prop · GR031d5 · 2004-01-01 00:00:00 — Genom Ramavtal om löner för arbetstagare hos staten (RALS 20022004) har polismyndigheterna numera det fulla ansvaret för den lokala lönebildningen. I anslutning till löneavtalen finns särskilda avtal om formerna för utvecklingsarbete inom polisen. Syftet med utvecklingsarbetet är att genom korta beslutsvägar och stort inflytande för arbetstagarna underlätta för polisen att 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 möta kraven från omvärlden. Det övergripande målet är att polisverksamheten skall bli effektivare, få bättre kvalitet och en högre grad av måluppfyllelse. De anställda skall bl.a. få ökade befogenheter, ökat ansvar, en större delaktighet i arbetet och en bättre arbetsmiljö. Staten skall som en god arbetsgivare verka för att minska den sjukfrånvaro som kan relateras till arbetsmiljön. Utvecklingen med en ökande sjukfrånvaro inom polisen är oroväckande och måste tas på stort allvar. Det är viktigt att polisen intensifierar ansträngningarna att minska sjukfrånvaron. Regeringen bedömer att utvecklingsavtalen kan vara ett betydelsefullt instrument för att bidra till en bättre polisverksamhet. Enligt särskilda redogörelse av hur arbetstidsfrågorna hanteras sätter polismyndigheterna verksamheten i fokus på ett annat sätt än . Arbetstidernas förläggning är en viktig del i verksamhetsplaneringen. Lokala arbetstidsavtal möjliggör att regelverket lättare kan anpassas efter polismyndigheternas behov. Polismyndigheterna har i sina redovisningar angett att det fortfarande föreligger flera hinder när det gäller anpassning av arbetstiderna. Några exempel är åldersstrukturen med många äldre poliser som av medicinska skäl inte kan arbeta , motstånd bland personalen mot att göra förändringar i arbetstidsförläggningen samt avsaknad av ett bra och effektivt datorstöd för verksamhetsplaneringen. Den fullgjorda övertiden uppgick till drygt , vilket är en minskning med i jämförelse med föregående år. bedömer att nästan hälften av det minskade övertidsuttaget kan hänföras till planeringen av de anställdas arbetstidsförläggning. Regeringen anser att polismyndigheterna har blivit bättre på att anpassa arbetstiderna efter verksamhetens behov. Att fortsätta det arbetet faller inom polisens ansvar att bedriva en effektiv Regeringen kommer att följa utvecklingen på området. Den periodplanerade arbetstiden kan användas för att nå en större anpassning till verksamhetens behov och ge de enskilda arbetstagarna större möjlighet att påverka sin arbetstidsförläggning. Det finns dock anledning att framhålla att det ställs stora krav på arbetsledning för att systemet med periodplanerad arbetstid skall fungera. Polisväsendet bör undersöka möjligheterna att använda ett effektivt datorstöd för sin verksamhetsplanering. Det är också viktigt att även utredningsverksamheten inom polisen i större utsträckning anpassar arbetstiden till verksamhetens behov. har tillkännagivit för regeringen att poliser som har dömts för brott men där skäl för avskedande inte funnits föreligga inte skall arbeta med liknande brottstyper. och polismyndigheterna kommer att beakta frågan så att detta problem inte uppstår . Genom kontroll, information och rådgivning bidrar säkerhetsskyddet till att företag och myndigheter har ett säkerhetsanpassat skydd för sin verksamhet. En viktig del av säkerhetsskyddsarbetet har varit att följa den utveckling som kan medföra en ökad teknisk sårbarhet i samhället och frågor som rör IT-säkerhet. Samverkan med andra polis- och säkerhetsorganisationer, både nationellt och internationellt, har bidragit till en ökad kompetens inom IT-säkerhetsområdet. Det mer traditionella säkerhetsskyddsarbetet med bl.a. tillträdesbegränsning, säkerhetsprövning och kontroll är fortfarande en viktig del av säkerhetsskyddets verksamhet. har cirka 9 000 personer fått utbildning eller säkerhetsskyddsrådgivning genom Säkerhetspolisens försorg. Säkerhetsskyddet handlägger också de uppgifter i registerkontrollverksamheten som Säkerhetspolisen enligt säkerhetsskyddslagstiftningen ansvarar för. har drygt 66 000 personer registerkontrollerats. Till säkerhetsskyddet hör uppgiften att bedriva personskyddsverksamhet för den centrala statsledningen, kungafamiljen, utländsk diplomatisk personal eller andra i samband med statsbesök eller liknande händelser. Personskyddet anpassas alltid efter hotbilden och den kan variera kraftigt. Även har hotbilden och skyddsbehoven varit förhöjda till följd av terrordåden i . Förutom ett permanent skydd för delar av den centrala statsledningen och kungafamiljen samt viss diplomatisk personal har temporärt personskydd satts in i cirka 100 fall, främst i samband med statsbesök och liknande. Inom författningsskyddet har Säkerhetspolisen bedrivit förebyggande och beivrande arbete mot sådan olaglig verksamhet som syftar till att med våld, hot eller tvång nå politisk eller hindra enskilda medborgare från att utöva sina grundlagsfästa fri- och rättigheter. Främst handlar det om kriminella aktiviteter inom den högerextrema vit maktmiljön och den vänsterorienterade autonoma miljön. Liksom tidigare anser Säkerhetspolisen att hotbilden mot rikets inre säkerhet inte är så hög att det föreligger någon risk för det svenska statsskicket. Säkerhetspolisen gör bedömningen att någon ändring i detta hänseende inte heller kommer att ske i ett längre perspektiv. Däremot finns det utomparlamentariska grupper och enskilda individer som genom sina brottsliga aktiviteter utgör ett hot mot grundläggande demokratiska värden. Arbetet med att förebygga och avslöja sådan brottslighet är därför en viktig uppgift inom författningsskyddet. Där har det också bedrivits en statistisk uppföljning av polisanmälda brott med anknytning till rikets inre säkerhet, vilken resulterat i en årligt återkommande offentlig rapport. Säkerhetspolisens kontraspionage bedriver verksamhet för att förebygga och avslöja spioneri och olovlig underrättelseverksamhet. Enligt Sä- kerhetspolisen har ett betydande antal utländska underrättelseorganisationer bedrivit verksamhet i . Underrättelseintresset för utvecklingen av teknologi, energi, försvaret, vitala konkurrensområden och politisk verksamhet bedöms ligga på fortsatt hög nivå. I syfte att etablera en förbättrad beredskap mot underrättelseaktiviteter riktade mot svenska intressen arbetar Säkerhetspolisen aktivt med att 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 öka medvetenheten om underrättelsehot inom totalförsvaret, andra myndigheter och svenska företag. Säkerhetspolisens kontraterrorism bedrivs för att bekämpa internationell terrorism och förebygga och avslöja flyktingspionage och annan förföljelse av utlänningar i från regimer eller organisationer i andra länder som förknippas med politiskt motiverat våld. Verksamheten har även varit prioriterad till följd av den hotbild som råder efter terrorattentaten i och det intensifierade internationella samarbetet. Den fortsatta aktualiteten i frågan och det utökade internationella samarbetet har lett till en ökad arbetsbelastning inom verksamhetsområdet kontraterrorism. För att kunna tillföra denna verksamhet nödvändiga ökade resurser har det gjorts vissa omprioriteringar och omflyttningar av personalresurser. Inom terrorismbekämpningen prioriteras kartläggning och uppföljning av nätverk och individer som internationellt bedriver verksamhet som kan definieras som terrorism. En viktig del i denna verksamhet har bestått i att avslöja andra länders regimstyrda nätverk av agenter i och i vilken mån dessa har kopplingar till terrorism. I ett antal fall har sådan verksamhet kunnat styrkas. Säkerhetspolisen bistår även , och regeringen genom yttranden i ärenden som rör asylansökningar och begäran om uppehållstillstånd. Möjligheten att i förebyggande syfte verka för att utländska medborgare som är aktiva i organisationer som utövar politiskt motiverat våld avvisas eller utvisas från är en central del i terrorismbekämpningen. har Säkerhetspolisen yttrat sig i 5 191 sådana ärenden. Detta innebär ytterligare en ökning jämfört . Antalet fall i vilka säkerhetspolisen avstyrkt bifall till ansökan har dock minskat till . Säkerhetspolisen svarar vidare för analyser av hot som riktar sig framför allt mot enskilda personer men också mot institutioner av olika slag. Dessa analyser utgör grunden inte bara för Sä- kerhetspolisens utan också för andra polismyndigheters skyddsinsatser. Säkerhetspolisen följer kontinuerligt upp hotbilden mot den centrala statsledningen och kungafamiljen. Därtill genomförs generella analyser av hotbilden mot EU:s och främmande staters intressen i . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Totalt har 22 sådana generella hotbildsbedömningar gjorts . Ytterligare cirka 164 s.k. taktiska hotbildsanalyser har tagits fram med anledning av särskilda händelser, främst statsbesök. Polisen har också en nationell insatsstyrka med huvuduppgift att bekämpa terroraktioner i landet. Insatsstyrkan tillhör organisatoriskt . Säkerhetspolisens primära uppgifter rör förebyggande arbete och styrs i hög utsträckning av händelser i omvärlden. Detta ställer naturligtvis krav på flexibilitet i verksamheten. Den rådande säkerhetspolitiska situationen har tvingat fram vissa omprioriteringar, vilket visat att beredskap och medvetenheten om behoven fungerat väl. understryker detta hur sårbar verksamheten är och hur långsiktig planering ibland försvåras. Även om hotbilden mot och svenska intressen är fortsatt låg är det mycket angeläget att det väl fungerande samarbetet med utländska underrättelse- och säkerhetstjänster i kampen mot terrorism upprätthålls. Säkerhetspolisen kan bidra med kunskap och erfarenhet i underrättelsearbete och kan också inhämta viktig information för fortsatt kvalitativt arbete nationellt såväl som internationellt. Kartläggningar av internationella terroristnätverk är en fortsatt angelägen uppgift, inte minst för att förhindra att blir en bas för planering och genomförande av terrordåd i andra länder. Tillförlitlig, snabb och bred information är ett fundament för goda resultat i arbete med att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet. Uppgifterna kan sedan också bearbetas och analyseras för att användas i omvärldsbevakning och hotbildsanalys som underlag för bedömningen av hur hotbilden mot och svenska intressen förändras, liksom hotbilden mot utländska intressen i . Den omprioritering av resurser som gjorts till förmån för området kontraterrorism har påverkat andra verksamhetsgrenar. På kontraspionagets område har risken ökat för att situationen utnyttjas av andra länder med intressen i och en påtaglig ökning av aktiv underrättelseinhämtning har noterats av Säkerhetspolisen. Trots minskade medel håller resultaten en tillfredsställande nivå. Inom såväl kontraspionagets som säkerhetsskyddets verksamhetsområden verkar det tidigare inledda arbetet med utbildning och information till personal som hanterar hemlig information i olika företag eller myndigheter ha varit till stor nytta. Samhällets ökade tekniska sårbarhet ställer krav på fortsatta insatser. Re- geringen vill understryka vikten av att kontinuerligt följa upp resursfördelningen mellan verksamhetsgrenarna och att särskilt bevaka att inte förutsättningarna för att andra delar av verksamheten på lång sikt försämras. Även författningsskyddets verksamhet har i någon mån fått stå tillbaka för satsningar på terrorismbekämpningens område. Nedprioriteringarna här har dock naturligt sammanfallit med minskade aktiviteter på författningsskyddets område sedan situationen normaliserats efter Göteborgskravallerna och hotbilden förändrats. Trots detta är uppgiften att bevaka dessa grupperingars verksamhet central eftersom den utgör ett hot mot grundläggande demokratiska värderingar och kan äventyra enskilda individers möjligheter att utnyttja sina fri- och rättigheter. Arbetet med att skapa goda förutsättningar för den samlade kampen mot organiserad brottslighet har fortsatt hög prioritet nationellt som internationellt. För goda resultat krävs att ett väl fungerande samarbete mellan Säkerhetspolisen och den öppna polisen upprätthålls. Detta samarbete kommer också att bli föremål för närmare analys i samband med beredningen av 11-septemberutredningens betänkande, i vilken bland annat föreslås att Säkerhetspolisen skiljs från och ombildas till en icke-polisiär civil säkerhetstjänst direkt under regeringen. Betänkandet har remissbehandlats majaugusti. Eventuella åtgärder med anledning av utredningens förslag kommer att beredas inom . Regeringen beslutade om ett nytt uppdrag till . Uppdraget beslutades mot bakgrund av uppgifter som redovisat i betänkandet Rikets säkerhet och den personliga integriteten (SOU 2002:87). skall i den mån det är möjligt fastställa om det finns fall där personers anställningsförhållanden har påverkats negativt av att uppgifter lämnats ut från Säkerhetspolisens eller dess tidigare motsvarigheters register och detta framstår som uppenbart orimligt med hän- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 syn till omständigheterna. Granskningen skall avse perioden . Uppdraget skall redovisas . Regeringen beslutade att utge ersättning ex med till en person som fått sitt ärende utrett enligt tidigare uppdrag. Åklagarväsendets övergripande mål för var att se till att den som hade begått brott lagfördes. Följande verksamhetsmål gällde för åklagarväsendet. Det totala antalet balanserade ärenden minskade med knappt 1 000 till ca 53 000 ärenden. Av denna balans fanns, förutom åklagarnas egna balanser, ca 23 000 ärenden hos polisen för utredning och ungefär lika många ärenden hos domstol i avvaktan på huvudförhandling och dom. Polisen överlämnade ca 460 000 brottsmisstankar till åklagarorganisationen. Det är en ökning med ca 8 000 brottsmisstankar jämfört med . Åklagarna avslutade ca 2 000 fler brottsmisstankar än vad som kom in. Utvecklingen har varit ungefär densamma . har gjort stora satsningar på att ha fortsatt korta genomströmningstider. Den genomsnittliga genomströmningstiden från färdig förundersökning till beslut -Lagföringen skall öka och kvaliteten på föri åtalsfrågan minskade från 29 . undersökningsverksamheten skall höjas. -Antalet avslutade ärenden skall uppgå till minst det antal som kommit in. strömningstiderna skall vara fortsatt korta. För gällde dessutom verksamhetsmålet att risken för att brott begås skall minska. I det arbetet skulle myndigheten antingen själv eller i samverkan med andra myndigheter initiera eller vidta åtgärder för att förebygga att brott begås och för att tidigt kunna upptäcka nya former av ekonomisk brottslighet. Dessutom skulle myndigheten genom nya arbetsmetoder och hög kompetens skapa förutsättningar för en ännu effektivare ekobrottsbekämpning. En grundläggande uppgift för var att ge regeringen och andra berörda intressenter en bättre helhetsbild av den ekonomiska brottsligheten och bättre möjligheter att förutse utvecklingen på området. har använt stora resurser för att bekämpa vålds- och narkotikabrott, ekonomisk brottslighet och miljöbrottslighet. Av samtliga brottmålsärenden avsåg sammanlagt dessa brottstyper. förbrukade , eller av hela resursanvändningen, för att bekämpa dessa brottstyper. åklagarens mål har liksom varit att genomströmningstiden för brottsmisstankar i färdiga förundersökningar skall vara . Den totala genomsnittliga genomströmningstiden från brottsanmälan till åklagarbeslut dvs. inklusive polisens utredningstid minskade . Lagföringsandelen, dvs. andelen av alla avslutade brottsmisstankar som lett till beslut om åtal, strafföreläggande eller åtalsunderlåtelse, var . Lagföringsandelen har i princip varit oförändrad . Riksåklagaren och åklagarmyndigheterna har målmedvetet arbetat för att förkorta åklagarnas genomströmningstider. Det är positivt att det arbetet har resulterat i att åklagarnas genomströmningstider under 20012002 varit korta. Regeringen bedömer liksom Riksåklagaren att det varken är lämpligt eller ändamålsenligt att kräva att åklagarna skall förkorta sina genomströmningstider ytterligare. Det är mot denna bakgrund som regeringen i de två senaste regleringsbreven för åklagarorganisationen har angett att åklagarnas genomströmningstider skall vara fortsatt korta. Det är också positivt att åklagarnas och polisens sammanlagda genomströmningstider har minskat . För att åstadkomma ytterligare förbättringar i detta avseende är det nödvändigt att åklagarna och polisen målmedvetet fortsätter att utveckla arbetsformerna och arbetsmetoderna för brottsutredningar. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 har åklagarorganisationen uppnått verksamhetsmålet att avsluta fler brottsmisstankar än vad som kom in. har under 19972002 haft en lagföringskapacitet på . Enligt regeringens bedömning bör det finnas utrymme att förbättra den kapaciteten. Detta är också något som åklagarorganisationen enligt Riksåklagaren kommer att eftersträva i sitt fortsatta kvalitets- och utvecklingsarbete. Vålds- och narkotikabrottslighet samt brott med rasistiska eller främlingsfientliga inslag samt olaga diskriminering Lagföringsandelen i färdiga förundersökningar om våldsbrott var fortsatt hög (). Andelen beslut att lägga ner pågående förundersökningar om våldsbrott var emellertid . var den andelen respektive . En orsak till att många våldsbrottsärenden skrivs av är enligt Riksåklagaren att bevissvårigheterna i allmänhet är större i sådana utredningar än i andra. Åklagarmyndigheterna har i samverkan med polisen vidtagit flera åtgärder för att förbättra brottsutredningarna om våld mot kvinnor och barn. Det har bl.a. inrättats särskilda familjevåldsenheter där det finns åklagare och poliser med speciell utredningskompetens på området. Åklagare har också genomfört utbildnings- och metodutvecklingsinsatser för att bl.a. förbättra polisens förstahandsåtgärder innan förundersökning har hunnit inledas. Enligt Riksåklagaren är det avgörande för bevisläget i denna typ av brottsutredningar att förstahandsåtgärderna varit av hög kvalitet. Lagföringsandelen avseende samtliga avslutade brottsmisstankar om våld mot kvinnor och barn var . Även på detta område har åklagarna haft korta genomströmningstider. meddelade åklagarna ca 3 500 beslut om besöksförbud, jämfört med ca 3 000 beslut under 20002001. är det specialiståklagare som handlägger utredningar om kvalificerade narkotikabrott. Utredningar om grov, gränsöverskridande narkotikabrottslighet handläggs vid de internationella åklagarkamrarna. Lagföringsandelen i färdiga förundersökningar om narkotikabrott var liksom hög (). har Riksåklagaren i samverkan med andra brottsbekämpande myndigheter genomfört vidareutbildning för dem som handlägger ärenden om narkotikabrottslighet. har vidtagit åtgärder för att förbättra sin kapacitet att utreda brott med rasistiska eller främlingsfientliga motiv. Den handlingsplan som Riksåklagaren beslutade för bekämpning av aktuell brottslighet har reviderats . I den nya planen, som är ett viktigt styrdokument för åklagarverksamheten på området, beskrivs de senaste årens utveckling på området och där anges ytterligare riktlinjer för åklagarnas bekämpning av sådan brottslighet. Med sådan brottslighet avses alla brott där ett motiv varit att kränka en person p.g.a. ras, hudfärg, nationalitet eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. Av riktlinjerna framgår bl.a. att utredningar om brotten skall handläggas med förtur av särskilt utsedda åklagare och att syftet eller motivet för ett sådant brott skall klarläggas under förundersökningen. Det finns också funktioner för samordning och uppföljning av aktuell brottslighet på central och regional nivå. Åklagarmyndigheterna har vidareutvecklat sina insatser mot brottslighet med rasistiska eller främlingsfientliga inslag. I det arbetet har samarbetet med polisen intensifierats. När det gäller brottet hets mot folkgrupp (totalt 361 brottsmisstankar) var lagföringsandelen oförändrad jämfört med , . Lagföringsandelen avseende brottet olaga diskriminering (totalt 179 brottsmisstankar) var . Lagföringen har varit oförändrat låg . Enligt Riksåklagaren kan den låga lagföringen i huvudsak hänföras till att åklagare bedömt att det inte har kunnat bevisas att det huvudsakliga motivet varit att kränka en person på det sätt som anges i straffbestämmelsen om olaga diskriminering. Riksåklagaren har inte något system för att kunna särredovisa statistik om andra brott där det kan finnas rasistiska eller främlingsfientliga motiv. Det är positivt att Riksåklagaren och åklagarmyndigheterna har vidareutvecklat sina insatser för att bättre kunna bekämpa våldsbrott mot kvinnor och barn, narkotikabrott och brott med rasistiska inslag samt olaga diskriminering. Riksåklagarens handlingsplan till ledning för åklagarväsendets insatser mot brottslighet med rasis- tiska, främlingsfientliga och homofobiska inslag samt olaga diskriminering är grundläggande för att ytterligare förbättra brottsbekämpningen på området. Det är angeläget att arbetet för att ytterligare förbättra bekämpningen av de aktuella brottstyperna fortsätter med oförminskad kraft. Med anledning av att lagföringen är fortsatt låg när det gäller olaga diskriminering är det viktigt att Riksåklagaren i samverkan med polisen vidareutvecklar arbetsmetoderna. Det kan här nämnas att skall se över bl.a. straffbestämmelsen om olaga diskriminering (dir. 2002:11). Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . Att lagföringsandelen är hög i färdiga förundersökningar om våldsbrottslighet visar i sig på ett effektivt resursutnyttjande och på god kvalitet i dessa utredningar. Däremot kan det inte anses godtagbart att av våldsbrottsutredningarna läggs ner. Resultatet har varit oförändrat negativt . Även om det i vissa typer av våldsbrottsärenden t.ex. när det gäller familjerelaterat våld generellt finns större bevissvårigheter än i andra slags ärenden borde åklagarna och polisen enligt regeringens bedömning ha bättre förmåga att öka lagföringen på detta område. Riksåklagaren har uttalat att den negativa utvecklingen av lagföringen inger oro och att det därför finns anledning att göra en analys inom ramen för den kvalitetsgranskning som sker av åklagarverksamheten samt en utvärdering och översyn av åtgärder för att öka lagföringen. kom det in ca 3 000 miljöbrottsärenden och miljöåklagarna avslutade nästan lika många ärenden. Vid utgången av 2002 fanns det ca 3 500 ärenden i balans, varav drygt 3 000 hos polisen för utredning. Andelen avslutade misstankar om brott mot miljön som ledde till lagföring var , vilket är en minskning jämfört . Riksåklagaren har uttalat att det finns ett tydligt behov av att säkerställa att det finns tillräckliga utredningsresurser på området. bedriver i samverkan med Riksåklagaren ett arbete för att förbättra den polisiära utredningskapaciteten. 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Med hänsyn till att antalet miljöbrottsärenden som kommit in till åklagarorganisationen har ökat kraftigt är det viktigt att åklagarna och polisen vidareutvecklar sin förmåga att effektivt kunna hantera den stora ärendemängden. Enligt regeringens bedömning är det angeläget att åklagarna och polisen ser till att det finns tillräckliga utredningsresurser och att det sker en kontinuerlig vidareutveckling av arbetsformer och arbetsmetoder på området. Ett viktigt led i det arbetet är att åstadkomma ytterligare förbättringar av den samverkan som sker med tillsynsmyndigheterna på miljöområdet. Enligt regeringens bedömning bör det finnas utrymme för att öka lagföringsandelen i fråga om anmälda brott mot miljön. Den pågående översynen av kan komma att leda till förenklingar av regelverket genom att mindre allvarliga förseelser avkriminaliseras. Det kan innebära att färre ärenden överlämnas till åklagarna och att åklagarna ges större utrymme att ägna sig åt bekämpningen av den allvarligare miljöbrottsligheten. tillsatte en intern arbetsgrupp som fick till uppgift att utveckla strategier och riktlinjer för att effektivisera myndighetens brottsförebyggande arbete. Gruppen redovisade sitt arbete . Gruppen föreslår att en definition av och strategi för brottsförebyggande arbete skall fastläggas.