prop · GR031d32 · 2004-01-01 00:00:00 — Enligt KI:s barometer har sysselsättningen minskat inom byggindustrin men andra sysselsättningskällor visar på en ökning av sysselsättningen. Skillnaden kan bero på att barometern endast täcker bygg- och anläggningsentreprenörer. Möjligen är det så att ett lägre antal nybyggnationer jämfört med medfört en sysselsättningsminskning inom den delen av byggindustrin. färdigställs en del av fjolårets påbörjade byggnationer, vilket innebär en ökning av antalet sysselsatta inom byggnadsinstallationsfirmor och firmor för slutbehandling av byggnader. I prognosen förutses en i princip oförändrad sysselsättning inom byggindustrin framöver. Den fallande industrisysselsättningen har liksom 2002 främst motverkats av en stigande sysselsättning inom näringslivets tjänstesektor och inom den offentliga sektorn. Utvecklingen skiljer sig dock åt mellan olika delar av tjänstesektorn. Hushållstjänsteverksamheten, dvs. utbildning, hälso- och sjukvård, sociala tjänster och veterinärverksamhet, har stått för en stor del av sysselsättningsuppgången inom tjänstesektorn som helhet. Det beror delvis på bolagisering av verksamheter som tidigare bedrivits i regi. skedde inga sådana bolagiseringar, däremot återgick två sjukhus till att bedrivas i regi. Trots det fortsatte antalet sysselsatta inom hushållstjänsteverksamheten att öka. Sysselsättningen ökade också inom handeln nedgång. Däremot minskade sysselsättningen inom den tidigare så expansiva företagstjänsteverksamheten, i vilken ingår bl.a. uthyrningsfirmor, datakonsulter och andra företagsservicefirmor, och inom transport. Minskningen inom dessa två branscher beror säkert till stor del på den svaga industrikonjunkturen. KI:s barometer visar att efterfrågan på arbetskraft har minskat inom tjänstesektorn och andelen företag som förutser personalminskningar framöver har ökat. Därför förutses sammantaget i tjänstesektorn en svag minskning 2003 och en oförändrad sysselsättning 2004. I likhet med 2002 har sysselsättningsutvecklingen inom kommunsektorn varit betydligt starkare än för ekonomin som helhet . En bidragande orsak är troligen det tillfälliga sysselsättningsstöd som lämnats och som höjs . Dessa resurser permanentas genom att det generella statsbidraget till kommuner och landsting höjs . Kommunsektorn har behov av att anställa ytterligare arbetskraft som ekonomin är ansträngd. Det kan inte uteslutas att personalminskningar måste ske inom enskilda kommuner och landsting för att få ekonomin i balans. Det indikeras inte minst av att antalet nyanmälda lediga platser inom verksamhet nu minskar och att varslen ökar. Sammantaget är det dock i huvudsak denna sektor som bedöms stå för sysselsättningstillväxten . Prognosen innebär att antalet sysselsatta i ekonomin som helhet minskar , mätt som årsgenomsnitt. Produktionen i näringslivet väntas öka starkare 2004, men det dröjer ytterligare innan den högre produktionen också medför en högre efterfrågan på arbetskraft. Därmed blir sysselsättningsökningen 2004, mätt som årsgenomsnitt, relativt blygsam, . Under loppet av året ökar dock sysselsättningen . En risk i prognosen är att kommunernas ansträngda ekonomiska situation leder till större kostnadsbesparingar, i form av lägre sysselsättning, än förutsett. Det finns också en risk att näringslivets efterfrågan på arbetskraft dröjer längre än väntat till följd av en svagare vinstutveckling än vad som ligger i prognosen. kan det inte uteslutas att sysselsättningens eftersläpning i förhållande till produktionen blir något kortare än förutsett. Det skulle innebära att sysselsättningsuppgången kommer tidigare än väntat och därmed får större genomslag . Givet nuvarande prognos kommer sysselsättningsnivån 2004 att vara densamma som den var 2001, mätt som årsgenomsnitt. Däremellan beräknas antalet personer i arbetsför ålder ha ökat med drygt 100 000 personer. Det innebär en sysselsättningsgrad för befolkningen i åldern på , vilket är lägre än siffra. Att den sammantagna sysselsättningsgraden sjunker beror dels på att befolkningstillväxten i huvudsak sker i åldersgrupper med låg sysselsättningsgrad och dels på att sysselsättningsgraden i de flesta åldersgrupper minskar. Med oförändrade sysselsättningsgrader i alla enskilda åldersgrupper jämfört med skulle den sammantagna sysselsättningsgraden ha minskat med ungefär hälften så mycket som den nu beräknas göra . Prognosen innebär att det behövs fler reguljärt sysselsatta i åldern för att uppnå regeringens sysselsättningsmål om reguljär sysselsättning 2004. Fler arbetsdagar 2004 påverkar antalet arbetade timmar och medelarbetstiden positivt Givet de senaste årens svaga efterfrågan på arbetskraft har sysselsättningsnivån, mätt i antal personer, upprätthållits relativt väl. till antalet arbetade timmar är effekten av den svaga efterfrågan större, dvs. anpassningen har istället till största del skett via en lägre medelarbetstid per sysselsatt10. Men till viss del beror också den svaga utvecklingen av antalet arbetade timmar på att antalet arbetsdagar varit färre än normalt. Antalet arbetsdagar påverkar inte antalet sysselsatta men väl den arbetade tiden. Justerat för denna s.k. dagkorrigeringseffekt har utvecklingen av antalet arbetade timmar i ekonomin varit något starkare. bedöms dagkorrigeringseffekten verka i motsatt riktning (se vidare fördjupningsruta sidan 18). Bland annat är det fyra fler vardagar 2004 än 2003. Sammantaget beräknas dagkorrigeringseffekten höja timutvecklingen med . Exklusive denna effekt bedöms antalet arbetade timmar minska även 2004. Givet de senaste årens svaga timutveckling och prognosen kommer den genomsnittliga årsarbetstiden per sysselsatt att ha minskat med . är dock medelarbetstiden relativt hög i ett historiskt perspektiv. 10 Mätt som det totala antalet arbetade timmar enligt nationalräkenskaperna, dividerat med genomsnittligt antal sysselsatta enligt . 2003/04:1 BILAGA 2 medelarbetstiden förklaras främst av att antalet arbetsdagar är fler. Även en sjunkande sjukfrånvaro bidrar positivt. Hög produktivitetstillväxt även 2003 Den svaga produktivitetsutvecklingen följdes av en mycket stark utveckling året därpå. Även har produktiviteten utvecklats väl, om än inte i lika god takt som . Liksom 2002 är ökningen till stor del en följd av ett mindre antal arbetade timmar i ekonomin. I näringslivet ökade produktiviteten med jämfört med motsvarande halvår 2002. Utvecklingen var god såväl inom industrin som inom näringslivets tjänstesektorer där bland annat handeln och företagstjänsteverksamheten har uppvisat hög produktivitetstillväxt. väntas produktivitetsökningen i näringslivet bli . bedöms produktivitetsökningen i näringslivet dämpas något och beräknas till . Ökningen dras ner av ovan nämnda dagkorrigeringseffekt (se stycket om antalet arbetade timmar ovan och fördjupningsruta sidan 18). Det faktum att det är fler arbetsdagar bedöms höja produktionen i mindre utsträckning än antalet arbetade timmar, vilket får till följd att produktiviteten blir relativt låg. Justerat för denna effekt utvecklas produktiviteten i linje med vad som bedöms vara en långsiktigt hållbar takt. Arbetskraftsutbudet ökar i god takt Trots de senaste årens svaga efterfrågan på arbetskraft fortsätter arbetskraftsutbudet att växa. Ökningen på eller nästan 30 000 personer jämfört med förklaras, liksom fjolårets tillväxt, främst av att befolkningen i arbetsför ålder växer. Dessutom har antalet förtidspensionärer av andra skäl än hälsoskäl fortsatt att minska. Liksom har också nedtrappningen av antalet platser inom den kommunala vuxenutbildningen och folkhögskolan bidragit till ett högre arbetskraftsutbud. Därutöver har minskningen av antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program bidragit positivt . Den enskilt viktigaste faktorn som har dämpat arbetskraftsutvecklingen är, liksom de två 2003/04:1 BILAGA 2 närmast föregående åren, ökningen av antalet långvarigt sjuka utanför arbetskraften. Därutöver har antalet unga heltidsstuderande på grundläggande nivå och antalet högskolestuderande ökat både och . Den befolkningsprognos som SCB publicerade skiljer sig års prognos främst genom en högre invandring och en högre fruktsamhet. är skillnaderna relativt små. Befolkningstillväxten väntas bidra positivt till arbetskraftsutbudet också . Men även om befolkningstillväxten är hög för åldersgruppen som helhet är dess sammansättning inte gynnsam för ett högt arbetskraftsdeltagande på aggregerad nivå. Det beror på att antalet personer i åldern , som har högst arbetskraftsdeltagande, minskar. Antalet personer i åldern , som har ett betydligt lägre arbetskraftsdeltagande än genomsnittet, ökar kraftigt. Åren 20032005 erbjuds kommunerna ett riktat statsbidrag för vuxenutbildning som sammanlagt motsvarar ca 53 500 platser. Antalet permanenta platser inom högskolor och universitet utökas något 2003, men det väntas inte dämpa arbetsutbudet i någon nämnvärd utsträckning eftersom andelen högskolestuderande som arbetar som de studerar har fortsatt att öka. Det innebär att de registreras som sysselsatta i . Antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, av vilka de flesta i räknas som studerande, beräknas uppgå till 97 000 , mätt som årsgenomsnitt. Det är en minskning med ca 20 000 jämfört med . Inriktningen är en bibehållen volym jämfört med . Sammantaget i prognosen minskar antalet heltidsstuderande 2003, men ökar återigen 2004. Antalet långvarigt sjuka utanför arbetskraften har utvecklats ungefär i linje med vad som förutsågs i vårpropositionen, dvs. ökningstakten har dämpats avsevärt. En fortsatt svag ökning förutses , men det förklaras helt av befolkningens åldersmässiga sammansättning. Andelen sjuka i varje åldersgrupp upphör att öka. Till följd av det svaga arbetsmarknadsläget väntas personer som av andra skäl inte deltar i arbetskraften öka något såväl som . Sammantaget beräknas arbetskraftsutbudet öka och . Diagram 6.2 Arbetskraftsutbud och sysselsättning Källor: () och . Arbetslösheten minskar under loppet av 2004 Den svaga sysselsättningsutvecklingen i kombination med den fortsatt relativt starka utvecklingen av arbetskraftsutbudet har medfört att den öppna arbetslösheten successivt har ökat . I genomsnitt uppgick arbetslösheten till . Det är något högre än prognoserat i vårpropositionen och kan jämföras . Framför allt beror underskattningen av den öppna arbetslösheten på att utvecklingen av arbetskraftsutbudet har underskattats, bland annat vad gäller effekten av neddragningen av de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska programmen. Summan av antalet öppet arbetslösa och programdeltagare var oförändrad jämfört med , av arbetskraften. Den relativt kraftiga ökningen av arbetskraftsutbudet är positiv mot bakgrund av att det krävs ett högt arbetskraftsdeltagande för att uppnå en hög sysselsättningsnivå. En stor arbetskraftspotential innebär bättre möjligheter att möta den kommande efterfrågan på arbetskraft. Därmed minskar risker för bristsituationer på arbetsmarknaden, som skulle kunna leda till allt för höga löneökningar och prisstegringar med negativa effekter på sysselsättning och tillväxt som följd. Den prognoserade utvecklingen av sysselsättning och arbetskraft medför att den öppna arbetslösheten fortsätter att öka 2003 och även en bit in på 2004. I takt med att sysselsättningen ökar igen mot slutet av prognosperioden väntas den öppna arbetslösheten börja minska i en relativt snabb takt. Summan av öppet arbetslösa och programdeltagare har varierat i mindre utsträckning än den öppna arbetslösheten. Ökningen av summan från av arbetskraften till åren 20032004 är mindre än ökningen av öppen arbetslöshet. Diagram 6.3 Öppet arbetslösa och personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program Källor: (), och 2003/04:1 BILAGA 2 Vid utgången av 2004 bedöms det finnas relativt gott om lediga resurser i ekonomin. Därmed kan BNP växa i en högre takt än den potentiella tillväxttakten åren därefter, utan att det uppstår inflationsdrivande flaskhalsar. Produktiviteten antas växa i takt med vad som bedöms vara den potentiella utvecklingen. Den goda BNP-till- växten medför en stark utveckling av antalet arbetade timmar i ekonomin. Det beror i sin tur på att antalet sysselsatta personer ökar i god takt. Medelarbetstiden per sysselsatt minskar dock något, bl.a. till följd av ökat barnafödande som väntas leda till högre frånvaro. Arbetskraftsutbudet ökar något långsammare än sysselsättningen och den öppna arbetslösheten minskar. ligger den öppna arbetslösheten på och den reguljära sysselsättningsgraden för personer i åldern på . Först bedöms de lediga resurserna i ekonomin ha tagits i anspråk och BNP-gapet sluts. 2003/04:1 BILAGA 2 ökade de nominella timlönerna vilket är en nedgång i löneökningstakten jämfört med året innan. Löneökningstakten har successivt dämpats och preliminär statistik från visar på en fortsatt avmattning av löneökningstakten under innevarande år. var genomsnittslönen högre än . Utfallet är dock osäkert. Sannolikt kommer lönestatistiken att revideras upp till följd av retroaktiva löneutbetalningar. Det är framför allt inom näringslivet som lönerna utvecklats långsammare . Löneökningstakten minskade till , jämfört året innan. har löneökningarna varit måttliga såväl i tillverkningsindustrin som i flera tjänstebranscher. Inom branschen för bank-, försäkrings- och företagstjänster har lönerna till och med utvecklats något svagare än de centralt fastställda avtalen, dvs. löneglidningen har varit negativ.11 Det svaga konjunkturläget tycks alltså med viss fördröjning ha fått genomslag i form av lägre löneökningar. som löneökningstakten har fallit i näringslivet har anställda i och statlig sektor haft en jämförelsevis god löneutveckling. ökade lönerna i och statlig sektor respektive . Mycket talar för att denna tudelade utveckling, med höga löneökningar i offentlig sektor och fallande löneökningstakt i privat sektor, fortskrider under innevarande år. För det första indikerar utfallet en hög löneökningstakt, , både i statlig och i sektor . För det andra garanterar avtalet mellan och lägsta löneökningar på under det första avtalsåret (). Mot denna bakgrund antas lönerna i offentlig sektor stiga . förutsätts emellertid löneökningarna begränsas till , främst till följd av kommunernas ansträngda finansiella situation. I näringslivet är konjunkturläget alltjämt svagt och flera indikatorer tyder på att efterfrågan på arbetskraft kommer att vara låg den närmaste framtiden (se avsnitt 6). Förutsättningarna för stigande löneökningar i näringslivet tycks således vara begränsade. löper avtalen ut för flertalet anställda. Avtalsförhandlingarna för en stor del av arbetsmarknaden kommer således att inledas då aktiviteten i ekonomin är låg. Ett lågt inflationstryck och ett lågt resursutnyttjande förväntas ge relativt återhållsamma avtal. Även löneglidningen väntas bli begränsad. Till följd av att konjunkturen stärks förutses visserligen löneglidningen tillta men först med viss fördröjning, bortom 2004. Sammantaget förutsätts löneökningarna i hela ekonomin begränsas till . antas dock en justering av de relativa lönerna, dvs. lönerna antas öka mer i offentlig sektor än i näringslivet som helhet. Källor: och . 11 Skillnaden mellan uppmätt löneökning och avtalad löneökning har vanligtvis benämnts löneglidning. Decentraliseringen i avtalsförhandlingarna gör det emellertid allt svårare att skilja på avtal och löneglidning. Lokalt avtalade löneökningar, som blir allt fler, hänförs till löneglidning. Begreppet löneglidning avviker därmed delvis ifrån sin ursprungliga betydelse. redovisar därför samtliga löneökningar vid sidan av de centralt fastställda i en restpost. Det underliggande inflationstrycket i svensk ekonomi bedöms vara lågt. Den begränsade tillväxten och det relativt svaga efterfrågetrycket tillsammans med en dämpad importprisutveckling väntas göra att inflationstrycket förblir lågt under återstoden av 2003 och början av 2004. förutses inflationstrycket stiga successivt i takt med att tillväxten och efterfrågan stärks. Inflationsförloppet påverkas kraftigt av prisutvecklingen på energi, framför allt el, och av bostadsräntornas utveckling. Inflationen, mätt som tolvmånaderstalet12 för konsumentprisindex (KPI), väntas uppgå till och (se tabell 8.1). Mätt som årsgenomsnitt beräknas inflationen vara och . Den underliggande inflationen, mätt med mått UND1X13, beräknas uppgå till och . Skillnaden mellan KPI-inflationen och UND1X beror främst på att bostadslåneräntorna, som inte ingår i UND1X, enligt prognosen höjer KPI-inflationen . Den föreslagna skatteväxlingen bedöms höja inflationen (KPI) med 2004. HIKP, EU, årsgenomsnitt Källor: och . 12Den procentuella förändringen . 13UND1X exkluderar räntekostnader för egnahem samt direkta effekter på konsumentpriserna av förändringar i nettot av indirekta skatter och subventioner. 2003/04:1 BILAGA 2 Varierande energipriser fortsätter att påverka inflationen Bilden av inflationsutvecklingen har i stor utsträckning präglats av energiprisernas svängningar. Elpriserna har framför allt påverkats av låga nivåer i vattenmagasinen, och oljepriserna har varierat bland annat på grund av osäkerheten om utvecklingen i . Staplarna i diagram 8.1 illustrerar den sammanlagda effekten på inflationen av variationer i konsumentpriserna på el, bränsle och drivmedel. var effekterna särskilt stora, då bränsle- och drivmedelspriserna bidrog till att höja inflationen med mellan som elpriserna bidrog med . har oljeprisets inflationseffekt varit betydligt mindre (och vissa månader negativ) medan de alltjämt höga elpriserna fortfarande stod för av den totala inflationen. Diagram 8.1 Konsumentpriser på energi. Energikomponenternas prisindex och totala bidrag till KPI-inflationen Prisindex (1980=100) Sammanlagt inflationsbidrag från energikomponenterna (vänster) El, prisindex (höger) Bränsle, prisindex (höger) Drivmedel, prisindex (höger) -0,5 Källor: och . Även beräknas energipriserna ha stor effekt på inflationsbanan. Detta beror dels på bedömningen av elprisernas utveckling framöver, dels på att energiprisutvecklingen inte längre kommer att påverka tolvmånaderstalen. När det gäller elpriserna har prognosen för reviderats upp jämfört med bedömningen ekonomiska vårproposition. Anledningen är att nivåerna i vattenmagasinen, som var ovanligt låga, har utvecklats svagt under större delen av sommaren och ligger betydligt under förra årets nivå. Denna utveckling tyder på att priserna kan komma att öka och har lett till stigande terminspriser på elbörsen. 2003/04:1 BILAGA 2 elpriset inte väntas nå upp till samma nivå som bedöms elprisutvecklingen under återstoden av detta år bidra till att höja inflationen med mellan . Elpriserna förutses ligga kvar på en hög nivå under inledningen av 2004. Trots detta beräknas energikomponenterna i konsumentprisindex dra ned inflationen kraftigt , eftersom de höga olje- och elpriser som rådde upphör att påverka tolvmånaderstalen. Den samlade direkta energipriseffekten på inflationen beräknas bli mellan . förutses energipriserna ha mer måttliga effekter på inflationen. Oljeprisets utveckling diskuteras längre fram i detta avsnitt. Bedömningen av såväl elpriser som oljepriser är osäker. Eftersom effekterna uppskattas vara stora under vissa delar av perioden kan avvikelser från de beräknade energiprisbanorna ge upphov till stora prognosfel för inflationen enskilda månader. Om man rensar bort energiprisernas direkta effekter ur KPI (se diagram 8.2) framgår att tolvmånaderstalen har avtagit successivt , med undantag , för att vara . Diagram 8.2 Inflation (KPI) exkl. el, bränsle och drivmedel Inflation exkl. el, bränsle och drivmedel Källor: och . Den dämpade prisutvecklingen illustreras också av diagram 8.3 som visar bidragen, i procentenheter, till den totala KPI-inflationen från tjänster samt från inhemska och importerade varor (samtliga exklusive energikomponenter). gruppernas bidrag till inflationen har minskat tydligt /02. Diagram 8.3 Bidrag till KPI-inflationen från vissa varu- och tjänstegrupper exkl. el, bränsle och drivmedel Inhemska tjänster exkl. boende -0,2 -0,4 Källor: och . Små förändringar av importpriserna framöver Prisutvecklingen i importledet påverkar de svenska konsumentpriserna dels direkt, genom att en stor del av konsumtionsvarorna importeras, dels indirekt, genom att priserna på importerade insatsvaror som används i den inhemska produktionen påverkar konsumentpriserna. Im- portpriserna bestäms i stor utsträckning av hur kronans värde förändras gentemot våra viktigaste handelsländers valutor. Det är ofta svårt att bedöma i vilken grad och med vilken fördröjning ändrade priser i importledet får effekter i konsumentledet. Värdet av den svenska kronan har stärkts successivt . Priserna i importledet på bearbetade varor har därigenom sjunkit . som importpriserna på bearbetade varor sjönk, steg priserna på importerade råvaror i motsvarande omfattning fram t.o.m. tiden för kriget i (främst till följd av stigande oljepriser). Sammantaget har priserna i importledet på varor totalt sett legat relativt stilla fram till . I samband med vårens snabba oljeprisfall efter kriget i har sjunkande råvarupriser börjat slå igenom och en dämpning av de totala importpriserna har börjat framträda i prisstatistiken . Efter slut har en prisuppgång följt i spåren av oväntat stora problem med att förse världsmarknaden med olja från . Givet att dessa problem klingar av bedöms världsmarknadspriset komma att ligga inom det intervall som OPEC satt som mål, dvs. I likhet med bedömningen ekonomiska vårproposition utgör prognosen för oljeprisutvecklingen, i högre grad än normalt, en källa till osäkerhet beträffande inflationsprognosen. fram väntas kronans värde förbli relativt stabilt. Priserna i importledet på bearbetade varor väntas sjunka med i genomsnitt , för att därefter stiga svagt under loppet av 2004 beroende på stigande internationella varupriser i de länder handlar med. I genomsnitt hamnar importpriserna på bearbetade varor på ungefär samma nivå som . till inflationen och 2004 bedöms importpriserna sammantaget bidra till att sänka inflationen och höja den . Fortsatt lågt inhemskt pristryck Det inhemska inflationstrycket bestäms till stor del av resursutnyttjandet och dess effekter på enhetsarbetskostnaden, framför allt i de sektorer inom näringslivet som har störst direkt betydelse för hushållens konsumtion. Effekten på konsumentpriserna av stigande aktivitet i dessa sektorer är dock fördröjd. Till exempel bedöms den ökade inflation avseende tjänster som noterades under framför allt 2001 åtminstone till viss del bero på att lönerna i konsumentnära tjänstebranscher hade vuxit i rätt hög takt. Resursutnyttjandet är jämförelsevis lågt i svensk ekonomi och förväntas förbli så (se avsnitt 1.2). Under återstoden av 2003 och första delen av 2004 bedöms sysselsättningen i den privata tjänstesektorn utvecklas svagt. Löneökningstakten i bland annat tjänstesektorn har också dämpats tydligt . Lönerna i näringslivet antas stiga och . väntas också en fortsatt god produktivitetsutveckling i tjänstesektorn bidra till att enhetsarbetskostnaden stiger måttligt. Sammantaget bedöms det inhemska pristrycket vara fortsatt lågt . förutses ett gradvis stigande inhemskt pristryck, då efterfrågeläget enligt prognosen förstärks och lediga resurser successivt tas i anspråk. Även bedöms dock det inhemska pristrycket vara måttligt. Det beror på att pristrycket i utgångsläget är lågt, att ökningen sker 2003/04:1 BILAGA 2 långsamt och att det fortfarande finns lediga resurser . Dessutom antas att inflationseffekterna av stigande aktivitet ger sig till känna med viss fördröjning. Administrativt bestämda taxor och avgifter väntas öka inflationen något . Vi- dare kan indirekta effekter av höga el- och oljepriser bidra till att höja konsumentpriserna på inhemskt producerade varor och tjänster , medan utvecklingen av handelns marginaler antas ha små effekter på inflationen både och .