prop · GR03123 · 2004-03-24 00:00:00 — Celex 32001L0013), rådets direktiv /48/EG av om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg (EGT L 235, , s. 6, Celex 31996L0048), och rådets direktiv /14/EG av den om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (EGT L 75, 15.03.2001, s. 29, Celex 32001L0014), ändrat genom kommissionens beslut /844/EG (EGT L 289, 26.10.2002, s. 30, Celex 32002D0844) samt och rådets direktiv 2001/16/EG av om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (EGT L 110, 20.04.2001, s. 1, Celex 32001L0016). infrastrukturförvaltare: den som förvaltar järnvägsinfrastruktur driver anläggningar som hör till infrastrukturen, järnvägsfordon: rullande materiel som kan framföras på järnvägsinfra- järnvägsföretag: den som med stöd av licens, motsvarande tillstånd beviljat inom EES eller särskilt tillstånd som endast gäller i till- handahåller dragkraft och utför järnvägstrafik, järnvägsinfrastruktur: spår-, signal- och säkerhetsanläggningar, tra- fikledningsanläggningar, anordningar för elförsörjning av trafiken samt övriga fasta anordningar som behövs för anläggningarnas bestånd, drift järnvägsnät: järnvägsinfrastruktur som förvaltas av en och samma järnvägssystem: järnvägsinfrastruktur och järnvägsfordon samt drift och förvaltning av infrastrukturen och fordonen, tågläge: den infrastrukturkapacitet som planeras i en tågplan för att framföra järnvägsfordon, utom arbetsfordon, från en plats till en annan tågplan: plan över användning av järnvägsinfrastruktur under en viss Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, myndigheten får meddela föreskrifter om vilka fordon som utgör arbets- fordon och om att vissa spåranläggningar inte utgör järnvägsinfra- 1 § Bestämmelserna i 813 §§ skall tillämpas endast på delsystem och komponenter som projekterats, byggts, byggts om eller moderniserats efter denna lags ikraftträdande. Bestämmelserna i 812 §§ skall dock även tillämpas på delsystem och komponenter som tagits i bruk dess- förinnan men efter , om de ingår i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg. Annan järnvägsinfrastruktur och andra järnvägsfordon får tas i bruk endast efter godkännande av tillsynsmyndigheten. Järnvägsinfrastruktur, järnvägsfordon och annan materiel vägssystem skall vara av sådan beskaffenhet att skador till följd av verk- samhet som bedrivs i systemet förebyggs. 3 § Infrastrukturförvaltares och järnvägsföretags verksamhet skall ut- föras så att skador till följd av verksamheten förebyggs. För verksamheten skall den organisation finnas som krävs för att verk- samheten skall kunna bedrivas på ett säkert sätt. 4 § De som är sysselsatta i en infrastrukturförvaltares eller ett järnvägs- företags verksamhet skall ha god kännedom om de förhållanden, före- skrifter och villkor som gäller för verksamheten och som berör deras arbetsuppgifter. Arbetsuppgifter av betydelse för säkerheten får utföras endast av den som med hänsyn till yrkeskunnande, hälsotillstånd och personliga för- hållanden i övrigt anses lämplig. 5 § En infrastrukturförvaltare eller ett järnvägsföretag får inte tilldela någon arbetsuppgifter av betydelse för säkerheten utan att denne har genomgått läkarundersökning som utvisar att det inte finns några hinder av hälsoskäl. Den som har arbetsuppgifter av betydelse för säkerheten skall regel- bundet genomgå läkarundersökning. Verksamhetsutövare får avstänga den som inte följer ett åläggande att genomgå undersökning från sådana arbetsuppgifter. 6 § För en infrastrukturförvaltares eller ett järnvägsföretags verksamhet skall det finnas en säkerhetsordning med sådana säkerhetsbestämmelser som behövs utöver denna lag och de föreskrifter som är utfärdade med stöd av lagen. 7 § Om det inträffar en olycka vid användningen av ett järnvägsfordon, som medför att flera personer avlider eller blir allvarligt skadade eller att fordonet, järnvägsinfrastrukturen eller egendom som inte transporteras med fordonet får omfattande skador, är järnvägsföretag och infrastruktur- förvaltare skyldiga att rapportera det inträffade till tillsynsmyndigheten. Järnvägsföretag och förvaltare är också skyldiga att rapportera när det funnits allvarlig fara för en sådan olycka eller när något tyder på ett väsentligt fel hos ett fordon, eller infrastrukturen eller på att det finns andra väsentliga brister i säkerhetshänseende. Om undersökning från säkerhetssynpunkt av järnvägsolyckor och andra händelser som berör spårtrafiken finns bestämmelser i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. Krav på delsystem och komponenter Väsentliga krav och tekniska specifikationer 8 § Varje delsystem och varje däri ingående komponent som är nöd- vändig för driftskompatibilitet skall uppfylla föreskrivna krav om säker- het, tillförlitlighet, tillgänglighet, hälsa, miljöskydd och teknisk kompati- bilitet. Varje delsystem skall dessutom överensstämma med föreskrivna tek- niska specifikationer för driftskompatibilitet. 9 § En komponent som är nödvändig för driftskompatibilitet får släppas ut på marknaden och användas i delsystemen endast om den medger att driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet uppnås och den uppfyller kraven i 8 § första stycket. Kraven skall anses uppfyllda om tillverkaren, dennes etablerade ombud i eller i eller den som släpper ut en komponent på marknaden, avgett en försäkran om att komponenten överensstämmer med tillämpliga tekniska specifikationer och är lämplig för avsedd användning (EG-försäkran). Bedömningen av överensstämmelse och lämplighet skall i de fall regeringen eller, efter regeringens bemyndi- gande, tillsynsmyndigheten föreskriver vara utförd av ett organ som anmälts för detta ändamål enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Med en bedömning enligt andra stycket likställs en bedömning av ett organ som anmälts för samma ändamål av en annan stat inom EES eller av . 10 § Ett delsystem får tas i bruk endast om det uppfyller kraven i 8 §. Kraven skall anses uppfyllda om den som tar ett delsystem i bruk, eller dennes etablerade ombud i eller i , avgett en förklaring om att delsystemet överensstämmer med föreskrivna krav (EG-kontroll- förklaring). Kontrollen av delsystemet och bedömningen av överens- stämmelse skall vara utförd av ett organ som anmälts för detta ändamål enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Med kontroll och bedömning enligt andra stycket likställs kontroll och bedömning av ett organ som anmälts för samma ändamål av en annan stat inom EES eller av . 11 § får besluta att ett delsystem inte behöver överensstämma med sådana tekniska specifikationer för drifts- kompatibilitet som anges i 8 § andra stycket om det finns särskilda skäl. Ett beslut om undantag skall förenas med de villkor som är nödvändiga från säkerhets-, driftskompatibilitets- och miljösynpunkt. 12 § Ingår ett delsystem i det transeuropeiska järnvägssystemet får till- synsmyndigheten besluta enligt 11 § endast efter anmälan till Europeiska gemenskapernas kommission och endast i de fall som regeringen före- skriver. 13 § Strukturella delsystem får endast tas i bruk efter godkännande av tillsynsmyndigheten. 14 § Regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, tillsyns- myndigheten får meddela föreskrifter om 1.säkerhet enligt 26 §§, 2.att av händelser som är av betydelse för spårtrafikens säkerhet skall rapporteras också i andra fall än som anges i 7 § första stycket, 3.krav angående säkerhet, tillförlitlighet, tillgänglighet, hälsa, miljö- skydd och teknisk kompatibilitet enligt 8 § första stycket, 4.tekniska specifikationer för driftskompatibilitet enligt 8 § andra stycket samt övriga villkor för projektering, byggnation, ombyggnation, modernisering, drift, underhåll och brukande av järnvägsinfrastruktur och järnvägsfordon, 5.EG-försäkran enligt 9 §, 6.EG-kontrollförklaring enligt 10 §, och 7.godkännande och om undantag från kravet på godkännande enligt 13 §. Regeringen föreskriver vad som utgör det transeuropeiska järnvägs- systemet och det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg och får meddela föreskrifter om i vilka fall tillsynsmyndigheten får besluta enligt 12 §. 1 § För att utföra järnvägstrafik krävs tillstånd i form av licens och säkerhetsintyg eller särskilt tillstånd. 2 § Licens skall beviljas den som 1.avser att tillhandahålla dragkraft och utföra järnvägstrafik, 2.har hemvist eller säte i , 3.med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomisk förmåga och gott anse- ende anses vara lämplig att tillhandahålla dragkraft och utföra järnvägs- trafik, samt 4.genom försäkring eller annat likvärdigt arrangemang har täckt den skadeståndsskyldighet som kan uppkomma till följd av järnvägstrafik. Licens eller annat motsvarande tillstånd utfärdat i en annan stat inom EES eller i gäller i . 3 § Säkerhetsintyg skall beviljas järnvägsföretag som 1.uppfyller kraven i 2 kap. 26 §§ och i föreskrifter som meddelats med stöd av 2 kap. 14 § 1, 2.använder järnvägsfordon som uppfyller kraven i 2 kap., samt 3.visar att försäkring eller annat likvärdigt arrangemang enligt 2 § 4 täcker den skadeståndsskyldighet som kan uppkomma till följd av den trafik som säkerhetsintyget gäller. Kraven i första stycket får anpassas till verksamhetens art och omfatt- ning. I intyget skall tillsynsmyndigheten ange hur kraven anpassats och för vilken verksamhet intyget gäller. 4 § Särskilt tillstånd får beviljas den som avser att utföra endast 1.persontrafik på lokal eller regional fristående järnvägsinfrastruktur, 3.trafik i samband med underhåll av järnvägsinfrastruktur, eller 4.till sin omfattning obetydlig trafik med museijärnvägsfordon eller annan liknande materiel. Särskilt tillstånd får endast beviljas den som uppfyller de krav som anges i 2 § första stycket och 3 § första stycket. Kraven får dock anpassas till verksamhetens art och omfattning. I tillståndet skall tillsyns- myndigheten ange hur kraven anpassats och för vilken verksamhet till- ståndet gäller. Tillstånd för verksamhetsutövare som organiserar järnvägstrafik 5 § För att organisera, men inte själv utföra, järnvägstrafik krävs till- stånd i form av auktorisation. Krav på tillstånd gäller inte för Riks- trafiken. 6 § Auktorisation skall beviljas den som 1.har ett allmännyttigt eller kommersiellt intresse av att organisera järnvägstrafik, samt 2.med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomisk förmåga och gott anse- ende kan anses lämplig att organisera järnvägstrafik. 7 § För att förvalta järnvägsinfrastruktur och driva anläggningar som hör till infrastrukturen krävs tillstånd. Krav på tillstånd gäller inte för . 8 § Tillstånd enligt 7 § skall beviljas den som 1. med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomisk förmåga och gott anse- att förvalta järnvägsinfrastruktur och driva anläggningar som hör till infrastrukturen, samt 2. uppfyller kraven i 2 kap. 26 §§ och i föreskrifter som meddelats med stöd av 2 kap. 14 § 1. Kraven i första stycket får anpassas till verksamhetens art och omfatt- I tillståndet skall tillsynsmyndigheten ange hur kraven anpassats och för vilken verksamhet tillståndet gäller. 9 § får, utom när det gäller licens, i samband med att ett tillstånd meddelas eller under tillståndets giltighetstid förena till- ståndet med de villkor som behövs från säkerhetssynpunkt. myndigheten får även besluta sådana villkor för som infra- strukturförvaltare och för Rikstrafiken som organisatör av järnvägstrafik. Tillståndshavaren är skyldig att till tillsynsmyndigheten anmäla sådana förändringar i verksamheten som kan föranleda omprövning av till- ståndet eller villkoren. efter regeringens bemyndigande, tillsyns- myndigheten får meddela ytterligare föreskrifter om tillstånd. infrastrukturförvaltare skall i förekommande fall särredovisa verksamhet som avser 1.tillhandahållande av transporttjänster, 3.förvaltning av järnvägsinfrastruktur. Offentligt stöd som betalas ut till en av dessa verksamheter får endast användas i den verksamheten. Offentligt stöd som utbetalas till verksam- het som avser persontransport skall redovisas separat i den verksam- heten. 2 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte för den som utför till sin omfattning obetydlig trafik med museijärnvägsfordon eller annan lik- nande materiel. 3 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsyns- myndigheten, får meddela ytterligare föreskrifter om redovisning av järnvägsverksamhet. 5 kap. Rätt att utföra och organisera trafik på järnvägsnät 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om vem som, utöver vad som anges i 3 §, har rätt att utföra eller organisera persontrafik på järnvägsnät som förvaltas av staten. 2 § Infrastrukturförvaltaren bestämmer vem som, utöver vad som anges i 3 §, har rätt att utföra eller organisera persontrafik på järnvägsnät som inte förvaltas av staten. 3 § En internationell sammanslutning av järnvägsföretag med säte i olika stater inom EES jämte , med ändamål att utföra inter- nationella transporter mellan medlemsstaterna, får utföra genomgående persontrafik på svenska järnvägsnät, om trafiken sker mellan de stater inom EES jämte där företagen har sitt säte. 4 § Ett järnvägsföretag med säte inom EES eller i har rätt att utföra godstrafik på svenska järnvägsnät. Ett järnvägsföretag med säte i en annan stat än får dock befordra gods, som både lastas och lossas inom landet, endast om motsvarande rätt ges i den andra staten för ett järnvägsföretag med säte i . Den som har auktorisation enligt 3 kap. och hemvist eller säte inom EES eller i har rätt att organisera godstrafik på svenska järn- vägsnät. Den som har hemvist eller säte i en annan stat än har dock denna rätt endast om motsvarande rätt ges i den andra staten för den som har hemvist eller säte i . 5 § Rätten att utföra eller organisera trafik enligt 4 § gäller inte på fri- stående lokala och regionala järnvägsnät avsedda för persontrafik eller på järnvägsnät som inte förvaltas av staten och som endast används av äga- ren för egen godstrafik. 1 § En infrastrukturförvaltare är skyldig att behandla en ansökan om infrastrukturkapacitet från den som enligt 5 kap. har rätt att utföra eller organisera trafik på det svenska järnvägsnätet och att på ett konkurrens- neutralt och icke-diskriminerande sätt mot avgift tilldela denne infra- strukturkapacitet i enlighet med bestämmelserna i denna lag. 2 § Den som utför eller organiserar järnvägstrafik får inte ansvara för tilldelning av infrastrukturkapacitet eller fastställande av avgifter. får dock i enskilda fall besluta om undan- tag från detta, under förutsättning att det kan garanteras att tilldelning av infrastrukturkapacitet och fastställande av avgifter ändå kan ske på ett icke-diskriminerande sätt. Ett sådant beslut får förenas med villkor. 3 § En infrastrukturförvaltare skall bedöma behovet av att organisera tåglägen för olika typer av transporter, inklusive behovet av reserv- kapacitet. Om ansökningarna om infrastrukturkapacitet inte kan sam- ordnas skall förvaltaren tilldela kapacitet med hjälp av avgifter eller i enlighet med prioriteringskriterier som medför ett samhällsekonomiskt effektivt utnyttjande av infrastrukturen. Järnvägsinfrastruktur får reserveras för viss järnvägstrafik endast om det finns alternativ järnvägsinfrastruktur. Att järnvägsinfrastrukturen reserverats för viss järnvägstrafik får inte hindra annan trafik på denna järnvägsinfrastruktur om kapacitet finns tillgänglig och järnvägsfordonen har de tekniska egenskaper som krävs. 4 § En infrastrukturförvaltare skall samarbeta med andra förvaltare för att tilldela infrastrukturkapacitet på mer än ett järnvägsnät. Tåglägen för internationell trafik skall därvid organiseras. Förvaltaren ansvarar för att kapacitet därefter tilldelas i enlighet med den tidsplan som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, till- synsmyndigheten föreskriver. 5 § En infrastrukturförvaltare skall upprätta en beskrivning av det järn- vägsnät förvaltaren råder över. Beskrivningen skall innehålla uppgifter om tillgänglig infrastruktur samt information om villkoren för att få till- träde till den samt om förfaranden och kriterier för fördelning av infra- strukturkapacitet. Beskrivningen skall upprättas efter samråd med berörda parter. Beskrivningen skall offentliggöras, uppdateras regelbundet och ändras vid behov. 6 § När järnvägsinfrastruktur har förklarats överbelastad enligt 13 § skall infrastrukturförvaltaren göra en kapacitetsanalys och en kapacitets- förstärkningsplan. 7 § Den som har rätt att utföra eller organisera trafik på det svenska järnvägsnätet kan ansöka om infrastrukturkapacitet i form av tågläge hos en infrastrukturförvaltare i enlighet med dennes beskrivning av järnvägs- nätet. Om infrastrukturkapacitet begärs på flera järnvägsnät får ansökan göras hos en av de berörda infrastrukturförvaltarna. Denne skall då begära kapacitet hos övriga infrastrukturförvaltare i enlighet med ansö- kan. 8 § Infrastrukturförvaltaren skall ange vilken infrastrukturkapacitet som förvaltaren önskar använda för planerade banarbeten senast då ansökningar om infrastrukturkapacitet enligt beskrivningen av järnvägsnätet skall ha kommit in. 9 § Infrastrukturförvaltaren skall ta fram ett förslag till tågplan med utgångspunkt från de ansökningar som kommit in. I förslaget skall även anges de tåglägen för internationell trafik som planerats med andra infra- strukturförvaltare. Infrastrukturförvaltaren skall i så stor utsträckning som möjligt till- mötesgå alla ansökningar om infrastrukturkapacitet samt beakta den eko- nomiska effekten på sökandenas verksamhet och andra förhållanden av betydelse för sökandena. Berörda parter skall ges möjlighet att yttra sig över förslaget till tåg- plan. Tidsfristen för att yttra sig får inte understiga en månad. 10 § Infrastrukturförvaltaren skall genom samordning av ansök- ningarna söka lösa de eventuella intressekonflikter som uppstår vid kapa- citetstilldelningen. Infrastrukturförvaltaren får föreslå en sökande annan infrastrukturkapacitet än den begärda. 11 § Om ansökningarna kan samordnas skall infrastrukturförvaltaren fastställa kapacitetstilldelningen i en tågplan. 12 § Om en intressekonflikt mellan två eller flera sökande inte kan lösas, skall infrastrukturförvaltaren tillhandahålla ett förfarande för skyndsam tvistlösning. 13 § Om ansökningarna inte kan samordnas trots förfarande för sam- ordning och tvistlösning, skall infrastrukturförvaltaren förklara den del av infrastrukturen där ansökningarna är oförenliga som över- belastad och ange under vilka tider så är fallet. Om det är uppenbart att det kommer att bli en betydande kapacitets- brist på en del av infrastrukturen inom kommande tågplaneperiod får infrastrukturförvaltaren förklara denna del av infrastrukturen som över- belastad, innan ett förfarande för samordning inleds enligt 10 §. 14 § Den som betalar en extra avgift enligt 7 kap. 3 § har företräde vid tilldelningen av överbelastad infrastruktur. 15 § Om möjligheten att enligt 7 kap. 3 § ta ut en extra avgift inte används eller inte leder till att det avgörs vilken sökande som skall till- delas infrastrukturkapacitet, skall infrastrukturförvaltaren tilldela kapa- citet i enlighet med de prioriteringskriterier som anges i beskrivningen av järnvägsnätet. 16 § En ansökan om tågläge inom gällande tågplan skall besvaras av infrastrukturförvaltaren och senast . Åtgärder vid störningar och liknande 17 § Vid störningar i järnvägstrafiken får infrastrukturförvaltaren i syfte att återställa trafiken till normala förhållanden vidta åtgärder som inte är förenliga med tidigare beslut om kapacitetstilldelning. 18 § Infrastrukturförvaltaren får vid röjnings- och nödsituationer begära att järnvägsföretag i rimlig omfattning ställer sådana resurser till förfogande som infrastrukturförvaltaren bedömer vara mest lämpliga för att återställa förhållandena till de normala. 19 § Ett tågläge skall tilldelas för en tågplan i taget. Den som har till- delats ett tågläge får inte överlåta det. Ett tågläge skall inte anses som överlåtet om en sökande som inte är järnvägsföretag anlitar ett järnvägs- företag för att utföra trafiken. Den som har överlåtit ett tågläge får vägras tilldelning av tåglägen vid samma eller nästkommande tågplaneperiod. 20 § En sökande som under en månad inte har utnyttjat ett tågläge i den utsträckning som anges i beskrivningen av järnvägsnätet skall på begäran av infrastrukturförvaltaren avstå från tågläget. Detta gäller inte om det låga utnyttjandet beror på faktorer som inte är av ekonomisk art och som ligger utanför sökandens kontroll. Om ett tågläge inte har utnyttjats kan detta beaktas vid en senare till- delning av tåglägen. 21 § Ett avtal mellan ett järnvägsföretag eller den som har auktorisation och en infrastrukturförvaltare om utnyttjande av infrastruktur än en tågplaneperiod (ramavtal) kan inte göras gällande mot annan sökande i den mån det i avtalet anges bestämda tåglägen eller avtalet på annat sätt utformats så att det utesluter andra sökandes rätt att använda infrastrukturen. 22 § I samband med tilldelning av ett tågläge skall järnvägsföretaget eller den som har auktorisation och infrastrukturförvaltaren ingå de avtal av administrativ, teknisk och ekonomisk natur som behövs för utnytt- jande av tågläget (trafikeringsavtal). Avtalsvillkoren skall vara konkur- rensneutrala och icke-diskriminerande. Järnvägstrafik får inte utföras utan att trafikeringsavtal har träffats. 23 § Den som enligt 5 kap. har rätt att utföra eller organisera trafik på det svenska järnvägsnätet skall på icke-diskriminerande villkor tillhanda- hållas 1.tillträde till stationer för passagerare, inklusive byggnader och övriga installationer, godsterminaler, bränsledepåer samt underhålls- anläggningar och andra tekniska anläggningar som inte ingår i järnvägs- infrastrukturen, och 2.rangering och andra tågbildningsmöjligheter, uppställnings- möjligheter, drivmotorström, uppvärmning före avgång av persontåg, bränsleförsörjning, växling och andra tjänster som utförs vid de anlägg- ningar som anges i 1 och som är nödvändiga för att utföra trafik. Undantag för vissa infrastrukturförvaltare 24 § Vad som sägs om skyldigheter för infrastrukturförvaltare i 3 §, 4 § andra stycket samt 6, 813, 15 och 16 §§ gäller inte förvaltare som till- handahåller infrastrukturkapacitet som endast en ringa del av en sådan tjänst som avses i 23 §. 25 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsyns- myndigheten får meddela föreskrifter om kapacitetstilldelning, kapaci- tetsanalys, kapacitetsförstärkningsplan, beskrivning av järnvägsnät och tilldelningsförfarande. Avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastrukturen 1 § En infrastrukturförvaltare skall ta ut konkurrensneutrala och icke- diskriminerande avgifter för utnyttjande för järnvägsinfrastrukturen. 2 § Avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastrukturen skall, inom ramen för infrastrukturförvaltarens kostnader för infrastrukturen, fast- ställas till den kostnad som uppstår som en direkt följd av framförande av järnvägsfordon på infrastrukturen, om inte annat följer av 36 §§. För infrastruktur som ingår i terminaler och rangerbangårdar skall dock avgift fastställas enligt 8 §. 3 § Infrastrukturförvaltaren får för att åstadkomma ett samhälls- ekonomiskt effektivt utnyttjande av järnvägsinfrastrukturen ta ut en extra avgift för utnyttjandet av överbelastad infrastruktur. Har infrastrukturförvaltaren inte gjort eller genomfört en kapacitets- förstärkningsplan enligt 6 kap. 6 § får den extra avgiften dock inte tas ut utan tillsynsmyndighetens godkännande. Sådant godkännande skall läm- nas om planen inte kan genomföras på grund av omständigheter utanför förvaltarens kontroll eller om de alternativ som står till buds inte är eko- nomiskt eller finansiellt rimliga. 4 § Infrastrukturförvaltaren får, för att uppnå kostnadstäckning, ta ut högre avgifter än som följer av 2 och 3 §§, om det är förenligt med ett samhällsekonomiskt effektivt utnyttjande av infrastrukturen.