades 1961 i samarbete med SAF, LO och TCO och består av tio regionala enheter och ett . är en viktig samarbetspartner i arbetet med alkoholfrågor och arbetsliv. Regeringen har för avsikt att bjuda in arbets- marknadens olika parter till överläggningar om hur man gemensamt kan vidta åtgärder för att minska alkoholens och andra drogers skade- verkningar på arbetsplatserna. 12 Fördjupat internationellt arbete Sammanfattning: Det internationella arbetet, främst inom EU och WHO, skall utvecklas och förstärkas. skall genom olika initi- ativ bidra till utvecklingen av en gemenskapsstrategi för att minska alkoholens skadeverkningar inom EU samt aktivt verka för ett ökat informations- och erfarenhetsutbyte inom WHO och EU. Gemenskapsstrategi för att minska alkoholens skadeverkningar inom EU har fört diskussioner med medlemsländerna och med kommissionen om alkohol och folkhälsa. Utgångspunkten har varit att alkoholfrågan i många delar är en nationell angelägenhet men att det finns frågor och områden som bäst kan lösas på gemenskapsnivå som t.ex. rådsrekommendationen om unga och alkohol som antogs 2001 i . Syftet med initiativ har varit att hitta områden där EU:s medlemsländer och kommissionen har nytta av att samarbeta, ut- byta information och enas om någon form av gemensamma rekommen- dationer. bör medlemsländernas möjligheter att föra en folk- hälsopolitik som är mer långtgående än en eventuell miniminivå inte hindras. föreslog därför under det svenska ordförandeskapet att kommissionen skulle uppmanas att påbörja arbetet med en europeisk strategi för att minska alkoholens skadeverkningar. Förslaget antogs enhälligt vid hälsorådets möte i och flera ministrar uttalade sitt starka stöd för det svenska initiativet. Rådet uppmanade kommissionen att återkomma med ett förslag till en samlad gemenskapsstrategi och en tidsplan för hur arbetet skall bedrivas. Avsikten är att kommissionen kommer att presentera ett förslag till en sådan gemenskapsstrategi för att minska alkoholens skadeverkningar. En gemensam europeisk kunskapsuppbyggnad om alkoholproblemets omfattning och effekter är viktigt som underlag för framtida gemen- samma åtgärder, bl.a. gemenskapsstrategin. Mot denna bakgrund har tillsammans med tagit initiativ till en länderjämförande undersökning om alkoholproblemets omfattning och hur alkoholpolitiken ser ut i samtliga EU-länder, det s.k. (European Compa- rative Alcohol Study). Resultaten från projektet har publicerats och visar tydligt att alkoholrelaterade skador är ett mycket allvarligt folkhälsoproblem i samtliga EU-länder. En WHO-studie har dessutom visat att vart fjärde dödsfall bland europeiska män mellan är relaterat till alkohol. Sammanlagt har omkring 55 000 unga människor i dött av alkoholrelaterade orsaker . Det är därför viktigt att diskutera en gemenskapsstrategi för att minska alkohol- relaterade skador inom unionen. Alkoholfrågan måste få mera tonvikt på konsekvenser för folkhälsan och mindre på konsekvenser för jordbruks- och näringspolitiken. Detta innebär bl.a. att man inom EU i större ut- sträckning än tidigare tar hänsyn till olika åtgärders effekter på folk- hälsan även inom andra politikområden än folkhälsa, t.ex. när det gäller inre marknads-, skatte- och jordbrukspolitik. Olika alkoholpolitiska initiativ som det enligt regeringens mening kan vara viktigt att diskutera på gemenskapsnivå inom EU och som kan ingå i en gemenskapsstrategi om alkohol kan vara rekommendationer eller direktiv om höjda minimiskatter på alkohol inom EU, begränsningar av alkoholreklam, alkoholfria arbetsplatser, alkoholfria graviditetsperioder, alkoholfri trafik och åldersgränser vid försäljning av alkohol. I fråga om alkoholskatter bör en successiv höjning av EU:s minimi- nivåer för skatt på spritdrycker, vin och öl eftersträvas. Det finns ur folk- hälsosynpunkt starka skäl för att verka för höjda miniminivåer på punkt- skatter på dessa drycker. EU:s minimiskatter har inte höjts sedan alkohol- skattedirektivet trädde i kraft . har vid ett flertal tillfällen i EU-arbetet hävdat att det inte bör vara möjligt att ha nollskattesats på vin. Vidare har hävdat att en höjning av mini- miskattesatserna för alla alkoholdrycker bör ske och att s.k. alkoläsk bör beskattas högre än . har fattat beslut om sin utlovade rapport om alkoholskatter. Rapporten är viktig för att alkohol- skattefrågan ska tas upp till diskussion inom EU. Vid de nordiska finans- ministrarnas möte på beslutades om en gemensam nordisk hållning i alkoholskattefrågorna. De nordiska länderna skall driva frågan om att EU avskaffar nollskattesatsen på vin och att minimiskatten på alkohol respektive alkoläsk höjs. De nordiska länderna skall, förutom skattefrågorna, verka för att kommissionen tar fram en alkoholstrategi. Eftersom det har visat sig att den obegränsade privatinförseln av alkohol medfört hälsoproblem så bör , i samarbete med övriga nordiska länder, också verka för att åstadkomma en begränsning av vad som kan anses utgöra privat införsel av alkohol. I fråga om begränsning av alkoholreklamen bör erfarenheter kunna dras av arbetet inom tobaksområdet. Reklamen har stor betydelse som normskapare framför allt för ungdomars alkoholkonsumtion. Den gente- mot alkoholbranschen beslutade EU-rekommendationen om code of conduct när det gäller att inte marknadsföra alkoholdrycker till ungdom verkar enligt samstämmiga uppgifter inte fungera. I fråga om alkohol och arbete finns samverkande intressen med arbetarskydd, företag och fackföreningar. Inom detta område finns redan direktiv om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Detta direktiv bör kunna utökas och gälla även alkoholkonsumtion. Om arbetsmiljön betraktas som en alkoholfri zon så finns stora vinster att hämta i form av bl.a. minskade olyckor inom arbetslivet. Arbetsgivare borde ha en skyldighet att förebygga ohälsa och olycksfall på arbetsplatsen som inkluderar att ha en policy som reglerar bruket av alkohol där. I fråga om alkoholkonsumtion bör en gemensam rekommendation om låg eller ingen alkoholkonsumtion kunna leda till att färre barn föds med alkoholskador. Alltför många barn föds i med allvarliga alkoholskador som leder till livslång invali- ditet. I fråga om alkohol och trafik finns samverkande intressen ur folkhälso- och trafiksäkerhetssynpunkt. Ett motiv till gemensamma regler inom EU är att ökat resande och ökade transporter mellan medlemsländerna lett till att det ur säkerhetssynpunkt är angeläget att minska trafikolyckorna på grund av alkoholförtäring. I fråga om alkohol och ungdom bör en gemensam rekommendation om lägsta ålder för försäljning och servering av alkohol kunna minska till- gången till alkohol för ungdomar. Den ökade personliga rörligheten mellan länderna gör det önskvärt att länderna inom gemenskapen tillämpade i princip samma åldersgränser vid försäljning respektive ser- vering av alkohol. internationella arbete är inriktat på att stärka folkhälso- politikens ställning inom EU. Denna inriktning innebär bl.a. att man inom EU i större utsträckning än tidigare tar hänsyn till olika åtgärders effekter på folkhälsan även inom andra politikområden än folkhälsa, t.ex. inre marknads- och jordbrukspolitik. Successivt bör alkoholfrågan inom EU därigenom få mindre tonvikt på jordbruks- och näringspolitik och mera på förebyggande folkhälsopolitik. En utvidgning av EU:s mandat på alkoholområdet för att skydda folkhälsan, vilket nu diskuteras i det gemensamma arbetet om ett nytt fördrag inom EU, skulle underlätta en sådan process. enhälliga beslut om behovet av en gemensam alkoholstrategi inom EU visar att det finns ett ökande intresse bland medlemsstaterna att diskutera åtgärder av folkhälsoskäl på alkohol- området. En förstärkning av EU:s kompetens på alkoholområdet borde således ge det förebyggande folkhälsoarbetet på alkoholområdet högre prioritet inom gemenskapen. Levnadsvanor och livsbetingelser har en avgörande betydelse för hälsoutvecklingen. Alkohol är i detta samman- hang en av de viktigaste bestämningsfaktorerna, särskilt bland unga människor. Konsumtionsnivåer, alkoholvanor och de olika EU-ländernas policy inom alkoholområdet har dessutom alltmer närmat sig varandra och det har blivit allt svårare att behålla nationella regler som inte har- moniserar med . Ojämlikheten i hälsa riskerar också att öka inom EU särskilt mot bakgrund av att alkohol bidrar till stora medi- cinska och sociala skador i flera av de nya EU-länderna . Allt detta talar för att en förstärkning av EU:s kompetens på alkoholområdet framöver blir allt viktigare att driva. WHO antog vid världshälsomötet i en resolution om hälsofrämjande och hälsosamma livsstilar där alkohol ingår som en profilfråga. Initiativet till resolutionen kom ursprungligen från de nordiska länderna och lades fram i av . Samman- taget innebär resolutionen att hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande frågor ges en högre prioritet. Resolutionen uppmanar medlemsländerna att inkludera skadligt bruk av alkohol i listan över livsstilsrelaterade risk- faktorer i enlighet med WHO:s världshälsorapport samt att upp- märksamma vikten av förebyggande och av att utarbeta strategier för att motverka alkoholens skadeverkningar. Målgrupper och områden som särskilt pekas ut är ungdomar, gravida, arbetslivet och trafiken. Vid världshälsomötet skall WHO rapportera hur det hälsofrämjande arbetet har utvecklats och hur man planerar att arbeta med alkohol . arrangerade WHO:s europeiska ministerkonferens om unga och alkohol i . Konferensen blev en stor framgång för det alkoholförebyggande arbetet i . 51 europeiska regeringar ställde sig bakom en ovanligt kraftfull deklaration om unga och alkohol. Deklarationen är inriktad på att skydda ungdom från alkoholskador och skall utvärderas av WHO:s europaregion 2005. En uppföljningskonferens till planeras genomföras . diskuterar med WHO:s europaregion olika bi- laterala samverkansprojekt på alkoholområdet. Ekonomiska och andra konsekvenser I avsnitt 5.4.4 föreslår regeringen ett begränsat förbud mot användning av vissa varukännetecken vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker. För en effektiv tillsyn över efterlevnaden av detta förbud liksom för en intensifiering av det viktiga alkoholskadeförebyggande arbete som till- synen över alkoholreklamen utgör bedömer regeringen att Konsument- verket bör tillföras ca . Finansiering bör ske genom att anslaget 14:8 Alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder under utgiftsområde 9 minskas med motsvarande belopp. Regeringen återkommer med detta i budgetpropositionen för . I övrigt innebär inte regeringens förslag några nya offentliga åtaganden eller budget- konsekvenser. Förslagen bedöms inte ha några ekonomiska konsekvenser för övriga statliga myndigheter, för kommunerna eller för domstolarna. Effekter av betydelse för små företags arbetsförutsättningar m.m. Förslagen i propositionen kommer att påverka situationen för företag inom restaurang-, alkohol- och reklambranscherna. Nedan analyseras därför konsekvenserna för de små företag som kommer att påverkas av regeringens förslag. Analysen bygger på förordningen (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor. Flera av de frågeställningar som tas upp i den s.k. checklistan i 3 § nämnda förordning har redan behandlats på annat ställe i propositionen. Hur samråd har skett med näringslivet och med myndigheter som särskilt berörs framgår av avsnitt 3 Ärendet och dess beredning. Vilka synpunk- ter som därvid kommit fram redovisas i respektive avsnitt. Det bör inledningsvis understrykas att regeringens förslag syftar till att minska alkoholkonsumtion och därigenom till att förbättra folkhälsan och att regeringens förslag inte torde medföra några avsevärda kostnader för små företag. Det kan inte förväntas att lagändringen medför försämrade möjligheter till intäkter för de små företagen inom alkoholbranschen, eftersom förslaget är konkurrensneutralt. Lagändringen omfattar hela landet, vilket medför att det inte kommer att uppstå någon skillnad mellan olika delar av landet. Teoretiskt kan hävdas att förslagen missgynnar producenter av t.ex. öl och lättöl i förhållande till producenter av t.ex. öl och läsk. Förslagen medför dock inte något förbud mot marknadsföring av t.ex. alkohol- haltiga lättdrycker. Även i fortsättningen kommer marknadsföring till konsumenter genom kommersiella annonser att vara tillåtna om än inte på ett sätt som kan förväxlas med en alkoholdryck med liknande känne- tecken. Det verkar också osannolikt att en läskproducent skulle använda denna produkt för att indirekt marknadsföra alkoholdrycker. Vidare har möjligheten att kunna göra indirekt reklam för bl.a. öl genom att göra direkt reklam för en alkoholhaltig lättdryck som lättöl kunnat medföra konkurrensfördelar för svenska producenter, se avsnitt 5.4.4. Som en följd av de föreslagna begränsningarna av indirekt marknads- föring av alkoholdrycker kan främst reklamfinansierade TV-kanaler komma att drabbas av minskade intäkter. Även om detta i sig är en icke önskvärd effekt är det en ofrånkomlig följd av de restriktioner som enligt Prop. 2003/04:161 regeringens mening är nödvändiga för att skydda folkhälsan. också en åtgärd för att följa de krav EG-rätten uppställer rörande varors fria rörlighet. De föreslagna begränsningarna avseende marknadsföringen medger fortfarande företag, oavsett storlek, inom berörda branscher goda möjlig- heter att marknadsföra sina varor. Även små företag anlitar oftast ett företag inom reklambranschen för sin marknadsföring och de nya reglerna torde därför inte heller medföra några ökade kostnader i detta avseende för dem. För företag, oavsett storlek, inom reklambranschen torde de nya reglerna inte påverka förutsättningarna annat än rent initialt av de nya reglerna. Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738). I paragrafen införs en precisering av vad som i detta fall avses med be- greppet ungdomar. Vid tillämpningen av reglerna om alkoholreklam skall således med ungdomar avses personer som inte har fyllt . Se även avsnitt 5.4.2. Paragrafen är ny och förklarar på ett något mer precist sätt vad som avses med det övergripande begreppet särskild måttfullhet i 4 kap. 8 § alkohollagen vad avser marknadsföring av alkoholdrycker som innehåller högst 15 volymprocent alkohol till konsumenter genom kommersiella annonser i periodiska skrifter eller skrifter som är jämförbara med dessa. Se även avsnitt 5.4.3. Paragrafen är ny och bestämmelsens syfte är att vid marknadsföring till konsumenter minska möjligheterna att göra indirekt reklam för drycker med högre alkoholhalt. Marknadsföring som riktar sig till återförsäljare m.fl. faller utanför tillämpningsområdet för bestämmelsen. Det be- gränsade förbud som föreslås omfattar både alkoholhaltiga drycker och alkoholdrycker. Bestämmelsen gäller endast avsättningsfrämjande mark- nadsföringsåtgärder. Den är inte begränsad till vissa medier eller reklam- bärare. Paragrafen gäller varukännetecken som i sin helhet eller till någon del är i bruk för en alkoholdryck eller är registrerade eller inarbe- tade för en sådan dryck. Uttrycket till någon del har valts för att det inte skall råda någon tveksamhet om att användningen av t.ex. ordkom- binationer vars ena led utgör ett för alkoholdryck registrerat eller inarbe- tat varukännetecken, faller inom paragrafens tillämpningsområde. Det- samma gäller användningen av delar av figurmärken. Det bör i samman- hanget tilläggas att användningen av ett varukännetecken som är iden- tiskt med ett kännetecken som är registrerat eller inarbetat för en alkoholdryck naturligtvis också omfattas av paragrafens tillämpnings- område. För att användningen av ett varukännetecken i samband med mark- nadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker skall träffas av förbudet i para- grafen, krävs att varukännetecknet till någon del antingen är i bruk för en alkoholdryck eller att det utan att faktiskt användas för en sådan dryck är registrerat eller inarbetat för alkoholdrycken. Det är inte möjligt att undgå förbudet genom att häva registreringen av varumärket i klassen för alkoholdrycker, om märket är i bruk för en sådan dryck. Användningen av märket som beteckning för en alkoholdryck måste ha upphört. Omvänt är bestämmelsen tillämplig så länge känne- tecknet är registrerat eller inarbetat för en alkoholdryck även om användningen av kännetecknet för sådan dryck har upphört. Att varukännetecknet är i bruk för en alkoholdryck innebär att känne- tecknet faktiskt används som benämning på en sådan dryck. Det uppställs inte några krav på viss kvalificerad användning av kännetecknet för alkoholdrycken för att dess användning i samband med marknadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker skall träffas av förbudet. Det ligger emellertid i sakens natur att det skall vara fråga om användning av kännetecknet i näringsverksamhet. I första stycket stadgas det för paragrafen övergripande att marknads- föringen inte får utformas på ett sådant sätt att den kan förväxlas med den för en alkoholdryck respektive en alkoholdryck med en alkoholhalt över- stigande 15 volymprocent. Att alkoholhalten anges i annonsen är i sig inte tillräckligt för att marknadsföringen inte skall anses förväxlingsbar. Avgörande är i stället annonsens innehåll och utformning i övrigt och vilket intryck den ger vid en flyktig betraktelse. I många fall torde det vara användningen av varukännetecken som medför att marknadsföringen för de olika dryckerna kan förväxlas eller utgöra indirekt reklam för en dryck med högre alkoholhalt. Detta fall behandlas särskilt i andra stycket. Genom undantagsbestämmelserna i tredje och fjärde styckena öppnas för viss möjlighet till parallell användning av ett varukännetecken för alkoholdrycker och alkoholhaltiga lättdrycker. I de fall det är tillåtet att marknadsföra en alkoholdryck med ett visst varukännetecken, jfr 11 a §, saknas det anledning att förhindra att detta varukännetecken används även vid marknadsföring av en alkoholhaltig lättdryck. I tredje stycket till regeringens lagförslag har därför ett undan- tag, som i nämnda fall tillåter annars förbjuden varukänneteckens- användning, föreslagits. En avsaknad av undantag skulle medföra förbud mot marknadsföring med användande av varukännetecken i annons för t.ex. lättöl i periodisk skrift, som sådan marknadsföring för öl och starköl vore tillåten. Att märka är att undantaget avser endast perio- disk skrift eftersom annan reklambärare inte är tillåten vad avser alkoholdrycker. Det finns dock också vissa andra situationer där det skulle vara oskäligt att inte tillåta att sådana varukännetecken används vid marknads- föring av alkoholhaltiga lättdrycker. Fjärde stycket reglerar dessa situa- tioner. Det kan röra sig om tillfällen då marknadsföringen rimligen inte kan anses främst (indirekt) ta sikte på en alkoholdryck. Exempelvis bör en livsmedelshandlare även i fortsättningen genom reklamblad kunna lämna pris- och sortimentsuppgift med t.ex. en bild på varan. Utform- ningen av reklambladet får i sådana fall vara avgörande för om mark- nadsföringen skall anses främst ta sikte på lättdrycken (och därmed vara tillåten) eller en alkoholdryck (och därmed vara otillåten). Begreppet marknadsföring omfattar även passivt saluhållande. Att det på bl.a. förpackningarna för lättdryckerna där dessa säljs förekommer sådana varukännetecken omfattas dock inte av regleringen i den före- slagna 11 b §. Däremot omfattas skyltar etc. som upplyser om pris och sortiment på säljställen för alkoholhaltiga lättdrycker av bestämmelsen. Regeringen anser dock att även sådana fall bör anses kunna omfattas av undantaget i fjärde stycket. Att notera i sammanhanget är att öl är en alkoholdryck. Se även avsnitt 5.4.4. Paragrafen är ny och stadgar att kommersiella annonser i periodiska eller därmed jämförbara skrifter vid marknadsföring till konsumenter av alkoholdrycker skall innehålla en informationstext. Marknadsföring som riktar sig till återförsäljare m.fl. faller utanför tillämpningsområdet för bestämmelsen. Informationstexten skall innehålla upplysningar om alkoholens skadeverkningar. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka texter som skall återges och hur dessa skall utformas. Se även av- snitt 5.4.5.