prop · GS0321d2 · 2004-10-18 00:00:00 — Det hade med hänsyn till det anförda varit av värde för förståelsen om grunden till bestämmelsen i andra stycket och bestämmelsens förhållande till första stycket hade blivit belyst i remissen, särskilt som omprövningsreglerna i den nu föreslagna lagen skall tillämpas av och inte av . Även med beaktande av förebilden i skattebe- talningslagen finns det enligt Lagrådets mening goda skäl att överväga om inte paragrafen skulle kunna omarbetas så att den bättre tydliggör vad som avses. Som komplement till 24 §, som anger att arbetsgivaren har rätt att överklaga beslut, föreskrivs i förevarande paragrafs andra stycke om möjlighet för arbetsgivaren att överklaga även om beslut inte är till nackdel för denne. Den föreslagna bestämmelsen har en motsvarighet i 22 kap. 3 § skattebetalningslagen och motiveras enligt författningskommentaren av att det också när det gäller den särskilda sjukförsäkringsavgiften torde kunna uppstå bedömningsfrågor huruvida ett beslut har gått arbetsgivaren emot eller inte. Som exempel anförs den situationen att beslut har fattats om avgiftens storlek för en viss månad men att , på grund av reglerna om avgiftsbegränsning, ännu inte har fattat beslut om betalningsskyldighet. Enligt Lagrådets uppfattning ger det i författningskommentaren nämnda exemplet knappast anledning att befara att klagorätt inte skulle anses föreligga i den berörda situationen, även om enbart huvudregeln i 24 § och den allmänna principen att beslutet skall ha gått klaganden emot skulle vara att tillämpa. Ett beslut om att bestämma sjukförsäkringsavgift av viss storlek för en arbetsgivare har sådan betydelse för dennes situation i avgiftshänseende att klagorätt knappast skulle nekas, trots att beslutet på grund av t.ex. fribeloppsregeln i 8 § inte alls eller först i ett senare skede skulle följas av ett med utgångspunkt i den storleksbestämda avgiften fattat beslut om betalningsskyldighet. Att det för skattebetalningslagens del behövs en bestämmelse (utformad efter mönster från taxeringslagstiftningen) kan tänkas ha sin förklaring i att den lagen omfattar allehanda skatter och avgifter och därför skall täcka in mer varierande klagosituationer. Som Lagrådet ser det kan bestämmelsen undvaras i den föreslagna lagen, såvida inte något mer övertygande exempel kan åberopas till stöd för att den skall tas med i klargörande syfte. Tystnadsplikten omfattar enligt paragrafen den som i arbetsgivarens personaladministrativa verksamhet får del av uppgifter om enskilds hälsotillstånd eller personliga förhållanden i övrigt som lämnats till arbetsgivaren enligt lagen. Enligt författningskommentaren tar tystnadsplikten sikte på arbetsgivaren, om denne är en fysisk person, och administrativ personal hos arbetsgivaren men också på den som i övrigt tar befattning med sådana uppgifter även om vederbörande vanligen inte utför arbete i arbetsgivarens administrativa verksamhet. Som exempel på den sistnämnda kategorin nämns en verkställande direktör eller en styrelseledamot som av någon anledning befattar sig med uppgifter från om en enskilds hälsotillstånd. Bestämmelsen har enligt vad som framkommit vid föredragningen utformats efter mönster av tystnadspliktsbestämmelsen i 18 § lagen om sjuklön. Det är dock att märka att den lagen främst reglerar arbetstagares sjukförmån hos arbetsgivaren och att tystnadsplikten enbart gäller uppgifter som lämnats i särskilda handlingar, nämligen i försäkran för sjuklön eller i intyg av läkare eller tandläkare. Det vill synas som att avgränsningen till personaladministrativ verk- samhet är för snäv när det gäller uppgifter om personliga förhållanden som lämnats till arbetsgivaren från enligt den före- Uppgifter av detta slag som läggs till grund för särskild sjukförsäkringsavgift lär hos arbetsgivaren närmast vara av betydelse inom den ekonomiadministrativa eller allmänt administrativa hanter- Den föreslagna lagtexten kan således behöva anpassas så att den svarar mot den enligt författningskommentaren avsedda omfattningen av personkretsen för tystnadsplikten. Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän 20 kap.10 b § har i rättsfallet Schouten och Meldrum mot Nederlän- derna (dom ) funnit artikel 6 i tillämplig på förfarandet vid bestämmande av en arbetsgivares skyldighet att betala avgifter till sociala välfärdssystem avseende de anställda. om den nu föreslagna särskilda sjukförsäkringsavgiften enligt svensk rätt är att betrakta som en skatt, torde mål om bestämmande av avgiften i mening vara att betrakta som mål rörande pröv- ning av civila rättigheter och skyldigheter. Artikel 6 blir då tillämplig. Enligt den föreslagna paragrafen får en arbetsgivare som skall betala särskild sjukförsäkringsavgift inte begära omprövning av eller överklaga beslut om arbetstagares rätt till hel sjuk-penning en- ligt 3 kap. 7 § lagen om allmän försäkring. Däremot skall han enligt 24 § den föreslagna lagen om särskild sjukförsäkringsavgift få överklaga För- säkringskassans beslut enligt den lagen. Frågan är om den domstolsprövning som kan ske av beslut om avgifts- underlaget, avgiftens storlek och om betalningsskyldighet enligt den föreslagna lagen om särskild sjukförsäkringsavgift (jfr lagens 9 §) är till- räcklig för att uppfylla krav. Det beslut som reellt sett grundar arbetsgivarens betalningsskyldighet är beslut om att tillerkänna den anställde hel sjukpenning. tionens krav skall anses uppfyllda får ramen för den prövning domsto- larna skall göra enligt 24 § lagen om särskild sjukförsäkringsavgift inte vara för snäv. En förutsättning för att överklagandeförbudet i förevarande paragraf skall kunna godtas bör därför enligt Lagrådets uppfattning vara att arbetsgivaren vid ett överklagande av beslut enligt lagen om särskild sjukförsäkringsavgift inte bara skall kunna få själva beräkningen av avgiftens storlek prövad utan att han också skall kunna rikta invändningar mot beslutet att tillerkänna den anställde hel sjukpen- Beslutet om hel sjukpenning kan dock naturligtvis inte ändras inom ramen för avgiftsprocessen. Frågan om domstolsprövningens omfattning har inte berörts i remissen. Lagrådet förutsätter att så sker i en kommande Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , Y. , , , , , , , , Jämtin Regeringen beslutar proposition 2004/05:21 Drivkrafter för minskad sjukfrånvaro