prop · GS0345 · 2004-11-16 00:00:00 — Lagrådet har invänt mot den valda lokutionen sker mot ersättning och anser att den är korrekt endast om den omstän- digheten att poseringen sker mot ersättning i sig själv medför att den är ägnad att skada barnets hälsa eller utveckling. Enligt Lagrådet kan så möjligen vara fallet, även om det snarare torde vara pose- ringen som sådan och de omständigheter under vilka den genomförs som är ägnade att skada barnet. I det fall förekomsten av ersättning för pose- ring skulle vara ägnad att skada barnet blir, enligt Lagrådet, utnyttjandet av barnet straffbart, även om ersättningsfallet inte uttryckligen regleras i paragrafen. Av dessa skäl föreslår Lagrådet att orden sker mot ersätt- ning eller annars utgår ur andra stycket. Regeringen kan i och för sig godta Lagrådets förslag när det gäller själva utformningen av bestämmel- sen. Likaså delar regeringen uppfattning att det framför allt torde vara poseringen som sådan och de omständigheter under vilka den genomförs som är av betydelse för bedömningen av om den är ägnad att skada den unges hälsa eller utveckling. Att mot ersättning använda och utnyttja barn för sexuell posering är emellertid enligt regeringens mening oavsett sammanhang och det sätt på vilket poseringen i övrigt sker ty- piskt sett ett sådant förfarande som är ägnat att skada barnets hälsa eller utveckling. Att uttrycket sker mot ersättning eller annars nu utgår ur lagtexten innebär alltså inte någon ändring i sak i förhållande till vad som angavs i lagrådsremissen. Bestämmelsens syfte kommer till bäst uttryck om brottsbenämningen utnyttjande av barn för sexuell posering används. Genom en sådan bestämmelse som den nu föreslagna skapas ett abso- lut skydd mot alla former av främjande och utnyttjande av barn för sexuell posering, med eller utan samband med framställning av pornografisk bild. Även beträffande åldersgruppen innebär bestämmelsen i för- hållande till gällande rätt ett förstärkt skydd på så sätt att det införs ett absolut förbud mot all sådan sexuell posering som är ägnad att skada barnets hälsa eller utveckling. Utanför det straffbara området faller där- emot alltjämt sådan frivillig medverkan som då t.ex. en pojkvän eller en flickvän sexuellt poserar inför varandra i syfte att utforska sin sexualitet. Genom den föreslagna avgränsningen av bestämmelsen uppfyller också sitt kriminaliseringsåtagande enligt rambeslutet om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. Det bör även finnas utrymme att bedöma ett utnyttjande av barn för sexuell posering som grovt brott Straffet för sexuellt ofredande (7 § första och andra styckena brottsbal- ken) är böter eller fängelse i högst . Någon särskild straffskala för grova brott finns inte. I artikel 5 i EU:s rambeslut om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi anges bl.a. vilka påföljder medlemsstaterna skall föreskriva för de handlingar som skall vara straffbelagda i rambeslutet. Av punkten 2 a) framgår att minsta föreskrivna maximistraff för bl.a. brott enligt artikel 2 a som består i att tvinga ett barn till deltagande i pornografiska föreställningar skall vara åtminstone . Ett minsta maximistraff om fem års fängelse skall enligt punkten 2 c) även kunna följa på brott enligt artikel 2 a som består i att dra av eller på nå- got annat sätt utnyttja barns deltagande i pornografiska föreställningar, eller att rekrytera barn för sådana ändamål, förutsatt att barnet är och någon särskilt angiven försvårande omständighet föreligger. För att svensk lagstiftning skall kunna uppfylla rambeslutets påföljdsbe- stämmelse i denna del förutsätts således att den föreslagna straffbestäm- melsen om utnyttjande av barn för sexuell posering erhåller ett straff- maximum på åtminstone . Till det nu sagda skall även läggas föl- jande. Med den utvidgning av det kriminaliserade området som före- slås kommer tillämpningsområdet för den föreslagna straffbestäm- melsen att omfatta gärningar av vitt skilda slag med mycket varierande straffvärde. Sålunda kommer den föreslagna bestämmelsen att kunna omfatta såväl sådana allvarliga fall av utnyttjande av barn för sexuell posering där det bedrivs en systematisk och noga planlagd verksamhet som fall då någon t.ex. vid ett enstaka tillfälle uppsökt en sexklubb i syfte att titta på en pornografisk föreställning eller för att i anslutning till en sådan köpa sig en enskild posering. Straffansvaret träffar även fall då någon genom omfattande verksamhet skaffar sig betydande ekonomiska fördelar genom ett cyniskt utnyttjande av unga. På grund av det nu an- förda anser regeringen att det finns ett behov av att införa en särskild straffskala för grova brott. Såvitt avser straffskalan för normalgraden av brottet bör enligt regeringens mening den nuvarande straffskalan för sex- uellt ofredande om böter eller fängelse i högst behållas. Som lämp- lig straffskala för grovt brott föreslår regeringen fängelse i lägst sex må- nader och högst . Vad därefter gäller vilka omständigheter som särskilt bör beaktas vid bedömningen av om brottet är grovt kan ledning sökas i koppleribe- stämmelsen. Vid bedömningen av om brottet är grovt bör i första hand ledning sökas i brottslighetens omfattning och det sätt på vilket de unga utnyttjats. Det bör särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller annars in- neburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. Enligt Lagrådet är det inte Prop. 2004/05:45 givet att en verksamhet som bedrivits i större omfattning eller medfört betydande också inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av ett en- skilt barn. Enligt Lagrådet bör därför ordet annars utgå ur tredje styck- et. Utöver det nu sagda har Lagrådet ansett att tredje stycket även bör ändras på så sätt att det anges att brottet har inneburit ett särskilt hän- synslöst utnyttjande av barnet. Som stöd härför har Lagrådet hänvisat till beskrivningarna av övriga grova brott i 6 kap. , t.ex. i 1 § fjärde stycket. Vad först gäller Lagrådets invändning mot ordet annars delar reger- ingen Lagrådets bedömning. När det gäller Lagrådets förslag till ändring i övrigt i tredje stycket gör regeringen emellertid en annan bedömning. Bestämmelsen om grova fall av utnyttjande av barn för sexuell posering har utformats med koppleribestämmelsen som förebild och de omstän- digheter som särskilt anges i bestämmelsen är i det närmaste identiska med dem som anges i koppleribestämmelsen. Den nuvarande bestämmel- sen om utnyttjande av barn för sexuell posering och koppleribestämmel- sen avser också i grunden likartad brottslighet och även skyddsintresset är delvis detsamma. Mot den bakgrunden framstår det inte som rimligt att i det angivna avseendet uppställa olika krav. Tredje stycket bör därför inte ändras på det sätt som Lagrådet föreslagit i denna del. Kommitténs förslag till ändring i ordningslagen (1993:1617) Kommittén har i syfte att begränsa eller försvåra för sexklubbarna att rekrytera unga människor och för att annars undvika andra skadliga ef- fekter av klubbarnas verksamhet föreslagit vissa ändringar i ordningsla- gen (1993:1617). Bland annat har kommittén föreslagit att förbudet mot anordnande av offentlig pornografisk föreställning bör förtydligas så att det av lagtexten bör framgå att enskild posering som sker i anslutning till föreställningen skall anses utgöra en del av föreställningen och att sådan posering bör beaktas vid bedömningen av om föreställningen i dess hel- het är pornografisk. Vidare har kommittén föreslagit att straffet för över- trädelse av förbudet bör skärpas från böter eller fängelse i högst sex må- nader till böter eller fängelse i högst . Kommittén har också före- slagit att det bör införas en särskild förverkandebestämmelse så att för- verkande kan ske av egendom som har använts som hjälpmedel vid brot- tet. Regeringen har tidigare i detta avsnitt föreslagit bl.a. att det bör införas en ny och utvidgad bestämmelse om utnyttjande av barn för sexuell pose- ring. Förslaget i den delen syftar bl.a. till att begränsa eller försvåra för sexklubbarna att rekrytera unga människor. Kommitténs förslag till änd- ringar i ordningslagen är långtgående. Förslagen väcker frågor av syste- matisk och lagteknisk karaktär och innebär även ingripande förändringar i sakligt hänseende. Regeringen gör den bedömningen att de nu nämnda frågorna kräver ytterligare analys. Kommitténs förslag till ändringar i ordningslagen bör därför inte genomföras. Köp av sexuell tjänst Regeringens förslag: Lagen (1998:408) om förbud mot köp av sexu- ella tjänster upphävs och i stället införs en ny bestämmelse i brottsbal- ken som behandlar köp av sexuella tjänster. stämmer i huvudsak med den nuvarande lagen, men det kriminalisera- de området utsträcks till att omfatta, förutom den som skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning, även den som nyttjar en tillfällig sexuell förbindelse som någon annan betalar. ningen ändras till köp av sexuell tjänst. Kommitténs förslag överensstämmer i stor utsträckning med reger- Kommittén har dock föreslagit en något annorlunda utformning av lagtexten. Bland annat har kommittén föreslagit att uttrycket tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning ersätts med uttrycket sexuell tjänst under förhållanden som utgör prostitution. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker att förbudet mot köp av sexuella tjänster arbetas in i 6 kap. Några instanser, bl.a. och , är kritiska till vissa delar av förslaget och ifrågasät- ter bl.a. om det inte vore tydligare och mer konsekvent att även låta för- budet mot köp av sexuella tjänster anknyta till begreppet sexuell hand- Några remissinstanser, bl.a. , tillstyrker eller har inte någon erinran emot kommitténs förslag att införa begreppet prostitution. och , , Riksåklagaren och Juridiska fakul- teten vid är kritiska till begreppet prostitution och menar att det är vagt och att det inte finns någon given definition av det. Kvinnofronten anser att brottsrubriceringen köp av sexuella tjänster bör ersättas med prostitutionsköp. RFSL anser att bestämmelsen om köp av sexuella tjänster bör avskaffas. en mer genomgripande utvärdering av lagen innan sakliga ändringar Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens anser att brottsrubriceringen köp av sexuella tjänster bör bytas ut mot en formulering som tydligare visar att det inte är fråga om ett reguljärt inslag inom näringslivets tjänstesektor. bör stamkunden, dvs. den som regelbundet köper sexuella tjänster av samma person, tydligt inkluderas på ett likartat sätt som i betänkandet. Bakgrund: trädde lagen (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster (sexköpslagen) i kraft (prop. 1997/98:55, 1997/98:JuU13, rskr. 1997/98:250). Enligt sexköpslagen skall den som mot ersättning skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse om inte gärningen är belagd med straff enligt dömas för köp av Även försök är kriminaliserat. Förbudet skall ses som ett komplement till bestämmelser. därför att straffansvar kan inträda om inte gärningen är belagd med straff I avvaktan på en kommande översyn av sexualbrot- ten togs förbudet upp i en särskild lag. Det förutsattes att man i samband med översynen av 6 kap. skulle överväga var olika förbud rörande sexuella tjänster lämpligen skulle vara placerade samt hur det nya brottet skulle förhålla sig till brotten koppleri och förförelse av ung- dom. Förbudet omfattar den som mot ersättning skaffar sig en tillfällig sexu- ell förbindelse, dvs. den som köper prostitutionstjänster. Enligt lagen räcker det för straffansvar att vid ett enstaka tillfälle skaffa sig en tillfäl- lig sexuell förbindelse. Med ersättning avses såväl ekonomisk ersättning som ersättning av annat slag, t.ex. alkohol och narkotika. Även den som erbjuder ersättning, men som sedan inte erlägger den utlovade ersätt- ningen får anses ha skaffat sig den tillfälliga sexuella förbindelsen mot ersättning, om den utlovade ersättningen var en förutsättning för den sexuella förbindelsen. Med sexuell förbindelse avses främst samlag, men förbudet avser även annat sexuellt umgänge. Skälen för regeringens förslag Förbudet mot köp av sexuella tjänster bör tas in i 6 kap. Kommittén har föreslagit att förbudet mot köp av sexuella tjänster tas in i 6 kap. . Inte någon remissinstans har invänt mot det. 6 kap. upptar främst brott mot person. Emellertid upptas även koppleribestämmelsen där, trots att detta brott inte primärt är utformat som ett brott mot person. I likhet med koppleribrottet skyddar förbudet mot köp av sexuella tjänster allmänna intressen. Regeringen har i avsnitt 12.4.2 gjort den bedömningen att bestämmelsen om ansvar för koppleri bör finnas kvar i 6 kap. . Liksom koppleribestämmelsen har förbudet mot köp av sexuella tjänster en nära anknytning till sexuallivet och motiveras av i stort sett samma skyddsintressen som denna, varför det är naturligt att anlägga samma synsätt beträffande placeringen av denna bestämmelse. Vidare upptas bestämmelsen om köp av sexuella handlingar av barn i 6 kap. . Till detta kommer att Lagrådet, när sexköpslagen infördes, kritiserade att förbudet skulle tas in i en sär- skild lag och inte bland bestämmelserna i 6 kap. , där det enligt Lagrådet naturligen hörde hemma. Lagrådet sade sig utgå ifrån att förbudets placering skulle vara tillfällig och att den skulle övervägas närmare i samband med översynen av 6 kap. . Mot den an- givna bakgrunden anser regeringen således att förbudet mot köp av sexu- ella tjänster skall tas in i 6 kap. . Enligt den nuvarande regleringen blir ansvar enligt sexköpslagen en- dast aktuellt om någon bestämmelse i inte är tillämplig. Det- samma bör gälla även fortsättningsvis. Bestämmelsen bör således göras subsidiär i förhållande till 110 §§ i samma kapitel. Uttrycket mot ersättning skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse bör inte bytas ut Kommittén har vidare föreslagit att begreppet mot ersättning skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse bör ersättas med begreppet sexuell tjänst under förhållanden som utgör prostitution. ändringen betingad av språkliga skäl och alltså inte avsedd att medföra någon saklig skillnad. Några av de remissinstanser som har yttrat sig, bl.a. Åklagarmyndighe- ten i och , tillstyrker eller har inte någon erinran emot kommitténs förslag. Några remissinstanser, däribland Hovrätten över och , , och vid , har emellertid invänt emot begreppet prostitution, som anses allt för vagt och otydligt. Hovrätten över och ifrågasätter om begreppet prostitution har en stringent innebörd. Enligt hovrätten kan det förefalla tveksamt om det enligt gängse språkbruk är fråga om prostitution om en person vid ensta- ka tillfällen utför sexuella tjänster mot ersättning, men det torde vara klart att det är fråga om tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Vidare har uttrycket prostitution en högre abstraktionsnivå och är dessut- om starkt negativt värdeladdat och i viss mån moraliserande. Det är inte lämpligt att använda sådana uttryck i lagtexten vid avgränsningen av det straffbara området. Det pekar dessutom på ett olyckligt sätt ut dem som skall skyddas med bestämmelsen. Även enligt Riksåklagaren torde det vara tveksamt om det är fråga om prostitution om en person vid enstaka tillfällen utför sexuella tjänster mot ersättning. vid har påpekat att det inte finns någon legal definition av vad som avses med prostitution och att den allmänspråkliga betydelse som kan läggas in i ordet är alltför oklar för att uttrycket skall kunna an- vändas som ett av de centrala kriterierna i en brottsbeskrivning. Reger- ingen instämmer i vad dessa senare remissinstanser har framfört. Med hänsyn till den vaghet som utmärker begreppet prostitution anser reger- ingen att det av kommittén föreslagna begreppet sexuell tjänst under förhållanden som utgör prostitution inte bör införas. Enligt kommittén har från främst polis- och åklagarhåll fråga upp- kommit om tolkningen av uttrycket tillfällig sexuell förbindelse och huruvida stamkunder till prostituerade omfattas av den nuvarande krimi- naliseringen (se t.ex. Riksåklagarens framställning till Justitiedeparte- mentet om en översyn av bestämmelserna om grov fridskränkning/grov kvinnofridskränkning, m.m. Dnr Ju2001/193, och Brottsförebyggande rådets rapport mot köp av sexuella tjänster. Tillämpningen av lagen , 2000:4, s. 8 f. och 39). Några uttalanden till ledning för tolkningen finns inte i förar- betena till sexköpslagen. Frågan har inte heller prövats i rättstillämpning- en. Enligt kommittén omfattas stamkunder i och för sig av dagens krimi- nalisering. För att tydliggöra att stamkunders köp av sexuella tjänster av prostituerade bör omfattas av lagen har regeringen övervägt att ta bort ordet tillfällig. Onekligen skulle lagtexten därmed bli tydligare i detta avseende. Enligt regeringens mening finns emellertid skäl som talar här- emot. Ett sådant skäl är att det därmed inte blir lika tydligt att mer sta- digvarande förbindelser såsom inom ett äktenskap eller ett samboför- hållande inte omfattas av lagen. Dessutom förekommer begreppet till- fälliga sexuella förbindelser i annan lagstiftning, som i bestämmelserna om koppleri och människohandel i samt i 12 kap. 42 § första stycket 9 jordabalken. Regeringen har också svårt att se några skäl till att köp av sexuella tjänster av stamkunder till prostituerade inte skulle falla inom straffbudets ordalydelse och således inom det straffbara området. Enligt regeringens mening bör varje köp av en sexuell förbindelse av en prostituerad anses som en tillfällig sexuell förbindelse, även om en köpa- re eller regelmässigt köper sexuella tjänster av samma prostituerad. Regeringen finner således att det föreligger goda skäl för att i den nya straffbestämmelsen om köp av sexuella tjänster behålla ut- trycket mot ersättning skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse. Ansvaret för den som låter skaffa sig en tillfällig sexuell tjänst bör tydliggöras Kommittén har också påpekat att det råder oklarhet om det finns ett straffrättsligt ansvar i sexköpslagen för den som låter någon annan utge ersättning för en sexuell tjänst som personen i fråga utnyttjar för sin egen del (se t.ex. 2000:4, s. 39). De fall som närmast kommer i fråga enligt kommittén är att man vid företagsrepresentation använder sig av s.k. eskortservice och liknande verksamheter. Enligt kommittén bör det genom lagstiftning klargöras att sådana förfaringssätt är straffbara. Kommittén har därför föreslagit ett tillägg till bestämmelsen som innebär att även den som låter skaffa sig en tillfällig sexuell förbindelse mot er- sättning skall straffas för köp av sexuella tjänster. Flera remissinstanser, bl.a. Hovrätten över och , Riks- åklagaren, i , vid och , har uppgett att de delar kommitténs bedömning i denna del eftersom den som nyttjar en sexuell tjänst som någon annan utger ersättning för bör kunna straffas. Enligt regeringens bedömning är det tveksamt om dagens reglering omfattar den som nyttjar en sexuell tjänst som någon annan betalar. En- ligt regeringen är ett tungt vägande skäl för att låta förbudet omfatta des- sa förfaranden att förbudet annars kan kringgås, t.ex. genom att den som nyttjar den sexuella tjänsten låter en annan person betala för den. Som argument för att utvidga förbudet till att omfatta den som låter någon annan betala den sexuella tjänsten, kan dessutom framhållas att lagen är avsedd att användas för att bekämpa prostitution som samhällsföreteelse. Kriminaliseringen kan sägas rikta sig mot den som nyttjar personer i pro- stitution. I regel är det köparen av den sexuella tjänsten som också nyttjar densamma. Men även den som låter någon annan betala nyttjar en person i prostitution och hans handlande är därför lika klandervärt. Med köpare bör likställas den person som låter någon annan betala för de sexuella tjänsterna, men i övrigt handlar som köpare av den sexuella tjänsten. Det bör därför tydliggöras att det kriminaliserade området även skall omfatta den som nyttjar en sexuell tjänst som någon annan betalar. När det gäller den person som utger ersättning för den sexuella tjänsten torde allmänna medverkansregler medföra att också denne kan straffas. I lagrådsremissen föreslog regeringen att i lagtexten ta in orden låter skaffa sig, för att klargöra att även situationer där den person som nytt- jar den sexuella tjänsten inte betalar själv utan låter någon annan utge ersättning för densamma omfattas av bestämmelsen. Lagrådet har anfört att den föreslagna lagtexten låter skaffa sig inte klart ger uttryck åt vad som åsyftas. En bättre lagteknisk lösning är, menar , att dela upp paragrafen på två stycken. Andra stycket bör utformas efter modell av 9 § andra stycket i remissförslaget. Det bör sålunda, enligt Lagrådet, föreskrivas att vad som sägs i första stycket gäller även om ersättningen Prop. 2004/05:45 har utlovats eller getts av någon annan. Paragrafen bör således delas upp på två stycken, av vilka det första stycket bör reglera fall då någon själv skaffar sig en tillfällig sexu- ell förbindelse mot ersättning, och det andra stycket reglera fall då någon annan utlovat eller gett ersättning för den tillfälliga sexuella förbindelsen. Anknytning till begreppet sexuellt umgänge Enligt förarbetena till sexköpslagen avses med sexuell förbindelse främst samlag, men även annat sexuellt umgänge (prop. 1997/98:55 s. 137). Kommittén har föreslagit att förbudet mot köp av sexuella tjänster skall innefatta sådana sexuella aktiviteter som utgör sexuellt umgänge. Kom- mittén har anfört att de skäl som motiverar en skärpt syn på vilka gär- ningar som lagstiftningen om sexualbrott bör riktas mot, beträffande bl.a. köp av sexuella tjänster, inte är lika starka som när det gäller de renodla- de brotten mot offrens sexuella integritet. Häremot har ett par remissin- stanser, Hovrätten över och och , invänt och ifrågasätter bl.a. om det inte vore tydligare och mer konsekvent att även låta förbudet mot köp av sexuella tjänster anknyta till begreppet sexuell handling. Eftersom regeringen, som ovan framgår, anser att begreppet tillfällig sexuell förbindelse bör behållas i lagtexten kommer detta begrepp att, precis som tidigare, anknyta till samlag och annat sex- uellt umgänge enligt tidigare förarbeten. Brottsbenämningen bör ändras till köp av sexuell tjänst Liksom enligt sexköpslagen räcker det för straffansvar att vid ett enstaka tillfälle skaffa eller låta skaffa sig en tillfällig sexuell förbindelse. Brotts- benämningen köp av sexuella tjänster som används i sexköpslagen och som föreslås i lagrådsremissen kan vara missvisande och antyda att det för ansvar krävs att någon skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning . Benämningen bör därför ändras till köp av sexuell tjänst. För koppleri döms, enligt 6 kap. 8 § , den som främjar eller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnyttjar att annan har tillfälliga sexuel- la förbindelser mot ersättning. Om en person med nyttjanderätt har upp- låtit en lägenhet och får veta att lägenheten helt eller till väsentlig del används för tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning och inte gör vad som skäligen kan begäras för att få upplåtelsen att upphöra, skall han eller hon, om verksamheten fortsätter eller återupptas i lägenheten, anses ha främjat verksamheten. Straffet är fängelse i högst . grovt skall, enligt 6 kap. 9 § , dömas för grovt koppleri till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömande av om brottet är Prop. 2004/05:45 grovt skall särskilt beaktas om den som har begått gärningen främjat till- fälliga sexuella förbindelser mot ersättning i större omfattning eller hän- synslöst utnyttjat annan. Främjande av annans prostitution kan ske på många olika sätt. Det kan t.ex. ske genom att någon upplåter lokal att användas för prostitution el- ler lämnar anvisningar till prostituerades adresser. Även psykisk påver- kan på annan varigenom denne beslutar sig för att prostituera sig eller fortsätta att prostituera sig kan utgöra ett främjande.