prop · GR03145 · 2004-04-28 00:00:00 — De bestämmelser som kan variera mellan olika tätorter, beroende på den närmare utformningen av ett system med trängselskatt i viss tätort, skall sålunda regleras i bilaga till lagen. Det kan tänkas att lokala förhållanden medför önskemål från t.ex. ansökande kommun att ytterligare undantag skall medges. Olika lokala särregler skulle emellertid försvåra tillämpningen av och förståelsen för trängselskatten om dessa införs på flera håll i landet. Lagen om trängselskatt skall kunna tillämpas generellt i landet, men kommer inledningsvis endast att tillämpas i . Regeringen finner ingen principiell skillnad mellan ett sådant begränsat skatteuttag i förhållande till andra redan befintliga skatter med olika skattesatser, t.ex. fordonsskatten som är lägre för en personbil som hör hemma i vissa angivna kommuner. Sammanfattningsvis anser regeringen att samtliga undantag från skyldigheten att betala skatt också skall vara generella och att eventuella lokala undantag således inte skall förekomma. JO har ifrågasatt vad som händer om en kommun, i vilken skyldighet att betala trängselskatt gäller, vill avskaffa skyldigheten eller modifiera regelsystemet på någon punkt, eftersom det inte finns något som hindrar från att motsätta sig en ändring av lagen. Såsom anförs i avsnitt 7.4 kommer berörda kommuner, landsting och myndigheter alltid att kunna lämna synpunkter löpande om skattebeloppens storlek, tid- punkter då skatt skall tas ut och var den skall tas ut. De berörda organen kan även lämna synpunkter om att skyldigheten att betala trängselskatt avskaffas. Men, som JO har konstaterat, är det som har sista ordet. Lagrådet har ansett att den valda utformningen av lagen, att skattskyldighet uppkommer vid färd ut från innerstaden men inte vid färd inom innerstaden, delvis står i strid mot lagstiftningens ändamål. Lagrådet har konstaterat att trängselskatt skall betalas av utsocknes som kör bil i men inte av innerstadsbor som kör bil där. Lagrådet har vidare anfört att skulle lagen ha utformats på ett sätt som direkt återspeglade denna effekt, hade den knappast ansetts godtagbar och att saken inte blir nämnvärt bättre genom att de skattskyldigas hemvist formellt sett saknar relevans. Lagrådet har förordat att trängselskatten med hänsyn till lagens ändamål konstrueras så att den drabbar alla som kör bil i innerstaden, oavsett om de påbörjar färden i denna eller kommer utifrån. Regeringen vill mot bakgrund av vad Lagrådet har yttrat framhålla följande. Ändamålet med trängselskatten är både att öka framkom- ligheten och att minska trafikens miljöpåverkan, liksom att minska inflödet av trafik till innerstaden. Detta kan åstadkommas bl.a. genom att minska den infarts- och utfartstrafik som föreligger under s.k. rusningstrafik. Ändamålet är dock inte att reglera den befintliga trafiken i innerstaden. Skattskyldighet för trängselskatt uppkommer både vid färd in till och ut ur innerstaden. Såväl innerstadsbor som andra kan därför med den föreslagna ordningen köra bil i innerstaden utan att skatt- skyldighet uppstår, så länge de inte passerar en betalstation. Trängselskatt skall på försök införas i . De föreslagna betalstationerna är placerade vid in- och utfartsvägarna till . Avsikten är därmed att trafik in till och ut ur innerstaden skall minska under vissa tidpunkter. Med den föreslagna konstruktionen kommer både innerstadsbor och andra att bli skattskyldiga så snart de passerar en betalstation. En utvärdering av effekterna av trängselskatten kommer att göras (jfr avsnitt 8.4.3). Vid denna utvärdering får ställning tas till bl.a. om lagen om trängselskatt är utformad så att målet med skatten uppfylls på bästa sätt, nämligen att trafiken till och från minskar och att den fördelar sig till även andra tider än under enbart s.k. rusningstrafik. Vid utvärderingen får även ställning tas till om skattskyldighet jämväl skall inträda på annat sätt än genom passage av en betalstation. Mot bakgrund av det ovan sagda finner regeringen inte att den valda utformningen av lagen står i strid mot lagstiftningens ändamål. Regeringen är därför inte beredd att konstruera lagen så att den omfattar alla som kör bil i innerstaden. Regeringens förslag: Trängselskatt betalas för bil. Fordons- och viktbegreppen som används i lagen om trängselskatt har samma betydelse som i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. Med bil avses därmed personbil, lastbil och buss. Trängselskatt skall betalas för bil som vid skattskyldighetens inträde är införd i vägtrafikregistret eller som brukas med stöd av saluvagnslicens. Förslaget innebär att bl.a. motorcyklar inte omfattas av skatteplikt. Kommitténs förslag: Stämmer i stort överens med regeringens. Kommittén har dock föreslagit att även bilar som för den skattepliktiga färden bör ha varit införda i vägtrafikregistret eller som senare förts in i registret skall vara skattepliktiga. Remissinstanserna: () drar slutsatsen att om motorcyklar inte skall omfattas av skatteplikt, kommer dessa att bli vanligare. RPS befarar att detta kommer att leda till att buller och avgaser från motorcyklar kommer att öka, och anser att det bör övervägas om inte motorcyklar skall omfattas av skatteplikt. anser att det ur trafiksäkerhetssynpunkt förefaller anmärkningsvärt att undantag föreslås för motorcyklar eftersom det kan förmodas stimulera vissa bilister att övergå till att åka motorcykel. Förslaget i promemorian: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som har uttalat sig i frågan har inget att erinra mot promemorians förslag. i anser att även motorcyklar bör omfattas av trängselskatt, eftersom det annars finns risk för att dessa fordon blir vanligare med risk för att de negativa effekterna i form av utsläpp och buller från dessa fordon ökar och att trafiksäkerheten försämras. Skälen för regeringens förslag: Trängselskatt skall betalas för bil. Fordons- och viktbegreppen som används i lagen om trängselskatt bör ha samma betydelse som i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. Med bil avses därmed personbil, lastbil och buss. För att tillämpning och kontroll av systemet skall fungera måste dessutom de skattepliktiga bilarna gå att identifiera. Detta bör lämpligen ske genom bilarnas registreringsskylt, se vidare avsnitt 10.2. Kommittén har emellertid med förebild i vad som gäller enligt fordonsskattelagen (1988:327) föreslagit att även bilar som vid skattskyldighetens inträde bör vara införda i vägtrafikregistret eller som efter skattskyldighetens inträde har införts i registret skall vara skattepliktiga. Dessa fordon kan vid skattskyldighetens inträde t.ex. vara oregistrerade eller registrerade i utlandet. Gemensamt för dem är att de inte går att identifiera genom det övervakningssystem med kameror som kommer att användas inom ramen för trängselskattesystemet. Det kommer således inte att i efterhand t.ex. när fordonet registreras gå att konstatera att fordonet har förts så att skatteplikt uppkommit. Med hänsyn härtill bör dessa fordon inte vara skattepliktiga. Detta gäller även bil som brukas med stöd av saluvagnslicens. I fråga om motorcyklar kan sägas att även de bidrar till trängsel i Prop. 2003/04:145 trafiken, dock i mindre utsträckning än bilar. Bland annat med anledning av att motorcyklar saknar främre registreringsskylt klarar tekniken för övervakning och kontroll ännu inte av att hantera motorcyklar. Åtminstone tills vidare anser regeringen därför att motorcyklar inte bör omfattas av skattskyldighet. Det kan noteras att även i och i har motorcyklar av främst praktiska skäl undantagits från avgiftsskyldighet, trots att motorcyklar från början faktiskt omfattades av avgiftsskyldighet i . 7.2.2Bilar som undantas från skatteplikt Regeringens förslag: Trängselskatt skall inte betalas för bil som är registrerad på ägare som enligt lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall är undantagen från skatteplikt i , för bil som är antecknad som utryckningsfordon i vägtrafikregistret, för buss med en totalvikt av eller bil som enligt uppgift i vägtrafikregistret används i taxitrafik enligt yrkestrafiklagen (1998:490). Även bil som har befriats från skatteplikt i vissa fall skall inte omfattas av skatteplikt. Regeringens bedömning: Mindre förorenande bilar, dvs. bilar som är utrustade med teknik för drift med elektricitet, alkohol eller med annan gas än gasol, bör inte heller omfattas av skatteplikt. Ett sådant undantag kan dock utgöra ett indirekt stöd till tillverkarna av de aktuella fordonen. En skattelättnad måste därför anmälas till EU- kommissionen för statsstödsgodkännande. Ett undantag i lagen om trängselskatt kan därför inte införas förrän ett sådant godkännande har erhållits. Kommitténs förslag och bedömning: Stämmer i stort överens med regeringens. Kommittén nämner att undantag från skatteplikt kan göras för bussar i linjetrafik, liksom för taxi eller för bilar som i något avseende är mindre skadliga för miljön än vanliga bilar. Remissinstanserna: ombudsmän () anser att om avsikten är att bilar som omfattas av 13 § lagen (2001:558) om vägtrafikregister skall undantas från skattskyldighet, bör det framgå av lagen. () anser att eftersom icke generella undantag kan variera mellan olika kommuner och endast gälla för viss kommun skall identifikationen i första hand ligga utanför vägtrafikregistret innan fordonen blir föremål för betalningsuppföljning. RSV föreslår att en sådan identifiering lämpligen kan ske genom en transponder som anbringas på fordonet. RSV anför att bussar i linjetrafik, miljöbilar enligt definition, färdtjänstfordon, och skolskjutsfordon inte kan identifieras med hjälp av vägtrafikregistret. RSV och Konsument- verket framhåller vidare att det från kontrollsynpunkt inte är möjligt att hantera undantag för fordon i vilken färdas person som beviljats särskilt parkeringstillstånd för rörelsehindrad, då undantaget är kopplat till person och inte till visst fordon. RSV förordar därför att ett sådant undantag för den aktuella gruppen knyts till visst angivet fordon. i anser att systemet med trängselskatter måste vara konkurrensneutralt för att budverksamheten i skall kunna bedrivas på lika villkor. anser att taxibilar är en del av den kollektiva trafiken och att taxibilar därför skall räknas med när den kollektiva trafiken undantas från trängselskatt. och anser att ett generellt undantag för taxibranschen inte är konkurrensneutralt gentemot andra branscher, då taxibilar t.ex. också utför transporter av små paket. nämner vidare att ett förslag är att undanta taxibilar som är godkända som miljövänliga. anser att förslaget att befria taxi från skatten kan få flera negativa konsekvenser, eftersom taxi är ett tänkbart alternativ till budbilar och många taxiägare använder sina bilar privat. och anför att undantaget för miljövänligare fordon inte är rimligt från miljösynpunkt, bl.a. därför att dessa redan är mycket kraftigt subventionerade av staten och . anser att ett generellt undantag bör ges för buss i yrkesmässig trafik eftersom bussar används omväxlande såväl inom linjetrafik som för skolskjutsar, färdtjänst, sjukresor och olika slags beställningstrafik. anser att kommitténs förslag är försvårande för kriminalvårdens transportverksamhet och intensivövervakningsuppdrag och att kriminalvårdens transport- och bevakningsbilar borde likställas med utryckningsfordon för att bibehålla kravet på framkomlighet. Förslaget och bedömningen i promemorian: Överensstämmer i stort med regeringens förslag och bedömning. I promemorian görs dock den bedömningen att buss med en totalvikt om skall undantas från skatteplikt och att taxibilar och mindre förorenande bilar inte bör undantas från skatteplikt. Remissinstanserna: () anför att uppgifter om bilars miljöklasstillhörighet finns i bilregistret. Länsstyrelserna i , och , i och tillstyrker de avvägningar som gjorts i promemorian om undantag från skatteplikten och i län anför att frågorna senare får ses över så att mindre förorenande bilar kan ges undantag. anför vidare att tillsammans med den befrielse från boendeparkeringsavgift som har för avsikt att införa skulle undantag från trängselskatt innebära att stat och kommun betalar av den årliga totala kostnaden för en medelstor ny bil som används av en person bosatt i innerstaden, utan att vederbörande alls behöver använda det alternativa bränslet. menar att subventionen kan anses utgöra ett indirekt stöd till tillverkarna av de aktuella fordonen och skulle innebära ett brott mot proportionalitetsprincipen samt påpekar att den tillgängliga mängden biogas i inte räcker till både drift av bussar, biogasbåtar och personbilar. anför att eftersom har fattat beslut om en miljöprofil för trängselskatten, skall s.k. miljöbilar undgå skatt. anser att taxinäringen skall undantas och anför att av taxiföretagens omsättning kommer från budtransporter, varav huvuddelen av dessa förmedlas från budbilsnäringen. anför vidare att även bussar över konkurrerar med både taxi och budbilsnäringen när de används både för person- och godsbefordran. anför att möjligheten till privat körning av taxibilar är försumbar och att av taxis intäkter härrör från upphandlade, skattefinansierade transporter såsom färdtjänstresor, sjukresor och skolresor. anser att det är riktigt att taxibilar och miljöbilar omfattas av skatteplikt. anser att det är angeläget att även de ytterligare 667 andra polisiära fordon än utryckningsfordon som RPS och i är registrerade som ägare till, undantas från skatteplikt. , liksom , anser att även väghållningsfordon bör undantas från skattskyldighet. () anför att trafikskolornas fordon skall undantas från trängselskatt eftersom innerstadstrafikskolorna får en ohållbar konkurrensnackdel gentemot skolorna i kranskommunerna. STF anger att om ett körkort i innerstaden blir dyrare kan prisnivån i hela regionen komma att höjas. anför att det är ett föraransvar som skall gälla för trängselskatten. anser att all yrkesmässig trafik, dvs. busstrafik, taxi och åkerinäringen, skall undantas från trängselskatt, eftersom den yrkesmässiga trafiken är nyttig för samhället och utför en kollektivtrafik, antingen med personer eller gods. anser att även kollektivtrafikens bussar borde betala trängselskatt, då de också ger upphov till trängsel och kväveoxidutsläpp. AB () avstyrker förslaget att knyta undantag från skatteplikt för bussar till totalvikten , eftersom det används ett antal bussar i SL-trafiken med en totalvikt som understiger . SL anför vidare att bussarna registreringsbesiktigas individuellt och totalvikten är beroende av hur bussen är möblerad invändigt, dvs. hur många säten som finns. SL anser att möjligheterna att skattebefria ytterligare kategorier av fordon, t.ex. trafikledningsfordon, bör utredas vidare. Likaså anser SL att fordon som på Landstings uppdrag utför särskild kollektivtrafik färdtjänst, bör undantas från trängselskatt. Handikapp- förbundens samarbetsorgan och Forum Kvinnor och Handikapp anför att alla fordon oavsett om det är taxi, buss eller specialfordon, som när de förflyttar människor med funktionshinder, skall undantas från trängselskatt så att den enskilde färdtjänstresenären inte drabbas av högre egenavgifter än övriga kollektivtrafikresenärer. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Samtliga fordon som kör inom ett område där trängselskatt tas ut ger upphov till den trängsel som man genom systemet vill stävja. Ju färre undantag från skatteplikten som införs, desto färre avgränsningsproblem uppkommer. Mot bakgrund av detta bör det finnas så få undantag från skattepliktens omfattning som möjligt. Det måste vara praktiskt möjligt att kunna fastställa att ett visst fordon faktiskt skall omfattas eller undantas från skattskyldighet. Med hänsyn till att uppgifter i vägtrafikregistret skall tjäna som underlag för beslut om trängselskatt, bör de undantag som görs från den principen, i den mån det är möjligt, knytas till bilens registrering och inte till användningen. Med hänsyn till att pålagan statsrättsligt bedöms vara en skatt, skall bilar som är registrerade på ägare som är undantagna från skatteplikt enligt lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, befrias En bestämmelse med detta innehåll bör tas in i lagen om trängselskatt i klargörande syfte, även om skattefriheten för bl.a. diplomatiska företrädare redan följer av lagen om immunitet och privilegier i vissa fall och de överenskommelser som den lagen hänvisar till. Vidare anser regeringen, i likhet med kommittén, att utrycknings- fordon, som är registrerade som sådana i vägtrafikregistret, skall vara undantagna från skattskyldighet. I 6 kap. 9 § förordningen (2001:650) om vägtrafikregister anges vilka fordon som skall antecknas som uttryckningsfordon i vägtrafikregistret. Det finns inte skäl att utvidga denna krets till att även omfatta t.ex. andra polisiära fordon eller kriminalvårdens transport- och bevakningsbilar. Systemet med trängselskatt är utformat på så sätt att det inte försvårar framkomligheten för några fordon, dvs. inga fordon behöver sakta ner eller stanna vid passage av en betalstation. Systemet försvårar således inte för t.ex. myndigheters transportverksamhet och bevakningsuppdrag. Regeringen anser heller inte att väghållningsfordon skall undantas från skattskyldighet eftersom det bl.a. är svårt att avgränsa vad som utgör ett väghållningsfordon och att uppgifter om väghållningsfordon inte finns antecknade i vägtrafikregistret. Regeringen finner likaså inte skäl att undanta trafikskolors bilar från skatteplikt. Kommittén anför att även bussar i linjetrafik kan undantas från trängselskatteplikt. Såsom påtalat framgår det vare sig av vägtrafikregistret, eller av något annat offentligt register, om en buss används i linjetrafik. Dessutom skulle det innebära bevissvårigheter att visa att bussen användes i linjetrafik vid just det tillfälle som skatteplikten inträdde. Mot bakgrund av detta anser regeringen att bussar skall omfattas av skatteplikt. För att t.ex. bussar som körs i kollektivtrafik inte skall behöva bli skattepliktiga för trängselskatt, anser regeringen dock att samtliga bussar med en totalvikt på inte skall omfattas av skatteplikt för trängselskatt. Regeringen är uppmärksammad på att även bussar som inte körs i linjetrafik kommer att undgå beskattning, men anser att det är det enda alternativ som står till buds för att kunna undanta bussar i linjetrafik. Regeringen finner däremot inte skäl att undanta andra kategorier fordon i kollektivtrafiken, t.ex. trafikledningsfordon. Ett system med trängselskatt bör vara konkurrensneutralt. Kommittén anför att taxibilar, men inte fordon som utför godstransporter, kan undantas från trängselskatteplikt. Eftersom taxibilar även utför budtransporter skulle ett sådant system medföra en snedvridning av konkurrensen inom budbilsnäringen. Regeringen instämmer i vissa remissinstansers bedömning att om taxibilar skulle undantas från skatteplikt, skulle de taxibilar som också kör bud få en konkurrensfördel gentemot de företag som har specialiserat sig på budtransporter. I detta sammanhang måste även beaktas att EG-rättsliga regler om statligt stöd kan medföra att ett undantag från skattskyldighet för t.ex. taxinäringen eller för andra näringsidkare kan utgöra ett statligt stöd och därmed behöva anmälas till för godkännande. Vidare finns det som konstaterar inget som hindrar att taxiförare använder taxibilarna för privat bruk. Detta innebär att kontroll- och avgränsningsproblem skulle uppkomma om taxibilar undantas från skatteplikten. Det går heller inte att urskilja om en resa utgör en färdtjänstresa eller inte. Det har dock framkommit att taxinäringen endast utför budverksamhet i mycket ringa omfattning. Att undanta taxinäringen från skatteplikt skulle därmed inte, med beaktande av taxibranschens relativt låga marknadsandel beträffande budtransporter, komma att påverka konkurrensen på budmarknaden i någon högre utsträckning. Regeringen är med anledning härav beredd att undanta taxibilar från skatteplikten. Därför föreslås att bil som enligt uppgift i vägtrafikregistret används i taxitrafik enligt yrkestrafiklagen (1998:490) inte skall omfattas av skatteplikt enligt lagen om trängselskatt. Ytterligare konkurrensproblem kan dock komma att uppstå i förhållande till bussar med en totalvikt av högst som t.ex. skolskjuts. Lagrådet har rest invändningar mot vissa undantag från skattskyldighet för trängselskatt med hänsyn till lagens ändamål och har bl.a. ifrågasatt undantaget för taxibilar. Lagrådet har anfört att taxibilar i allmänhet torde transportera endast en eller ett par kunder i taget och att den trängsel och de föroreningar som dessa människor orsakar inte är mindre därför att de åker taxi än vad som skulle ha varit fallet vid färd i egen bil. Regeringen anser att taxinäringen i detta avseende får anses ha sådan likhet med övrig kollektivtrafik att den med anledning härav bör undantas från skattskyldighet för trängselskatt. Undantaget, liksom övriga undantag, får beaktas vid en utvärdering av försöket med trängselskatt. Även bil som har befriats från skatteplikt i vissa fall skall inte omfattas av skatteplikt (Se vidare avsnitt 7.2.3). Vad gäller mindre förorenande bilar uppkommer problem med att avgränsa vilka bilar som skall definieras som sådana, liksom problem med att kontrollera att aktuella bilar verkligen körs på ett drivmedel som ger lägre emissioner än konventionella drivmedel. Trots dessa argument mot att införa undantag från skatteplikt för sådana bilar, anser regeringen att mindre förorenande bilar ur miljöhänseende bör undantas från skatteplikt. För att bestämma vilka bilar som skall omfattas av undantaget, finner regeringen lämpligt att den definition som används i samband med reducerat förmånsvärde för miljövänliga bilar, enligt bestämmelse i 61 kap. 19 a § inkomstskattelagen (1999:1229), även kan ligga till grund för avgränsningen av vad som skall anses utgöra en mindre förorenande bil i aktuell fråga. Mot bakgrund härav kommer en bil om den är utrustad med teknik för drift med elektricitet, alkohol eller med annan gas än gasol att omfattas av undantag från skatteplikt för trängselskatt. Ett sådant undantag kan dock utgöra ett indirekt stöd till tillverkarna av de aktuella fordonen. En sådan skattelättnad måste därför anmälas till för prövning enligt bestämmelserna om statligt stöd. Ett undantag i lagen om trängselskatt kan därför inte införas förrän ett sådant godkännande har erhållits. Regeringen avser därför att återkomma i frågan så snart erforderliga beslut har fattats av EG- kommissionen. Befrielse från skatteplikt efter ansökan Regeringens förslag: skall efter ansökan från den som beviljats parkeringstillstånd för rörelsehindrade enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer besluta om att till följd av parkeringstillståndet undanta en viss bil från skatteplikt. Befrielse från skatteplikt får inte medges om bilen enligt anteckning i vägtrafikregistret används i yrkesmässig trafik enligt yrkestrafiklagen (1998:490). skall efter ansökan från bilens ägare besluta om att undanta bil med en totalvikt som understiger , som används för färdtjänst enligt lagen (1997:735) om riksfärdtjänst eller enligt lagen (1997:736) om färdtjänst från skatteplikt. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens på så sätt att kommittén föreslår att trängselskatt inte skall betalas för bil i vilken färdas person som beviljats särskilt parkeringstillstånd för rörelsehindrade personer enligt trafikförordningen (1998:1276), utan några begränsningar. Kommittén föreslog inget undantag för bil som används för färdtjänst. Remissinstanserna: Flera remissinstanser kritiserar kommitténs förslag om att undanta bilar i vilka färdas personer som beviljats särskilt parkeringstillstånd. Kritiken handlar om att kontrollproblem uppstår vid den lösning som kommittén förordat.