prop · GR03159 · 2004-05-28 00:00:00 — Regeringens proposition 2003/04:159 Tillfälligt omhändertagande av egendom för att Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att det genom nya bestämmelser i polislagen in- förs möjlighet för en polisman att tillfälligt omhänderta egendom. För- slaget innebär att om det av särskilda skäl kan anses finnas risk för att rattfylleribrott kommer att begås, får en polisman i syfte att förhindra brottet tillfälligt omhänderta fordonsnycklar eller annat som behövs för färden eller, om så krävs, fordonet. Om det är nödvändigt för att finna egendom som skall omhändertas får enligt förslaget en polisman kroppsvisitera den person som beslutet avser och genomsöka det fordon som kan komma att användas vid brottet. Omhändertagandet skall upphöra så snart det inte längre finns skäl för det och får inte vara längre än . Det föreslås vidare att egendom som inte hämtas ut när omhänderta- gandet har upphört skall tas om hand i enlighet med bestämmelserna i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. Egendomen skall därmed kunna förstöras eller säljas för statens räkning. Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. Ärendet och dess beredning............................................................. Nuvarande ordning och förslag................... En särskild bestämmelse om tillfälligt omhändertagande av Närmare bestämmelser om omhändertagandebeslutet .................... Förfarande med egendom som inte hämtas ut................................. Förslaget till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott............................................................ Förslaget till lag om ändring i polislagen (1984:387)....... 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. ..23 Sammanfattning av promemorian ......................................... Förteckning över remissinstanserna ...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 2.lag om ändring i polislagen (1984:387), 3.lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1951:649) om straff för vissa tra- fikbrott skall ha följande lydelse. Ett fordon som har använts vid brott enligt denna lag får förklaras för- verkat, om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och förverkande inte är oskäligt. Bestämmelser om tillfälligt om- händertagande av egendom i syfte att förhindra rattfylleribrott finns i 24 a 24 d §§ polislagen (1984:387). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1993:1463. 2.2Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) Härigenom föreskrivs att det i polislagen (1984:387) skall införas fyra nya paragrafer, 24 a 24 d §§, av följande lydelse. Kan det av särskilda skäl anses finnas risk för att brott enligt 4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott kommer att begås, får en polisman, i syfte att förhindra brottet, tillfälligt om- händerta fordonsnycklar eller an- nat som behövs för färden eller, om så krävs, fordonet. Om förutsättningarna i första stycket är uppfyllda och om det är nödvändigt för att söka efter sådan egendom som anges där, får en polisman kroppsvisitera den per- son som kan komma att göra sig skyldig till brottet och genomsöka fordonet. En polisman som har beslutat om omhändertagande av egendom med stöd av 24 a § skall skynd- samt anmäla det till sin förman. Förmannen skall pröva om omhändertagandet skall bestå. Ett omhändertagande skall upp- höra så snart det inte längre finns skäl för det och får inte vara längre än . Omhändertagen egendom skall återlämnas till den från vilken egendomen omhändertogs, om det inte finns särskilda skäl att lämna den till någon annan. Hämtas inte egendomen när ett omhändertagande har upphört får polismyndigheten under de förut- sättningar som anges i lagen (1974:1066) om förfarande med Prop. 2003/04:159 förverkad egendom och hittegods m.m. förstöra egendomen eller sälja den för statens räkning. Den från vilken egendomen om- händertogs skall efter omhändertagandet delges under- rättelse om att egendomen kan komma att förstöras eller säljas. Om det är känt att någon annan också berörs av omhändertagan- det, skall även denne delges en sådan underrättelse. Denna lag träder i kraft . 1. tillfallit staten på grund av förverkande,2. tillfallit staten enligt lagen (1938:121) om hittegods,3. tagits i förvar enligt lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m. eller4. omhändertagits med stöd av24 a § polislagen (1984:387). 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. dels att 1, 7, 8, 10 och 11 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 2 a §, av följande ly- delse. Denna lag gäller, om ej annat följer av bestämmelser i lag eller annan författning, egendom som 1. tillfallit staten på grund av förverkande eller 2. tillfallit staten enligt lagen (1938:121) om hittegods eller 3. tagits i förvar enligt lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m. Egendom som omhändertagits med stöd av 24 a § polislagen (1984:387) skall finnas tillgänglig hos polismyndigheten för avhämt- ning i minst efter det att en sådan underrättelse som anges i 24 d § polislagen har delgivits. Om egendomen inte hämtas ut , skall det förfaras med egendomen på det sätt som anges i denna lag. Om egendomens värde sannolikt uppgår till mer än en fjärdedel av det prisbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde då underrättelsen del- gavs, tillämpas bestämmelserna i denna lag först efter det att har förflutit sedan polis- myndigheten genom kungörelse uppmanat ägaren eller annan rättsinnehavare att göra anspråk på egendomen. Betalar han ej inom efter det att särskild uppmaning därom delgivits honom, får egendomen försäljas i den ordning som anges i denna lag.Försäljning av egendom som ta- gits i förvar med stöd av lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m. sker för statsverkets räkning.Har egendom försålts, har äga- ren eller annan rättsinnehavare rätt till ersättning. Denna utgår dock ej med högre belopp än som influtit vid försäljningen. I de fall som avses i 7 § andra stycket skall kostnaden för förbättringen avräk- nas från ersättningen. Gör ägaren eller annan rättsin- nehavare anspråk på egendom som tagits i förvar med stöd av lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m. eller egendom som omhän- dertagits med stöd av 24 a § polislagen (1984:387) skall den lämnas ut till honom eller henne efter beslut av polismyndigheten, om den inte redan har sålts eller förstörts. Har egendomen reparerats eller på annat sätt förbättrats, är den som gör anspråk på egendomen enligt första stycket skyldig att betala kostnaden för förbättringen innan han eller hon får ut egen- domen. Betalar han eller hon inte inom efter det att sär- skild uppmaning delgivits honom eller henne, får egendomen säljas i den ordning som anges i denna lag. Försäljning av egendom som ta- gits i förvar med stöd av lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m. eller egendom som omhän- dertagits med stöd av 24 a § polislagen (1984:387) sker för statens räkning. Har egendom sålts, har ägaren eller annan rättsinnehavare rätt till ersättning. Denna utgår dock inte med högre belopp än som har in- flutit vid försäljningen. I de fall som avses i 7 § andra stycket skall kostnaden för förbättringen avräk- nas från ersättningen. Ansökan om ersättning ges in till som, efter verk- ställd utredning i ärendet, prövar frågan om ersättning. I fråga om pengar skall i stället I fråga om pengar skall i stället för vad som sägs om försäljning i för vad som sägs om försäljning i denna lag gälla att beloppet redo- denna lag gälla att beloppet redo- visas till statsverket enligt före- visas till staten enligt föreskrifter skrifter som meddelas av reger- som meddelas av regeringen eller ingen eller myndighet som reger- myndighet som regeringen be- 11 § lämnar närmare föreskrifter om 1. sättet för kungörande enligt 1. sättet för kungörande enligt 2 och 2 a §§, 2. polismyndighets förfarande med egendom som avses i denna lag. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning föreslog i slutbetänkandet Tvångsmedel enligt 27 och 28 kap. RB samt polislagen (SOU 1995:47) bl.a. att det i polislagen (1984:387) skulle införas en bestämmelse om tillfälligt omhändertagande av egendom i syfte att förhindra brott. Remissinstanserna tillstyrkte förslaget eller lämnade det utan erinran. Förslaget har inte lett till lag- stiftning. utarbetades inom promemo- rian Tillfälligt omhändertagande av egendom i syfte att förhindra trafik- nykterhetsbrott (Ju2003/9828/PO). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1 och dess lagförslag i bilaga 2. Promemorian har remiss- behandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3 och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig hos Justitiedepar- tementet (dnr Ju2003/9828/PO). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har föreslagit att den nya bestämmelsen 24 a § polislagen förtydligas. Vidare har lagrådet föreslagit att den nya bestämmelsen 24 b § polislagen delas upp på tre olika paragrafer, 24 bd §§, samt att vissa redaktionella ändringar görs i paragraferna. Regeringen följer i propositionen Lagrådets förslag. Därutöver har några smärre ändringar av redaktionellt slag gjorts. 4Nuvarande ordning och Polisrättsutred- ningens förslag Enligt 36 kap. 3 § får förverkande beslutas i fråga om före- mål som på grund av sin särskilda beskaffenhet och omständigheterna i övrigt kan befaras komma till brottslig användning. Förverkande får vi- dare beslutas i fråga om föremål som är ägnade att användas som vapen vid brott mot liv eller hälsa och som påträffas under omständigheter som ger anledning att befara att de skulle komma till sådan användning. Slut- ligen kan enligt bestämmelsen förverkande beslutas i fråga om föremål som är ägnade att användas som hjälpmedel vid brott som innefattar skada på egendom och som påträffas under omständigheter som ger up- penbar anledning att befara att det skulle komma till sådan användning. Förverkande kan alltså ske av vissa föremål som ännu inte kommit till brottslig användning, men där det kan befaras att så kan komma att ske. För att säkerställa förverkandet kan föremålet enligt 27 kap. 14 a § rätte- gångsbalken tas i beslag. Beslaget förutsätter sålunda att föremålet skäli- gen kan antas vara förverkat. Någon uttrycklig reglering för polisen att endast tillfälligt omhänderta egendom för att förhindra att ett brott begås finns däremot inte. Med anledning av detta föreslog i slutbetänkan- Prop. 2003/04:159 det Tvångsmedel enligt 27 och 28 kap. RB samt polislagen (SOU 1995:47) att det i polislagen (1984:387) skulle införas en bestämmelse om tillfälligt omhändertagande av egendom i syfte att förhindra brott. Syftet med förslaget var att ge polisen befogenhet att i brottsförebyg- gande syfte omhänderta exempelvis en berusad persons bilnycklar för att hindra honom eller henne att göra sig skyldig till rattfylleri. För att före- mål skulle få omhändertas skulle det enligt förslaget krävas att det av sär- skilda skäl ansågs föreligga en överhängande risk för att brott skulle komma att förövas samt att åtgärden behövdes för att brottet skulle kunna avvärjas. Enligt förslaget skulle egendomen återlämnas senast . Förslaget har remissbehandlats. Remissinstanserna har inte haft något att erinra mot förslaget. Förslaget har inte lett till lagstiftning. 5En särskild bestämmelse om tillfälligt omhändertagande av egendom Regeringens förslag: En ny bestämmelse införs i polislagen som ger en polisman möjlighet att under vissa förutsättningar tillfälligt omhänderta i första hand fordonsnycklar, för att förhindra trafiknykterhetsbrott. Poli- sen ges också möjlighet att, i fall när det bedöms nödvändigt för att söka efter sådan egendom, kroppsvisitera den person som kan komma att göra sig skyldig till brottet och söka igenom fordonet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget. vid ifrågasätter emellertid om kraven för när ett omhändertagande kan ske har satts väl lågt. Skälen för regeringens förslag: Som närmare redogjorts för i avsnitt 4 kan en polisman ta farliga föremål i beslag då föremålet skäligen kan antas vara förverkat enligt 36 kap. 3 § . Någon uttrycklig befogenhet för polisen att i särskilda fall tillfälligt omhänderta egendom finns däremot inte. angav emellertid att det före- kommer att polisen tillfälligt omhändertar egendom i syfte att förhindra brott. Det synes huvudsakligen användas på så sätt att polisen tillfälligt tar ifrån en berusad person hans eller hennes bilnycklar vid misstanke om trafiknykterhetsbrott eller vid omhändertagande på grund av berusning. Utredningen framhöll att sådana ingripanden förefaller vara ett effektivt sätt att hindra trafiknykterhetsbrott och därigenom också olyckor, vilket talade för att tillfälliga omhändertaganden borde få förekomma i dessa fall. ombudsmän () pekade i sitt remissvar på att en regel av det slag som utredningen föreslår fyller en viktig funktion i det prak- tiska polisarbetet. I remissvaret framhöll JO dessutom att det är angeläget att nuvarande praxis att ta hand om rattfyllerimisstänktas bilnycklar får ett uttryckligt lagstöd och kringgärdas med sådana begräns- ningar att den misstänktes rättssäkerhet bereds ett tillfredsställande skydd. Den som kör påverkad av alkohol eller andra droger utsätter sitt eget och andra personers liv för allvarlig fara. har genomfört djup- studier över dödsolyckor i , 19972000 (publ. Verket konstaterar därvid att minst var femte dödsolycka och nära hälf- ten av alla singelolyckor med dödlig utgång är alkohol- eller drogrelate- rade. I Brottsförebyggande rådets (BRÅ) rapport 2001:10 (Brottsutveck- lingen i 19982000) analyseras den relativt kraftiga uppgången i antalet anmälda rattfylleribrott som skedde . Enligt rapporten kan inte faktorer som att nollgräns införts för narkotika och ett ökat antal riktade poliskontroller förklara hela ökningen, varför en faktisk ökning av rattfylleribrottsligheten inte kan uteslutas. Antalet anmälda rattfylleribrott har därefter fortsatt att öka . har vidare presenterat statistik om andelen alkoholpåver- kade förare vid dödsolyckor. Andelen alkoholpåverkade bland de dödade personbilsförarna följer samma utvecklingstendens som antalet anmälda rattfylleribrott och som andelen misstänkt alkoholpåverkade motorfor- donsförare och mopedister som rapporterats av polisen vid vägtrafik- olyckor med personskada. Efter en nedgång under de två första tredjede- larna av har det skett en ökning av decen- niet och . Även med beaktande av de osäker- hetsfaktorer och felkällor som kan föreligga i denna statistik, finns det anledning att befara att det har skett en faktisk ökning av rattfylleribrottsligheten. BRÅ anger i sitt remissvar att enligt den preliminära statistiken för uppgick antalet anmälda rattfylleribrott till 15 297, vilket kan jäm- föras med totalt 13 1999. Därtill kommer att även 5 429 drogratt- fylleribrott anmäldes . BRÅ menar att det finns forskare som gjort beräkningar som pekar på att den faktiska rattfylleribrottslig- heten kan vara 200 gånger större än den synliga, vilket skulle innebära 3 miljoner brott enbart . Från brottsförebyggande perspektiv är därför den föreslagna regleringen enligt BRÅ betydelsefull, eftersom den bör kunna bidra till att många trafikbrott och trafikolyckor förhind- ras. Enligt regeringens mening visar statistiken att det finns starka skäl att vidta ytterligare åtgärder för att förhindra att personer kör under påver- kan av alkohol eller andra droger. Den föreslagna möjligheten för polisen att tillfälligt få omhänderta egendom är en sådan åtgärd. Vissa möjligheter att förebygga fortsatta rattfylleribrott finns visserli- gen . Enligt 27 kap. 1 § och 7 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott får ett fordon som har använts vid brott enligt samma lag tas i beslag och därefter förklaras förverkat, om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och förver- kande inte är oskäligt. I praxis har det ansetts att det krävs flera relativt närliggande domar, för att ett tillräckligt säkert antagande skall kunna göras att brott kommer att begås (se exempelvis NJA 1996 s. 436). Inom pågår nu arbete med att undersöka om det finns skäl att ställa lägre krav för när förverkande av fordon skall kunna ske i vissa fall. Även med beaktande av detta arbete fyller emel- lertid inte bestämmelsen om förverkande av fordon den funktion som utredningarna har pekat på att det finns behov av. Den här föreslagna regleringen syftar till att på ett enkelt sätt kunna avvärja ett förestående trafiknykterhetsbrott genom att endast tillfälligt omhänderta i första hand fordonsnycklar. I dessa fall är alltså inte fråga om eller finns behov av ett sådant permanent omhändertagande som förverkande utgör. En annan åtgärd som skulle kunna vidtas i syfte att förhindra fortsatt brottslig verksamhet är att anhålla och häkta en person som misstänks för grovt rattfylleri. Detta torde dock sällan ske. Möjligheten att häkta någon finns dessutom endast i de fall det är fråga om grovt rattfylleri och såle- des inte rattfylleri av normalgraden. Sammantaget gör regeringen bedömningen att det finns behov av att genom en uttrycklig reglering ge polisen möjlighet att tillfälligt omhän- derta egendom i syfte att förhindra trafiknykterhetsbrott. Lagrådet har föreslagit att det av lagtexten klart skall framgå vilken egendom som polismannen skall kunna omhänderta och att det endast i undantagsfall blir fråga om att omhänderta fordonet. Regeringen följer Lagrådets förslag vilket innebär att det i lagtexten bör anges att en polis- man får tillfälligt omhänderta fordonsnycklar eller annat som behövs för färden, eller, om så krävs, fordonet. Bestämmelserna om tillfälligt om- händertagande av egendom kan lämpligen placeras i polislagen. En upp- lysning om att sådana bestämmelser finns bör dessutom tas in i lagen om straff för vissa trafikbrott. I promemorian föreslås, till skillnad mot vad fö- reslog, att möjligheten att omhänderta egendom skall begränsas till fall som syftar till att förhindra trafiknykterhetsbrott. Förslaget motiveras med att det saknas underlag som talar för att det skulle finnas behov av en sådan åtgärd i andra fall. Remissinstanserna har inte haft något att in- vända mot den föreslagna begränsningen. Mot denna bakgrund delar regeringen den bedömning som görs i pro- memorian att bestämmelsen bör begränsas till fall där ett tillfälligt om- händertagande kan förhindra brott enligt 4 eller 4 a § lagen om straff för vissa trafikbrott. Det huvudsakliga syftet med bestämmelsen är som tidigare nämnts att ge polisen ett uttryckligt lagstöd för att omhänderta fordonsnycklar så att man på ett enkelt sätt kan förhindra att ett nära förestående trafiknykter- hetsbrott begås. Man kan dock tänka sig fall när fordonet inte startas med hjälp av en nyckel utan med exempelvis ett kort. Sådan egendom som således behövs för färden bör också omfattas av bestämmelsen. I undan- tagsfall kan det finnas situationer där det kan bli fråga om att i stället omhänderta själva fordonet. Ett exempel på en sådan situation är om det finns anledning att tro att den berusade personen har tillgång till nyck- larna men polisen inte kan hitta dem. En annan situation är om fordonet kan startas utan nyckel, som kan vara fallet med t.ex. vissa mopeder. framhåller att uppgiften att transportera bort en om- händertagen bil och att förvara den på ett säkert sätt orsakar både besvär och kostnader för polisen. Styrelsen ifrågasätter därför om det inte bör införas en bestämmelse om att den vars bil polisen omhändertagit skall ansvara för de kostnader som uppkommer i samband med omhänderta- gandet. Som sagts torde det endast i undantagsfall bli aktuellt att omhänderta själva fordonet. Om detta ändå sker, är avsikten att omhän- dertagandet endast skall bestå (se avsnitt 6). Kostna- derna för förvaringen av fordonet under denna korta tid kan därmed inte förutses bli annat än försumbara. Regeringen finner därför inte skäl att införa en särskild bestämmelse som ålägger den från vilken egendomen omhändertogs skyldighet att ersätta förvaringskostnader som uppkommer då egendomen är omhändertagen. Se vidare under avsnitt 7 beträffande egendom som inte hämtas ut efter det att omhändertagandet har upphört. För att egendom skall få omhändertas bör det enligt promemorians för- slag krävas att det av särskilda skäl kan anses föreligga risk för att brott kommer att förövas. vid ifrågasätter om inte kraven för när ett tillfälligt omhändertagande får ske satts väl lågt. Regeringen delar dock den bedömning som görs i promemorian om att ett omhändertagande skall kunna ske om det av särskilda skäl kan anses finnas risk för att ett rattfylleribrott kommer att begås. I detta uttryck lig- ger att det skall finnas konkreta omständigheter som ger stöd för anta- gandet att en person kan komma att göra sig skyldig till ett trafiknykter- hetsbrott. Personen skall uppträda på ett sådant sätt att han eller hon framstår som påverkad av alkohol eller andra droger. Därtill kommer att situationen skall vara sådan att det kan antas att det finns risk för att denne kommer att köra det aktuella fordonet. Om en person exempelvis efter provtagning med anledning av misstänkt rattfylleri, beter sig på ett sätt att det finns skäl att tro att han eller hon kommer att köra direkt efter provtagningen, kan bilnycklarna omhändertas. Detsamma gäller om en berusad person befinner sig vid eller i ett fordon och det finns anledning att befara att personen kommer att köra fordonet. Ett exempel på en så- dan situation är när någon kontaktat polisen för att en berusad anhörig eller bekant har för avsikt att köra sin bil. För att polisen skall få omhän- derta egendom bör det dessutom krävas att åtgärden behövs för att brottet skall kunna förhindras. Regeringen anser att den föreslagna lydelsen på ett väl avvägt sätt balanserar kravet på rättssäkerhet för den enskilde och behovet av att kunna förhindra trafiknykterhetsbrott och därmed allvar- liga olyckor. Förslaget i denna del har heller inte föranlett någon erinran från övriga remissinstanser. BRÅ framhåller att det kan tänkas finnas situationer när det kan finnas behov av att fastställa graden av påverkan genom alkoholutandningsprov eller ögonundersökning. I de fall där omhändertagandebeslut fattas direkt efter provtagning med anledning av tidigare misstänkt rattfylleri utgör frågan av naturliga skäl inte något problem. I övriga fall skall, som tidigare nämnts, personen i fråga framstå som påverkad av alkohol eller droger för att bilnycklar eller annan egendom skall kunna omhändertas. Varken el- ler någon annan remissinstans har pekat på att det i detta sammanhang finns behov av att utvidga tillämpningsområdena för när alkoholutand- ningsprov får tas eller ögonundersökning får göras. Regeringen anser därför att det inte för tillfället finns skäl att vidta några förändringar i detta avseende.