prop · GR03152d5 · 2004-05-27 00:00:00 — Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter i verksamhet som gäller socialförsäkringsförmåner samt andra förmåner och ersättningar som enligt lag eller förordning eller särskilt beslut av regeringen handläggs av eller (socialförsäkringens administration). 2.15Förslag till lag om ändring i lagen (2003:763) om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration Härigenom föreskrivs att 1, 7, 8, 18 och 31 §§ lagen (2003:763) om behandling av personuppgifter skall ha följande lydelse. Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter i verksamhet som gäller socialförsäkringsförmåner samt andra förmåner och ersättningar som enligt lag eller förordning eller särskilt beslut av regeringen handläggs av , de allmänna försäkringskassorna eller (socialförsäkringens administration). Lagen gäller endast om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Bestämmelserna i 715, 24, 25 och 28 §§ gäller i tillämpliga delar även uppgifter om avlidna personer De allmänna försäkringskassorna, och får i sin verksamhet behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att och får i sin verksamhet behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att 1.återsöka vägledande avgöranden, 2.tillgodose behov av underlag som krävs för att den registrerades eller annans rättigheter eller skyldigheter i fråga om förmåner och ersättningar som nämns i 1 § skall kunna bedömas eller fastställas, 3.informera om sådana förmåner och ersättningar som nämns i 1 §, 5.planera verksamhet samt genomföra resultatstyrning, resultatuppföljning, resultatredovisning, utvärdering och tillsyn av respektive verksamhet, eller 6.framställa statistik avseende verksamhet enligt 4 och 5. Vid behandling för det ändamål som anges i första stycket 1 får inte uppgifter som direkt pekar ut den registrerade användas. Sådan direktåtkomst skall vara förbehållen de personkategorier som på grund av sina arbetsuppgifter behöver tillgång till uppgifterna. för ändamål som anges i 7 § får för ändamål som anges i 7 § får också behandlas av de allmänna också behandlas av Försäk- av information som behövs 1.som underlag för beslut om och kontroll av förmåner, ersättningar och andra stöd åt enskilda i den verksamhet som bedrivs av och arbetslöshetskassorna, 2.för samordning av tjänstepensioner i den verksamhet som bedrivs av och det för kommunerna och landstingen gemensamma organet för administration av personalpensioner, eller 3.för handläggning av ärenden hos där regler om statens tjänstegrupplivförsäkring skall tillämpas. De allmänna försäkringskassorna, och får även behandla personuppgifter som behandlas för ändamål som anges i 7 § för att tillhandahålla information utanför den egna myndigheten på grund av och får även behandla personuppgifter som behandlas för ändamål som anges i 7 § för att tillhandahålla information utanför den egna myndigheten på grund av 1.sådan bestämmelse om skyldighet att lämna ut uppgifter till andra myndigheter som avses i 14 kap. 1 § andra meningen sekretesslagen (1980:100), 2.sådant medgivande att lämna ut uppgifter som följer av särskilda bestämmelser i lag eller förordning, 3.sådan skyldighet att lämna ut uppgifter som följer av gemenskapsrätten inom Europeiska unionen, eller 4.åtaganden i samarbetet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i avtal om social trygghet eller utgivande av sjukvårdsförmåner som ingått med andra stater. De allmänna försäkringskassorna, och får ha direktåtkomst till socialförsäkringsdatabasen i den utsträckning det behövs för de ändamål som anges i 7 och 8 §§. Sådan direktåtkomst skall vara förbehållen de personkategorier som på grund av sina arbetsuppgifter behöver tillgång till uppgifterna. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om direktåtkomst som avses i första stycket. De allmänna försäkringskassorna, och skall genom särskilda åtgärder kontrollera efterlevnaden av denna lag enligt vad som föreskrivs av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. och skall genom särskilda åtgärder kontrollera efterlevnaden av denna lag enligt vad som föreskrivs av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller för uppgifter som inhämtats före ikraftträdandet. 2.16Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting Härigenom föreskrivs att rubriken till lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting samt 1, 3, 5, 6, 12, 14, 16, 25 och 26 §§ skall ha följande lydelse. Lag om finansiell samordning av Lag om finansiell samordning av länsarbetsnämnd, kommun och landsting Finansiell samordning enligt denna lag får inom ett samordningsområde bedrivas mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting för att uppnå en effektiv resursanvändning. Ett samordningsområde kan omfatta en eller flera kommuner eller delar av kommuner. En allmän försäkringskassa, en länsarbetsnämnd och ett landsting samt en eller flera kommuner får delta som samverkande parter i verksamhet med finansiell samordning. Finansiell samordning får bedrivas endast om en försäkringskassa, en länsarbetsnämnd, ett landsting och minst en kommun deltar. Finansiell samordning får dock bedrivas utan ett landsting, om det i samordningen deltar en kommun som inte ingår i ett landstingsområde. Den allmänna skall bidra med hälften av medlen till den finansiella Finansiell samordning enligt denna lag får inom ett samordningsområde bedrivas mellan , länsarbetsnämnd, kommun och landsting för att uppnå en effektiv resursanvändning. Ett samordningsområde kan omfatta en eller flera kommuner eller delar av kommuner. , en länsarbetsnämnd och ett landsting samt en eller flera kommuner får delta som samverkande parter i verksamhet med finansiell samordning. Finansiell samordning får bedrivas endast om , en länsarbetsnämnd, ett landsting och minst en kommun deltar. Finansiell samordning får dock bedrivas utan ett landsting, om det i samordningen deltar en kommun som inte ingår i ett landstingsområde. med hälften av medlen till den Den allmänna får, i den omfattning som regeringen beslutar, använda medel som är avsedda för att täcka kostnader för sjukpenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. samordningen, med en tinget med en fjärdedel samt den fjärdedel samt den eller de eller de kommuner som deltar med kommuner som deltar med en Om en kommun, som Om en kommun, som inte ingår i ett landstingsområde, inte ingår i ett landstingsområde, deltar i finansiell samordning, deltar i finansiell samordning, skall den kommunen bidra med skall den kommunen bidra med hälften av medlen. hälften av medlen. Om flera kommuner deltar i finansiell samordning inom ett samordningsområde, skall dessa tillsammans anses utgöra en part. Den andel som dessa kommuner sammanlagt skall bidra med fördelas mellan dem på det sätt som de kommer överens om. En samverkande part får som medlem i ett samordningsförbund överföra medel för finansiell samordning till förbundet. får, i den omfattning som regeringen beslutar, använda medel som är avsedda för att täcka kostnader för sjukpenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. mäktige, allmän försäkringskassas styrelse och av länsarbets- eller ersättare skall utses för När ledamöter eller ersättare skall kommun och landsting skall det, utses för kommun och landsting under de förutsättningar som anges skall det, under de förutsättningar i 2 § lagen (1992:339) om propor- som anges i 2 § lagen (1992:339) genom proportionellt val. Till ledamot eller ersättare i styrelsen får en medlem utse endast den som är 1. ledamot eller ersättare i kommun- eller , 2. ledamot eller ersättare i 2. ledamot i försäkrings- delegationen eller i en social- 3. ledamot i länsarbetsnämndens styrelse eller anställd vid Minst en av de ledamöter som Minst en av de ledamöter som skall vara ledamot eller ersättare i ledamot i försäkringsdelegationen. Det förhållandet att en ledamots eller ersättares mandattid i kommun- eller eller i eller länsarbetsnämndens styrelse har löpt ut medför inte att uppdraget som ledamot eller ersättare i samordningsförbundets styrelse upphör. ersättare i en socialförsäkringsnämnd som har utsetts på förslag av de politiska partierna enligt 18 kap. 33 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring får utses till ledamot eller ersättare i förbundsstyrelsen. När det utses ersättare i styrelsen skall det bestämmas i vilken ordning de skall kallas till tjänstgöring. Om det då val av Om det då val av fullmäktige har ägt rum i hela fullmäktige har ägt rum i hela landet utses ledamöter och ersättare enligt 12 § första stycket ersättare enligt 12 § första stycket skall detta i fråga om kommun och skall detta i fråga om kommun och landsting göras av de nyvalda landsting göras av de nyvalda val av ledamöter och ersättare skall förrättas av nyutnämnda styrelse året efter ett valår. När ledamöter och ersättare utses enligt första stycket skall 4 kap. 7 § kommunallagen (1991:900) tillämpas på motsvarande sätt. Bestämmelserna i 4 kap. 810 §§ samt 11 § första stycket kommunallagen (1991:900) om upphörande av uppdrag och rätt till ledighet skall tillämpas på motsvarande sätt för ledamöter och ersättare i styrelsen. Det förhållandet att ledamots eller ersättares mandattid i kommun- eller , i en försäkringsdelegation eller socialförsäkringsnämnd hos eller i länsarbetsnämndens styrelse har löpt ut medför inte att uppdraget som ledamot eller ersättare i samordningsförbundets styrelse upphör. får återkalla uppdraget för en ledamot eller ersättare som nämnden har utsett, om hans eller hennes anställning vid nämnden har upphört. skaper och årsredovisning samt skaper och årsredovisning samt 2003/04:152 granskas av en revisor för varje Bilaga 2 förbundsmedlems räkning. FörFörsäkringskassan och länsarbetsnämnden skall en gemensam revisor utses. För revisorerna skall det finnas personliga ersättare. Revisorer och deras ersättare skall såvitt avser kommun och landsting utses av kommun- och . När kommun- och utser revisorer och ersättare skall 12 § första och andra styckena och 14 § denna lag samt 4 kap. 5 och 6 §§ kommunallagen (1991:900) tillämpas på motsvarande sätt. skall utse den revisor som för Försäkringkassans och länsarbetsnämndens räkning skall granska samordningsförbundets räkenskaper och årsredovisning samt styrelsens förvaltning. Skäligt arvode till den revisor och den ersättare som utses av betalas avFörsäkringskassan. styrelsens förvaltning skall granskas av en revisor för varje förbundsmedlems räkning. För den allmänna och länsarbetsnämnden skall en gemensam revisor utses. För revisorerna skall det finnas personliga ersättare. Revisorer och deras ersättare skall såvitt avser kommun och landsting utses av kommun- och . När kommun- och utser revisorer och ersättare skall 12 § första och andra styckena och 14 § denna lag samt 4 kap. 5 och 6 §§ kommunallagen (1991:900) tillämpas på motsvarande sätt. skall utse den revisor som för den allmänna och länsarbetsnämndens räkning skall granska samordningsförbundets räkenskaper och årsredovisning samt styrelsens förvaltning. Skäligt arvode till den revisor och den ersättare som utses av betalas av . För granskning av ett nybildat förbund skall revisor och revisorsersättare utses senast när förbundet bildas och avse tiden från tidpunkten för utseendet till dess nästa mandattid för revisorer och revisorsersättare börjar. Bestämmelserna i 9 kap. 417 §§ kommunallagen (1991:900) tillämpas på motsvarande sätt vid revision enligt denna lag. Bestämmelserna i 9 kap. 18 § kommunallagen tillämpas på motsvarande sätt vid revision enligt denna lag som utförs av revisorer utsedda av kommun- och . Justering av revisorernas protokoll tillkännages på anslagstavlan hos varje kommun och landsting som är medlem i samordningsförbundet. till styrelsen och förbundsmed- lemmarna samt till Riksförsäk- skall var för sig pröva frågan om skall var för sig pröva frågan om styrelsen skall beviljas ansvars- styrelsen skall beviljas ansvars- 1.Denna lag träder i kraft . 2.Försäkringskassan inträder som förbundsmedlem i ett samordningsförbund som har bildats före ikraftträdandet på samma villkor som har gällt för den allmänna försäkringskassa som har varit medlem i förbundet. 3.De ledamöter och ersättare i samordningsförbundets styrelse som har utsetts av en allmän försäkringskassas styrelse skall behålla sitt uppdrag under återstoden av mandatperioden, om inte försäkringsdelegationen beslutar annat. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om allmänt ombud hos , 2.lag om ändring i lagen (2004:000) med anledning av inrättande av , 3.lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799), 4.lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 5.lag om ändring i lagen (2004:000) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 6.lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 7.lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspen- 8.lag om ändring i , 9.lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 10.lag om ändring i arkivlagen (1990:782), 11.lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön, 12.lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483), 13.lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 14.lag om ändring i lagen (1999:1230) om ikraftträdande av inkomstskattelagen (1999:1229), 15.lag om ändring i lagen (2003:763) om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration, och 16.lag om ändring i lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet och ämnessakkunnige . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I överensstämmelse med regeringens ställningstagande i prop. 2003/04:69 att nuvarande socialförsäkringsadministration med allmänna försäkringskassor och skall avvecklas och en ny sammanhållen statlig myndighet, benämnd , skall inrättas läggs i lagrådsremissen fram förslag om ändringar i delar av den mycket omfattande socialförsäkringslagstiftning som berörs av organisationsförändringen. För lagrådsbehandling läggs vidare fram förslag rörande bl.a. sekretess, behandling av personuppgifter, inkomstskatt, skattebetalning, straffpåföljd och rättsliga frågor kring överföring av tillgångar som ägs eller förvaltas av de allmänna försäkringskassorna. Det betänkande av den s.k. som ligger till grund för lagrådsremissen innehåller inte några utarbetade författningsförslag. en redovisning av vissa författningsfrågor, särskilt om regelstrukturen, vilka aktualiseras av inrättandet av den tillämnade nya statliga socialförsäkringsmyndigheten. Vidare finns ett avsnitt om vad som benämns följdändringar, där det kortfattat nämns några huvuddrag i sådana bestämmelser som behöver ändras i olika regelkomplex på förmögenhetsrättens, arbetsrättens, straffrättens och den offentliga rättens områden. Det anförs att organisationsreformen ger upphov till ett omfattande författningsarbete men att merparten av författningsändringarna innebär endast namnändringar och redaktionella ändringar i övrigt. Under remissbehandlingen av betänkandet har, såvitt kan utläsas av den remissammanställning som har upprättats i ärendet, framkommit vissa synpunkter på vad som sagts i betänkandet i fråga om den nya myndighetens roll i socialförsäkringsprocessen och om forum för överklaganden. Författningstekniska aspekter tycks över huvud taget inte ha berörts. En- ligt vad som anges i lagrådsremissen har de inom utarbetade lagförslagen beretts under hand med . Lagrådet finner anledning att sätta i fråga om den beredning som förevarit i lagstiftningsärendet kan anses godtagbar. Det låter sig sägas att lagförslagen till största delen är av enkel beskaffenhet. Det finns dock inslag särskilt i den tämligen snåriga författningsmaterian på socialförsäkringsområdet som inte kan hänföras till den kategorin. Som exempel kan nämnas den förvaltningsprocessuella regleringen för ärenden och mål på området. Spörsmål uppkommer också om behovet och utformningen av övergångsbestämmelser till vissa av förslagen, något som då kräver särskilda överväganden kring förslagens innebörd. De förslag som föreligger tycks, trots att de lär ha tillkommit under tidspress, väsentligen ha utarbetats med noggrannhet och omsorg. När sedvanligt underlag för arbetet med att utforma lagförslagen saknas kan emellertid inte undvikas att ökad risk uppkommer för förbiseenden i ett eller annat betydelsefullt hänseende. Givetvis försämrar detta också förutsättningarna för lagrådsgranskningen. Lagrådets bedömning blir att beredningen av lagstiftningsärendet inte svarar väl mot de krav som 7 kap. 2 § regeringsformen ställer i fråga om regeringsärenden av förevarande slag och omfattning. Förslaget till lag om ändring i lagen med anledning av inrättande av Här föreslås att den i prop. 2003/04:69 föreslagna nya lagen kompletteras med regler för hur det skall förfaras med de allmänna försäkringskassornas tillgångar och skulder vid bildande av den nya myndigheten. I den allmänna motiveringen (avsnitt 7.1) framhålls bl.a. att det, mot bakgrund av att verksamheten hos försäkringskassorna är finansierad helt av allmänna medel, inte finns några bärande invändningar utifrån civilrättsligt eller europarättsligt perspektiv mot att försäkringskassornas tillgångar förs över till staten. Det erinras om regeln i 18 kap. 4 § lagen om allmän försäkring, enligt vilken regeringen beslutar om vad som skall göras med tillgångarna om en försäkringskassa upplöses eller verksamhetsområdet ändras. Under åberopande av det förfaringssätt som använts när organisationsövergången inneburit att egendom överförts till eller från staten stannar regeringen för förslaget att föreskrifter om den aktuella överföringen skall ges i lag. Lagrådet konstaterar att gjort i huvudsak motsvarande bedömning som lagrådsremissens i denna del, dock att utredningen inte uttalade sig om något behov av ytterligare lagregler i frågan. Under remissbehandlingen av betänkandet synes inte från något håll ha framförts rättsliga invändningar mot utredningens överväganden. Föregångare till de allmänna försäkringskassorna var enligt en beslutad lag om allmän sjukförsäkring de allmänna sjukkassorna. Dessa kassor övertog i princip befintliga fonder för sjukförsäkringsändamål från privaträttsligt grundade organ, de erkända sjukkassorna, varvid det i sjukförsäkringslagen angavs hur överföring skulle ske. I samband med tillkomsten av lagen om allmän försäkring omorganiserades sjukförsäkringen och beslutades om nuvarande organisation med allmänna försäkringskassor. Dessa liksom de allmänna sjukkassorna har med utgångspunkt i lagstiftningen betraktats som självständiga offentligrättsliga juridiska personer. Viss oklarhet kan dock sägas ha rått om hur kassorna därutöver skulle närmare karaktäriseras. Kassorna förvaltar sin förmögenhetsmassa under eget ansvar. Verksamheten är väsentligen reglerad i lag och koncentrerad till statliga förvaltningsuppgifter. Finansieringen sker helt med statliga medel. beslutade om överföring till staten av de allmänna försäkringskassornas fonder för den obligatoriska sjukförsäkringen, vilka delvis bestod av från de erkända sjukkassorna övertagna sjukhjälpsfonder jämte avkastning på dessa medel. I det ärendet anförde att regeringsformen enligt utskottets uppfattning inte förhindrade att fonderna avvecklades på föreslaget sätt (se bilaga 2 till SfU 1981/82:12). Utan att nu gå in på tillvägagångssättet vid den beslutade överföringen av tillgångar från de erkända sjukkassorna till de allmänna sjukkassorna, finner Lagrådet med utgångspunkt i den redovisning som är tillgänglig i ärendet inte skäl att invända mot att lagreglering sker av innebörd att de allmänna försäkringskassornas tillgångar liksom ansvaret för kassornas åtaganden skall överföras till staten. Även i denna del gäller dock Lagrådets erinran mot att föreslagna bestämmelser inte har varit föremål för remissbehandling. Förslaget till lag om ändring i lagen om allmän försäkring 19 kap. 2 § Paragrafen, som gäller finansieringen av sjukförsäkringen och dess förvaltning, upptar i andra stycket en föreskrift om att statsbidrag får lämnas med viss del av kostnaderna för sjukförsäkringsförmåner, inberäknat försäkringens kostnader enligt vissa andra lagar. Vidare föreskrivs att statsbidrag också får lämnas för de allmänna försäkringskassornas förvaltning. Ändringsförslaget innebär bl.a. att sistnämnda bestämmelse utgår. Enligt vad Lagrådet kan förstå bör, i konsekvens med den berörda ändringen, viss ytterligare ändring i andra stycket övervägas. Till de i stycket nämnda lagarna hör lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård och lagen (1991:1047) om sjuklön. Eftersom de ersättningar som belastar sjukförsäkringen enligt dessa båda lagar betalas av allmänna försäkringskassor och framöver torde komma att betalas av den statliga synes det inte behövligt att låta statsbidragsbestämmelsen fortsättningsvis omfatta sådana kostnader. Förslaget till lag om ändring i lagen om arbetsskadeförsäkring 8 kap. 12 § I paragrafen föreskrivs att bestämmelserna i 20 kap.1013 §§ lagen om allmän försäkring om omprövning och ändring av försäkringskassas beslut samt överklagande av försäkringskassas och domstols beslut har motsvarande tillämpning i ärende enligt lagen om arbetsskadeförsäkring. Paragrafen föreslås ändrad genom utbyte av försäkringskassas mot . Någon övergångsbestämmelse har inte knutits till denna ändring. Enligt vad som uppgetts vid föredragningen inför Lagrådet är avsikten att de övergångsbestämmelser som föreslagits i anslutning till ändringarna i 20 kap. 10 § och 11 § förstatredje styckena lagen om allmän försäkring (punkt 4 övergångsbestämmelserna) skall få genomslag så att de berörda lagrummen i deras äldre lydelse skall vinna tillämpning beträffande omprövning och överklagande av beslut som meddelats av allmän försäkringskassa i ärenden enligt lagen om arbetsskadeförsäkring. Samma synsätt avses gälla för övergångsbestämmelsen till ändringen beträffande 20 kap. 11 § fjärde stycket lagen om allmän försäkring (punkt 5 övergångsbestämmelserna). Enligt Lagrådets mening bör övervägas att i tydlighetens intresse knyta en övergångsbestämmelse till ändringen i förevarande paragraf. En sådan bestämmelse skulle kunna utformas som en hänvisning till de berörda punkterna 4 och 5 enligt följande. Beträffande omprövning eller överklagande av beslut som har meddelats av en allmän försäkringskassa tillämpas föreskrifterna i punkt 4 ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Vidare tillämpas föreskriften i punkt 5 samma ikraftträdande- och övergångsbestämmelser om avvisningsbeslut har meddelats av en allmän försäkringskassa. Förslaget till lag om ändring i lagen om inkomstgrundad ålderspension 13 kap. 22 a § I denna nya paragraf föreskrivs bl.a. att det allmänna ombudet får överklaga ett avgörande av en allmän förvaltningsdomstol endast om ombudet har varit part där. (Tydligare skulle vara att skriva part i målet där). Någon övergångsbestämmelse har inte knutits till föreskriften. Situationen kan emellertid tänkas vara den, att allmänna ombudet har anledning att överklaga ett beslut som fattats av förvaltningsdomstol före och för vilket tvåmånadersfristen för överklagande alltjämt löper .