prop · GR0347 · 2004-01-28 00:00:00 — 2003/04:47 behov och förslag som har uppmärksammats av bl.a. Barnombuds- mannen, och vid deras redovisningar av olika regeringsuppdrag som de har haft inom ramen för strategin. När det gäller åtgärder för att ytterligare stärka barnets rättigheter i asylprocessen pågår det ett utvecklingsarbete inom . I syfte att stärka hänsynen till barnets bästa har verket bl.a. utbildat och rekryterat särskilda barnhandläggare och i samarbete med Barnombuds- mannen påbörjat utbildningsinsatser i att samtala med barn. Ett arbete med att ta fram en handbok med riktlinjer för handläggningen av asyl- ärenden avseende barn är under utarbetande. Utöver de behov som alla barn och unga i allmänhet har under upp- växten har barn och unga med fysiska eller psykiska funktionshinder behov av stöd för att kompensera sina funktionsnedsättningar. Såväl som utbildningsstöd och Myndigheten för skolutveckling har i sitt arbete uppmärksammat funktionshindrade flickors och pojkars rättigheter och behov. I det följande görs en genomgång av vilka strategiska åtgärder som är prioriterade för att uppnå målen, vilka aktörer som behöver involveras och vilka verktyg som krävs för att komma vidare. I avsnitt 1.3 ovan nämns några av de beröringspunkter som finns mel- lan barn- respektive ungdomspolitiken. Ungdomspolitikens verksam- hetsområde omfattar alla ungdomar både över och under . Utveck- lingen av den nationella ungdomspolitiken som beslutade om , har också inneburit ett stöd för ungdomsgruppens intressen och för strategins genomförande. För genomförandet av strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter är det därför av stor betydelse att de båda politikområdena fortlöpande samverkar. Det kan t.ex. gälla samordning av statistik för ungdomar och barn och utformning av indikatorer för uppföljning. Samordning kan vidare vara önskvärd när det gäller redovisningen av de båda politikområdena i budgetproposi- tionen. Det kan också finnas anledning till viss samordning i arbetet gentemot kommuner och myndigheter. Det är också viktigt att tydliggöra de båda politikområdenas avgränsningar. Regeringen avser att åter- komma till dessa frågor i den redovisning av ungdomspolitiken som pla- neras att överlämnas till . strategi: skall vara ett aktivt instrument och genomsyra allt beslutsfattande inom som rör barn. Barnperspektivet skall i lämplig omfattning finnas med i utred- ningsdirektiv. Regeringens bedömning: Arbetet med informations- och utbild- ningsinsatser riktade till anställda inom , såväl tjänstemän som politiskt anställda, bör intensifieras och utvecklas. Riktlinjer för barnkonsekvensanalyser i utredningsarbetet bör tas fram. Även utbildningen av kommittéanställda bör kompletteras med moment om barnkonsekvensanalyser. Barnperspektivet i statsbudgeten bör tydliggöras. Regeringen avser att till vårriksdagen 2004 lämna en skrivelse med en genomgång av statsbudgeten för ur ett barnperspektiv. Samordningsansvaret för har blivit tydliggjort i regeringens arbete. Det finns numera en barn- och familjeminister som har ett tydligt ansvar för barnpolitiken. Barnpolitik har således blivit ett eget politikområde. Med barn avses alla personer . Politik- området är sektorsövergripande och uppgiften är att driva på och sam- ordna processer med målsättningen att , dess anda och intentioner skall genomsyra alla delar av regeringens politik och alla samhällsverksamheter som rör barn och unga. En samordningsfunktion med egen huvudman har inrättats med ansvar för frågor som rör barns och ungas rättigheter med utgångspunkt i . Samordningsansvaret innebär att arbeta såväl bevakande som pådri- vande dvs. inte bara att se till att det blir ett barnperspektiv i de beslut som bereds av andra enheter inom utan att också ta initiativ till att driva på inom olika områden där barns och ungas rättig- heter behöver stärkas. Det gäller propositioner, skrivelser, uppdrag till myndigheter, direktiv till utredningar och till arbetsgrupper inom . En annan viktig uppgift är att uppmärksamma, samordna och ta initiativ i frågor som rör barn och unga och som rör flera departe- ment eller där inte något departement har ett tydligt ansvar. Några exempel där barnministern har tagit initiativ till eller bidragit till att uppmärksamma och stärka barns och ungas rättig- heter är: - Arbetsgrupp (S 2003:A) med uppgift att beskriva och analysera situa- tionen för barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer (tillsatt ), - Uppdrag till om självdestruktiva flickor (), - Handlingsplan mot kvinnlig könsstympning (), - Frågor om åtgärder mot barnäktenskap och tvångsäktenskap (proposi- tion ), - Frågor om stärkt skydd för barn i utsatta situationer (proposition ), - Projekt om unga flickors självbild (), - Uppdrag till avseende Skr. 2003/04:47 flickor med vissa psykiska störningar (), -Utredning om kunskaper om sexuell exploatering av barn i (Dir. 2003:54, beslutade ). Hur går vi nu vidare? Ett av de viktigaste verktygen för att samrådet och samordningen inom skall fungera är att det finns en väl utvecklad kunskap om , dess anda och intentioner. Likaledes att det finns en medvetenhet om samordningsfunktionen och vad den kan bidra med av kunskaper och när det gäller kompetensutveckling. Regeringen avser därför att gå vidare och intensifiera arbetet med informations- och utbildningsinsatser riktade till personalen i , såväl tjänstemän som politiskt anställda. sker även ett liknande arbete för att öka kunskapen om samtliga de mänskliga rättigheterna, varför det är angeläget att samordna en del av detta arbete. Barnperspektivet i den statliga budgetprocessen Det har förts fram krav från såväl enskilda riksdagsleda- möter som olika barnrättsorganisationer om att regeringen bör ta fram en särskild barnbilaga till statsbudgeten. En jämförelse har därvid gjorts med , som publicerar en särskild publi- kation Tiltak for barn och unga. Frågan var senast uppe till behandling i med anledning av en motion från , varvid bl.a. anförde (2002/2003:FiU20 s. 123 f.): --- Det är därför angeläget att regeringen ger en både omfattande och djupgående redovisning av hur barnens situation utvecklas. Informationen bör vara baserad på ett fylligt statistiskt underlag. Den bör även vara försedd med regeringens kommentarer om resultaten av den bedrivna barnpolitiken för att bidra till diskus- sionerna om barnfrågorna. --- instämmer med re- geringens bedömning att den fortsatta inriktningen på arbetet med barnfrågorna handlar om att fortsätta att bygga in ett barnperspektiv i hela arbete. Barnperspektivet skall finnas med där det är relevant. Alla de instrument som regeringen förfogar över statsbudget, lagstiftning, myndighetsinstruktioner, regleringsbrev behöver användas i detta arbete. ser mycket positivt på regeringens strävan att barn- perspektivet skall finnas med i allt offentligt beslutsfattande. Det arbete som pågår inom kring redovisningen av barnfrågorna samt strategierna för att tydliggöra barnperspektivet i statsbudgeten är mycket värdefullt. Det är enligt utskottets mening särskilt angeläget att arbetet med att tillföra ett barnperspektiv i den statliga budgetprocessen fortsätter. Det pågår ett utvecklingsarbete när det gäller statsbud- getens utformning i syfte att ge ett bättre beslutsunderlag. Detta arbete omfattar också målet att lyfta fram barnperspektivet i statens olika verksamheter. Att ge statsbudgeten ett barnperspektiv är ett omfattande arbete som innefattar flera steg. Det finns avsnitt i statsbudgeten som berör barn och unga. Under vissa utgiftsområden är det uteslutande barn och unga som berörs, under andra kan barndelen vara begränsad. Ett första steg i processen att lyfta fram barnperspektivet i statens olika verk- samheter blir naturligen att göra en sammanställning av vilka budget- medel och satsningar i den nu föreliggande budgeten som går till barn och unga. Ett andra steg bör innefatta att tydliggöra barn och unga inom de politikområden där de berörs. En vidare utveckling bör därefter ta sikte på att göra konsekvensbeskrivningar för barn och unga av olika satsningar och även nedskärningar i statsbudgeten. Regeringen avser att till vårriksdagen 2004 lämna en skrivelse med en genomgång av statsbudgeten för ur ett barnperspektiv. Avsikten är att presentera en första samlad översikt av regeringens mål, insatser och resultat vad gäller barn och unga som återfinns inom de olika politik- områdena i statsbudgeten för . Arbetet kommer sedan att vidare- utvecklas inför kommande budgetprocesser. Den metod som har valts för att få med ett barnperspektiv i utred- ningsdirektiv, är att verka för att det i varje enskilt fall förs in ett relevant barnperspektiv på ett sätt som bedöms ge bäst genomslag. När strategin formulerades anförde regeringen att det är viktigt att barns och ungdomars intressen i utredningen behandlas separat och att det anges vad som bör uppnås när det gäller dessa i utredningen (prop. 1997/98:182 s. 26). Självkritiskt kan sägas att metoden kanske inte alltid har varit så framgångsrik som hade varit önskvärt. Ändock måste kon- stateras att det i ett inte obetydligt antal direktiv har beaktats ett barnper- spektiv, bl.a. i nu pågående utredning om , vårdnadskommitté vilken ser över frågor om vårdnad, boende och um- gänge och utredningen om diskriminering och annan kränkande behand- ling inom skolväsendet. Vidare kan nämnas att den avslutade färd- tjänstutredningen har föreslagit att färdtjänstlagen och riksfärdtjänstlagen skall kompletteras med en bestämmelse om barnets bästa (SOU 2003:87). Frågan om att föra in ett generellt krav om barnkonsekvensanalyser i kommittéförordningen (1998:1474) har aktualiserats då och då, inte minst mot bakgrund av andra generella krav som finns intagna i nämnda förordning. Det handlar om att belysa konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små före- tags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i för- hållande till större företag, för jämställdheten mellan män och kvinnor eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Det kan där- för i och för sig finnas skäl för att även föra in ett generellt krav om att i de fall förslagen har betydelse för barn och unga skall konsekvenserna för barn och unga belysas. Risken med generella krav är emellertid att det blir en slentrianmässig behandling av frågan, som slängs in på slutet Skr. 2003/04:47 under avsnittet Konsekvenser. Frågan om barnperspektiv i utredningsdirektiv är för övrigt inte enbart en fråga som gäller kommittédirektiv. Väl så viktigt är det att ett barn- perspektiv beaktas i uppdrag till myndigheter och arbetsgrupper inom som behandlar frågor som kan ha konsekvenser för barn och unga. Regeringens uppfattning är fortfarande att det finns andra och bättre sätt att tillgodose kravet på att det skall finnas ett barnperspektiv i direk- tiven till utredningar som behandlar frågor som kan ha konsekvenser för barn och unga än att fylla på listan med generella krav på konsekvens- beskrivningar. Reglerna om gemensam beredning och delning med huvudmannen för barnkonventionssamordningen är en viktig garanti för att barnperspektivet inte förbises vid direktivgivningen. Om det finns brister i tillämpningen av dessa regler, bör det rättas till genom utbild- nings- och informationsinsatser till anställda inom . är också ett styrmedel, som kommer att kompletteras med ett avsnitt om barnkonsekvensanalyser. I avvaktan på att det blir aktuellt att nytrycka handboken, kommer regeringen på annat sätt ge ut riktlinjer för barnkonsekvensanalyser i utredningsarbetet. I det sammanhanget är det också viktigt att utbildningen av kommitté- anställda innehåller moment om barnkonsekvensanalyser. Regeringen avser därför att framgent se till att moment om barnkonsekvensanalyser behandlas i utbildningen av kommittéanställda. strategi: Barnkonsekvensanalyser skall göras vid statliga beslut som rör barn. Statligt anställda vars arbete har konsekvenser för barn och ungdo- mar skall erbjudas fortbildning för att stärka sin barnkompetens och sina kunskaper om . Regeringens bedömning: Det är angeläget att staten föregår med gott exempel när det gäller att integrera ett barnperspektiv i det offentliga beslutsfattandet. Regeringen avser därför att göra uppfölj- ningar av hur det arbetet fortskrider inom olika myndighetssektorer och utifrån dessa överväga vilka åtgärder som kan behövas för att för- bättra såväl mål- och resultatstyrningen som stödet till myndigheterna. Länsstyrelserna har i regleringsbrevet för fått i uppdrag att bland annat redogöra för hur barnperspektivet kan utvecklas och för- bättras i verksamheterna. Regeringen avser vidare att inbjuda företrä- dare för länsstyrelserna till en dialog kring hur roll i genomförandet av kan utvecklas. Utvecklingen inom den statliga sektorn samt arbete med metodutveckling, fortbildningsinsatser m.m. samt ombuds- mannens samarbete med nio s.k. pilotmyndigheter finns redovisad i av- snitt 2.3.3. För att få en bild av hur långt barnkonventionsarbetet har kommit inom myndigheterna har , i samarbete med , genomfört enkätundersökningar En sammanfattning av enkät presenteras i En ny undersökning har varit ute för besvarande och resultatet kommer att presenteras . Behovet av fortsatt utvecklingsarbete Ingen myndighet har ännu systematiserat sitt arbete med barnkonsek- vensanalyser inför beslut som rör barn. Vid pågår det arbete med att utveckla arbetet med och testa modeller för barnkonsekvens- analyser inom olika regioner. verket och utgör exempel på myndigheter som arbetar offensivt med att integrera ett barnperspektiv i sina verksamheter, liksom i län. Det är dock långt kvar tills barnkon- sekvensanalyser tillämpas systematiskt i verksamheterna. En viktig förutsättning för att utveckla barnperspektivet och pröv- ningar utifrån barnets bästa är lagstiftningen. Det pågår fortlöpande ett arbete med att anpassa lagstiftningen till intentioner. Socialtjänstlagen, lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, , utlänningslagen och smittskyddslagen innehåller be- stämmelser om att hänsyn skall tas till barnets bästa vid åtgärder som rör I tillämpningen av dessa bestämmelser ligger att en prövning av hur beslutet påverkar barnet måste göras. Detta innefattar med andra ord ett krav på beslutsfattaren att göra en barnkonsekvensanalys och bl.a. redovisa hur beslutet påverkar den enskilda flickan eller pojken. ramen för länsstyrelsernas sociala tillsyn ligger bl.a. att verka för ett tyd- ligt barnperspektiv i . I detta arbete torde barnkonsekvens- analyser kunna tjäna som arbetsmetod för att synliggöra hur besluten påverkar barn och unga. Sammanfattningsvis kan sägas att som ett antal myndigheter arbetar med att utveckla ett barnperspektiv i sina verksamheter och ett uttalat intresse och behov av vägledning finns hos flertalet myndigheter är behovet av fortsatt utvecklingsarbete uppenbart. män först har kunskap och medvetenhet om och dess intentioner, liksom att det finns en förankring och vilja till förändring i verksamhetens ledning, tillsammans med en utvärdering av arbetet, torde utgöra grundläggande förutsättningar för ett framgångsrikt barnkonven- har enligt lag i uppdrag att driva på myndigheterna i deras barnkonventionsarbete och att erbjuda dem bl.a. stödinsatser. Det är dock viktigt att understryka att Barnom- budsmannens fortsatt centrala roll för det strategiska genomförande- arbetet inte innebär något minskat ansvar för andra myndigheter när det gäller att genomföra och beakta inom sina verksam- Regeringen ser det som angeläget att staten föregår med gott exempel när det gäller att integrera ett barnperspektiv i det offentliga besluts- I syfte att utveckla och driva på barnkonventionsarbetet på nationell nivå har det därför i regleringsbreven för till ett fem- tiotal myndigheter inom såväl rätts- och exekutionsväsendet, totalför- svaret, som trafik- och samhällsplaneringen samt inom den sociala om- sorgen och hälso- och sjukvården genom uttalade mål och/eller åter- rapporteringskrav eller uppdrag ställts krav på att beakta och utveckla ett barnperspektiv i verksamheterna. Återrapportering kommer huvudsak- ligen att ske i årsredovisningarna som inkommer . Mot bakgrund av dessa redovisningar avser regeringen att göra uppföljningar av hur arbetet med att integrera ett barnperspek- tiv fortskrider inom olika myndighetssektorer och utifrån dessa överväga vilka åtgärder som kan behövas för att förbättra såväl mål- och resultat- styrningen som stödet till myndigheterna. Regeringen avser i samman- hanget att påbörja en dialog med företrädare för olika myndigheter kring vad ett barnperspektiv innebär för respektive myndighets verksamhet. Mot bakgrund av att barnkonventionsarbetet på såväl och nationell statlig nivå nu börjar gå framåt, är det angeläget att inte utveck- lingen på den regionala nivån halkar efter. Av senaste uppföljning av myndigheternas barnkonventionsarbete som sän- des ut till samtliga länsstyrelser framgår bl.a. att läns- styrelsernas arbete med tycks ha minskat jämfört med den enkät som gjordes av . Orsaken till detta framgår dock inte av undersökningen. Länsstyrelserna har sedan lagändringarna om barnets bästa i social- tjänstlagen trädde 1998 haft i uppdrag genom regleringsbrev att följa och redovisa hur barnperspektivet har fått genomslag i socialtjäns- tens verksamhet. Arbetet med att utveckla ett barnperspektiv har således skett inom ramen för länsstyrelsernas sociala tillsynsverksamhet, dvs. inom ett verksamhetsområde som direkt kan sägas röra barn och unga. Det finns dock ett antal områden inom länsstyrelsernas verksamhet som rör barn och unga, men där det vid första anblicken kanske inte är uppenbart, t.ex. plan- och byggfrågor i kommunerna. Regeringen ser det därför som angeläget att länsstyrelsernas arbete med att integrera ett barnperspektiv i hela verksamheten, där så är rele- vant, utvecklas och har därför i regleringsbrevet för uppdragit åt länsstyrelserna att genomföra en kartläggning av i vilken omfattning deras verksamhet rör barn och redovisa de åtgärder som behövs för att utveckla och förbättra barnperspektivet i verksamheten. Länsstyrelsernas tillsynsverksamhet inom olika områden utgör ett exempel där länsstyrelserna kan bidra och medverka till att synliggöra barnperspektivet, men även inom länsstyrelsernas rådgivnings- och informationsverksamhet samt i samordningen av gemensamma frågor inom länet kan länsstyrelserna bidra till att utveckla barnperspektivet inom en hel region. Detta synsätt ligger i linje med grundläggande krav på att berörda aktörer skall samverka och anlägga en helhetssyn i frågor som rör den enskilda flickan eller pojken eller barn som grupp. I syfte att påbörja arbetet med att utveckla och stärka länsstyrelsernas roll i genomförandet av avser regeringen därför att inbjuda företrädare för länsstyrelserna till en dialog. strategi: bör på olika sätt tas med i ut- bildningar för de yrkesgrupper som skall arbeta med barn. Regeringens bedömning: Det uppdrag som har haft att stimulera lärosätena att inordna i olika yrkesutbildningar bör följas upp. I regleringsbreven för till universitet och högskolor ställs krav på återrapportering av lärosätenas insatser för att införliva kunskap om i olika utbild- ningar som bedöms som betydelsefulla. Regeringen avser vidare att genomföra regionala kon- ferenser för att inspirera och lyfta fram goda exempel på det arbete som görs för att integrera i olika utbildningar. har haft ett uppdrag att stimulera lärosätena att inordna i utbildningar för yrkesgrupper som kommer att arbeta med barn. I uppdraget har ingått att dels definiera en krets av utbild- ningar som i första hand bör behandla , dels stimulera lärosätena att finna former för hur kan integreras i undervisningen. Kunskapsspridning till studenterna om konventionen har också ingått i uppdraget. har redovisat sitt uppdrag och lämnat ett antal förslag hur arbetet fortsatt kan bedrivas. anför bl.a. att det behövs ytterligare åtgärder som signa- lerar regeringens vilja med i högskolan och att rege- ringen bör överväga att genomföra en revidering av examensmålen för att ge en starkare ställning inom den högre utbild- ningen. Vidare framhåller verket att en sådan åtgärd bör gå hand i hand med en stärkning av forskningen inom området samt att lärarna inom högskolan bör erbjudas kompetensutveckling inom barnområdet. På så vis kan integrering i den högre utbildningen stärkas, menar . Regeringen avser nu att gå vidare utifrån det värdefulla arbete som har gjort. Regeringen anser att den fortsatta satsningen för att stimulera utbildning som tar upp bäst gagnas genom att uppmuntra och uppmärksamma det arbete som sker vid läro- sätena. I regleringsbreven för till universitet och högskolor ställs därför återrapporteringskrav angående lärosätenas insatser. Regeringen avser också att genomföra regionala konferenser i syfte att inspirera och lyfta fram goda exempel på det arbete som görs för att in- tegrera i olika utbildningar. strategi: verksamhet och organisation skall ses över i syfte att stärka dess roll vid genomförandet av barnkon- ventionen i . Regeringens bedömning: har numera goda för- utsättningar att verka för att barns och ungas rättigheter och intressen respekteras och tillgodoses och att fortsätta driva utvecklingsarbetet framåt i framför allt kommuner, landsting och myndigheter. Barnom- budsmannens fortsatta insatser när det gäller att driva på genomförandet och bevaka efterlevnaden av konventionen spelar en nyckelroll i det framtida arbetet med att genomföra . Översyn av verksamhet och organisation tog i sitt slutbetänkande Barnets bästa i främsta rummet (SOU 1997:116) upp frågor om hur genomförandet av kan förbättras i och uttalade att har en nyckelroll i detta arbete. Översynen av ingick därför som en del strategi. Syftet med översynen var framför allt att stärka och effektivisera det arbete som bedrivs av , då denne har en viktig roll när det gäller att påbörja och samordna insat- ser för att genomföra nationellt och för att bevaka barns och ungdomars rättigheter och intressen i olika sammanhang. Översynen kunde konstatera att har haft stor betydelse för utvecklingen inom barnområdet, framför allt genom sin informations- och opinionsbildande verksamhet. bidragit till att skapa en helhetsbild av barn och ungdomar på en generell nivå, vilket också har varit betydelsefullt för flera myndigheters och Vidare har bedrivit ett långsiktigt arbete för att driva på förverkligandet av i Mot bakgrund av att är ett av regeringens vikti- gaste verktyg när det gäller att driva på genomförandet och bevaka efterlevnaden av har det för regeringen varit angeläget att utrusta denne med ett tydligare mandat än tidigare och ökade resurser (jfr prop. 2001/02:96 En förstärkt ). har därför i lagen (1993:335) om fått ett tydligt mandat att driva på genomförandet och bevaka efterlevnaden av konventionen samt rättsliga befogenheter att kalla till sig företrädare för kommun, landsting och roll som företrädare för barns och ungas rättigheter och intressen har också tydliggjorts i lagen. har också tillförts ökade ekonomiska resurser. Från och med har förvaltnings- Därutöver har de särskilda medel om har tilldelats för genomförandet av centrala utbildnings- och metod- utvecklingsdelar av strategin (jfr avsnitt 2.3.22.3.3) flyttats från anslaget 18:1 Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m. till Barnombudsman- Anledningen är att upp- drag inom ramen strategi numera har blivit en lagfäst upp- gift för myndigheten, dvs. att driva på genomförandet av barnkonventio- nen i kommuner och landsting samt myndigheter. roll i det fortsatta strategiarbetet