prop · GR03116 · 2004-03-16 00:00:00 — Om ett ärende om beviljande av koncession avser en verksamhet som senare skall prövas även enligt eller andra lagar, skall 3 och 4 kap. tillämpas endast vid den prövning som sker i konces- sionsärendet. I ärenden om beviljande av I ärenden om beviljande av koncession skall en miljökonse- koncession skall en miljökonse- kvensbeskrivning fogas till ansö- kvensbeskrivning fogas till ansö- När det gäller förfarandet, När det gäller förfarandet, skrivningar samt planer och plane- skrivningar samt planer och plane- ringsunderlag skall 6 kap. 3 §, 7 §, ringsunderlag skall 6 kap. 3 och 8 § första stycket och 912 §§ 7 §§, 8 § första stycket, 9, 10, 19 och 20 §§ tillämpas. Koncession får inte strida mot detaljplan eller områdesbestämmelser. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. Denna lag träder i kraft . 9 Senaste lydelse 1998:845. Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1649) om Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1, 1 a och 2 §§ lagen (1995:1649) om byggande av järnväg skall ha följande lydelse. Den som planerar att bygga en järnväg skall genomföra en förstudie. förstudien skall förutsättningarna för den fortsatta planeringen klarläg- Förstudien skall även ange om en järnvägsutredning enligt 1 a § behövs innan en järnvägsplan upprättas. Vid utarbetandet av förstudien skall den som avser att bygga en järn- väg samråda enligt 6 kap. 4 § första stycket med berörda länsstyrelser, kommuner och ideella föreningar som enligt sina stadgar har till ändamål att ta till vara naturskydds- eller miljöskyddsintressen samt med den allmänhet som kan antas bli särskilt berörd. Efter samrådet skall den länssty- Efter samrådet skall den länssty- relse, inom vars område järnvägs- relse, inom vars område järnvägs- projektet huvudsakligen skall utfö- projektet huvudsakligen skall utfö- ras, enligt 6 kap. 4 § tredje stycket ras, enligt 6 kap. 4 § tredje stycket kan antas medföra en betydande kan antas medföra en betydande tas efter samråd med övriga be- tas efter samråd med övriga be- serna om planer och planeringsun- om planer och planeringsunderlag derlag finns i 6 kap. 1112 §§ finns i 6 kap. 19 och 20 §§ En järnvägsutredning skall genomföras när det i förstudien har klarlagts att alternativa sträckningar behöver studeras. redovisas olika utbyggnadsalternativ, som skall jämföras såväl sins- emellan som med alternativet att inte genomföra den aktuella järnvägs- En järnvägsutredning skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning och de uppgifter i övrigt som behövs för att kunna utvärdera och välja Miljökonsekvensbeskrivningen skall godkännas av berörda länsstyrelser innan den tas in i järnvägsutredningen. När det gäller förfarandet för att När det gäller förfarandet för att ningen och kraven på denna samt ningen och kraven på denna samt Senaste lydelse 1998:850. Senaste lydelse 1998:850. skall 6 kap. 3 §, 57 §§, 8 § första skall 6 kap. 3, 57 §§, stycket och 1012 §§ stycket, 10, 19 och 20 §§ miljöbal- I järnvägsplanen skall den mark och de särskilda rättigheter anges som behöver tas i anspråk för järnvägen och för byggandet av järnvägen. Om mark behöver tas i anspråk med tillfällig nyttjanderätt, skall det av planen framgå vilken mark som avses och den skall nyttjas. Planen skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning. I de fall länssty- relsen under förstudien har beslutat att järnvägsprojektet kan antas med- föra en betydande miljöpåverkan, skall miljökonsekvensbeskrivningen föregås av ett utökat samråd enligt 6 kap. 56 §§ , om inte sådant samråd har skett enligt 1 a §. Miljökonsekvensbeskrivningen skall godkännas av berörda länsstyrelser innan den tas in i järnvägsplanen. När det gäller kraven på miljö- När det gäller kraven på miljö- skall 6 kap. 3 §, 7 § och 1012 §§ skall 6 kap. 3, 7, 10, 19 och 20 §§ De skyddsåtgärder och försiktighetsmått som behövs för att förebygga störningar och andra olägenheter från trafiken eller anläggningen skall anges särskilt i planen. Till planen skall en genomförandebeskrivning fogas. I beskrivningen skall de organisatoriska, tekniska, ekonomiska och fastighetsrättsliga åtgärder som behövs för ett samordnat och ändamåls- enligt genomförande av planen redovisas. Denna lag träder i kraft . 12 Senaste lydelse 1998:850. 2.9Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1537) om finansiering av framtida utgifter för använt kärn- bränsle m.m. Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1992:1537) om finansiering av fram- tida utgifter för använt kärnbränsle m.m. skall ha följande lydelse. Utöver kostnader för omhänder- tagande skall avgifterna täcka statens kostnader för att 1.komplettera forsknings- och utvecklingsverksamhet som avses i2 § 3 samt pröva frågor härom, 2.pröva frågor som avses i 2 a § tredje stycket, 5 § första stycket, 8 b § och 8 c § denna lag, 3. pröva frågor om övervakning och kontroll av slutförvar enligt 16 § lagen (1984:3) om kärn- teknisk verksamhet. Avgifterna skall vidare täcka kostnaderna för Kärnavfalls- fondens förvaltning samt de kost- nader som reaktorinnehavarna, staten eller kommunerna har för information till allmänheten i frågor som rör hantering och slut- förvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall. Utöver kostnader för omhänder- tagande skall avgifterna täcka 1.statens kostnader för att kom- plettera forsknings- och utveck- lingsverksamhet som avses i 2 § 3 samt pröva frågor härom, 2.statens kostnader för att pröva frågor som avses i 2 a § tredje stycket, 5 § första stycket, 8 b och 8 c §§ denna lag, 3.statens kostnader för att pröva frågor om övervakning och kontroll av slutförvar enligt 16 § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, 4.kostnaderna för Kärnavfalls- fondens förvaltning, 5.de kostnader som reaktor- innehavarna, staten eller kom- munerna har för information till allmänheten i frågor som rör hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall, samt 6.kostnader för stöd till ideella föreningar för insatser i samband med frågor om lokalisering av an- läggningar för hantering och slut- förvaring av använt kärnbränsle i den utsträckning och på de villkor som regeringen bestämmer. Denna lag träder i kraft . 13 Senaste lydelse 1995:1544. 3 Ärendet och dess beredning och rådet har antagit direktiv /42/EG om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (EGT L 197, 21.7.2001, s. 30, Celex 32001L0042). De nationella författningar som är nödvändiga för att genomföra direktivet måste träda i kraft . Direktivet återges i bilaga 1. Regeringen gav i uppdrag till en parlamentariskt sammansatt kommitté att göra en samlad översyn av plan- och bygg- lagstiftningen (dir. 2002:97). I uppdraget ingick bl.a. att göra en bedöm- ning av de åtgärder som behövs för att i svensk lagstiftning genomföra direktiv /42/EG. Kommittén har antagit namnet . redovisade delbetänkandet Miljö- bedömningar avseende vissa planer och program (SOU 2003:70). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 2. Betänkandets lagförslag återfinns i bilaga 3. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr M2003/2259/R). Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att se över systemet för finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle och annat radioaktivt avfall från kärnkraftsreaktorer samt den lag som reglerar systemet, lagen (1992:1537) om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m., den s.k. finansieringslagen (dir. 2003:41). Utredaren bestämde att utredningen skulle benämnas Finansierings- utredningen. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag till regeringen . beslutade regeringen att den del av utredningen som gäller frivilligorganisationers möjlighet att erhålla medel ur fonden skulle redovisas (dir. 2003:150). överlämnade delbetänkandet Förslag om försöksverksamhet med ekonomiskt stöd till vissa frivilligorganisationer (SOU 2003:128). Finansierings- utredningens lagförslag återges i bilaga 9. Delbetänkandet har remiss- behandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 10 Remissvaren och en sammanställning av dessa finns tillgängliga i (dnr M2003/3959/Mk). Förslagen i denna proposition bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och de Gröna. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådet har inlednings- vis föreslagit ändringar i utformningen av 6 kap. 1 § . Regeringen har i denna del följt Lagrådets förslag. Lagrådet har också föreslagit att ytterligare överväganden bör göras beträffande den föreslagna bestämmelsen i 6 kap. 15 § . Regeringen har efter överväganden valt att inte ändra den föreslagna Denna fråga behandlas vidare i avsnitt 7.1.3 och i Prop. 2003/04:116 författningskommentaren. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. redaktionell ändring har gjorts i lagtexten. Efter Lagrådets yttrande har det framkommit att den föreslagna be- stämmelsen i 6 kap. 11 § behöver kompletteras med be- myndigande för regeringen att undanta vissa planer och program från kravet på miljöbedömning så att de svenska reglerna överensstämmer med direktivet. Eftersom ändringen endast är ett bemyndigande att in- skränka räckvidden av de nya bestämmelserna skulle Lagrådets hörande i denna del sakna betydelse. Vad gäller frågan om Lagrådets yttrande bör inhämtas beträffande förslaget om ändring i finansieringslagen har regeringen gjort följande bedömning. Förslaget berör inte direkt något sådant ämne som påkallar Lagrådets hörande enligt 8 kap. 18 § andra stycket regeringsformen. Då emellertid förslaget kan leda till ett ökat uttag ur Kärnavfallsfonden, vilket i sin tur kan påverka de ekonomiska förhållandena för dem som är betalningsskyldiga till fonden, berörs indirekt ett sådant ämne som avses i 8 kap. 3 § första stycket regeringsformen. Den nu föreslagna ändringen är dock utformad på ett sätt som ligger väl i linje med de befintliga bestämmelserna i finansieringslagen om vilka kostnader som avgifterna till Kärnavfallsfonden skall täcka. Då därtill den ekonomiska påverkan som kan bli aktuell är mycket begränsad i sammanhanget, får frågan anses vara av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 4Direktivet om miljöbedömning av planer och program Nedan sammanfattas bestämmelserna i direktiv /42/EG om bedöm- ning av vissa planers och programs miljöpåverkan. Direktivets syfte och vad som menas med planer och program Genom krav på att vissa planer och program skall miljöbedömas är direktivets syfte att sörja för en hög nivå på skyddet av miljön och bidra till att miljöaspekter integreras när planer och program utarbetas och antas. Därigenom främjas hållbar utveckling. Med planer och program menas de planer och program, samt ändringar av dem, som utarbetas och antas av en myndighet eller utarbetas för att antas genom ett lagstiftningsförfarande. Det skall vara fråga om planer och program som krävs enligt lag eller annan författning. I direktivets artikel 3 anges vilka planer och program som skall omfattas av direktivets krav utifrån att de kan antas medföra betydande miljö- påverkan. Planer och program som tas fram inom ett antal angivna verksamhetsområden, och som anger förutsättningarna för kommande tillstånd för projekt enligt bilagorna I och II till det s.k. MKB-direktivet eller som med tanke på att de kan antas påverka områden kräver en bedömning enligt artikel 6 eller 7 i det s.k. art- och habitatdirektivet, skall som huvudregel anses innebära betydande miljöpåverkan. Med MKB-direktivet avses rådets direktiv /337/EEG av om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175, , s. 40, Celex 31985L0337), senast ändrat genom direktiv /35/EG (EUT L 156, 25.6.2003, s. 17, Celex 32003L0035). Med art- och habitatdirektivet avses rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7, Celex 31992L0043), senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s.1, Celex 32003R1882). De verksamhetsområden som anges är jord- och skogsbruk, fiske, energi, industri, transporter, avfallshantering, vattenförvaltning, tele- kommunikationer, turism samt fysisk planering eller markanvändning. Om en plan eller ett program inom dessa områden enbart fastställer användningen av små områden på lokal nivå eller om man gör mindre ändringar i sådana planer och program, krävs en miljöbedömning bara om medlemsstaten finner att de kan antas medföra en betydande miljö- påverkan. Medlemsstaterna skall vidare avgöra om andra planer och program än de som tidigare nämnts, och i vilka ramen fastställs för kommande tillstånd för projekt, kan antas medföra betydande miljöpåverkan. Kriterier för att avgöra om påverkan kan antas vara betydande finns i direktivets bilaga II. Direktivet har också vissa generella undantagsbestämmelser. Planer och program som syftar till att tjäna nationellt försvar eller civil beredskap samt finansiella planer eller budgetplaner och program undantas helt från direktivets tillämpningsområde. Direktivet gäller inte heller planer som samfinansieras enligt de löpande respektive programperioderna för rådets förordningar (EG) nr 1260/1999 och (EG) nr 1257/1999. Enligt direktivets artikel 4 skall miljöbedömningen göras när en plan eller ett program utarbetas och innan den eller det antas eller överlämnas för lagstiftning. Direktivets krav skall antingen integreras i medlems- staternas befintliga tillvägagångssätt för att anta planer och program, eller införlivas i förfaranden som inrättats just för att följa direktivet. Om planer och program ingår i ett hierarkiskt system skall medlems- staterna, för att undvika dubbelarbete, ta hänsyn till att den bedömning som skall göras enligt direktivet kan komma att utföras på andra nivåer i systemet. Om en miljöbedömning krävs enligt direktivet skall det utarbetas en s.k. miljörapport som identifierar, beskriver och utvärderar den betydande miljöpåverkan som kan antas följa om planen eller programmet genom- förs. I rapporten skall också de alternativ som är rimliga med hänsyn till planens eller programmets syfte och geografiska räckvidd identifieras, beskrivas och utvärderas. De uppgifter som skall lämnas för det ända- målet räknas upp i bilaga I till direktivet. skall innehålla den information som rimligtvis kan krävas med hänsyn till aktuella kunskaper och bedömningsmetoder, planens eller programmets innehåll och detaljeringsgrad samt till var i en beslutsprocess som planen eller programmet befinner sig. För att undvika onödigt dubbelarbete skall hänsyn också tas till att vissa frågor bedöms bättre på andra nivåer i beslutsprocessen. Den som upprättar miljö- rapporten skall samråda med andra myndigheter i fråga om rapportens omfattning och detaljeringsgrad. Samråd med myndigheter och allmänhet Enligt direktivets artikel 6 skall samråd ske med myndigheter och all- mänheten när ett utkast till plan eller program och är klar. Utkastet till plan eller program och skall göras tillgäng- liga för vissa myndigheter och för allmänheten. Dessa skall på ett tidigt stadium ges rimlig tid att yttra sig innan planen eller programmet antas eller överlämnas till ett lagstiftningsförfarande. Medlemsstaterna skall själva utse de myndigheter som skall omfattas av samrådet. Det är fråga om myndigheter som på grund av sitt särskilda miljöansvar kan antas bli berörda av den miljöpåverkan som följer av att planen eller programmet genomförs. Medlemsstaterna skall också definiera den allmänhet som skall få delta i beslutsprocessen. Denna allmänhet skall innefatta den som berörs eller kan antas bli berörd, eller som har ett intresse av beslutsfattandet. I allmänheten skall också icke statliga organisationer ingå, t.ex. sådana som främjar miljöskydd. De närmare bestämmelserna om samråd skall beslutas av medlemsstaterna. Direktivets artikel 7 behandlar de fall när en plan eller ett program kan få verkningar i andra EU-medlemsstater. Om en medlemsstat anser att genomförandet av en plan eller ett program kan antas medföra betydande miljöpåverkan i en annan medlemsstat, eller om en medlemsstat som kan komma att påverkas betydligt begär det, skall information lämnas så att samråd kan ske med den berörda staten. Den medlemsstat på vars terri- torium planen eller programmet utarbetas skall skicka en kopia av utkastet till plan eller program och till den andra med- lemsstaten. Detta skall göras innan planen eller programmet antas eller läggs till grund för lagstiftning. Den medlemsstat som fått kopia på utkast och miljörapport skall med- dela den andra medlemsstaten om den vill delta i samråd. Om så är fallet skall samråd inledas beträffande den gränsöverskridande miljöpåverkan som kan följa om planen eller programmet genomförs och de åtgärder som planeras för att minska eller eliminera sådana effekter. De berörda medlemsstaterna skall komma överens om de närmare arrangemangen för att säkerställa att utsedda myndigheter och allmänheten i den med- lemsstat som kan antas komma att påverkas informeras och ges möjlighet att yttra sig inom en rimlig tidsram. Beslutsfattande och information om beslutet och synpunkter såväl från samråd med myndigheter och allmänhet som från gränsöverskridande samråd skall beaktas innan planen eller programmet antas eller läggs till grund för lagstiftning. När planen eller programmet har antagits skall de berörda myndighet- erna samt allmänheten och de medlemsstater med vilka samråd skett informeras och få tillgång till planen eller programmet. De skall även ges tillgång till en sammanfattning av hur miljöaspekterna har integrerats i planen eller programmet och hur resultat av samråden beaktats. I sam- manfattningen skall även anges skälen till varför man valt det aktuella alternativet mot bakgrund av andra rimliga alternativ som diskuterats samt de åtgärder som fastställts beträffande övervakning. Närmare bestämmelser om informationen skall beslutas av medlemsstaterna. Medlemsstaterna skall övervaka den betydande miljöpåverkan som genomförandet av planerna och programmen leder till. Detta bl.a. för att kunna identifiera oförutsedd negativ påverkan i ett tidigt skede och kunna vidta avhjälpande åtgärder. I direktivets avslutande bestämmelser anges att miljöbedömningar som utförs enligt direktivet inte påverkar tillämpningen av kraven i annan gemenskapslagstiftning. Om skyldighet att utföra miljöbedömningar följer av både detta direktiv och annan gemenskapslagstiftning kan medlemsstaterna föreskriva gemensamma eller samordnade förfaranden, för att undvika dubbelarbete. Enligt en övergångsbestämmelse i direktivet skall skyldigheten att genomföra miljöbedömningar endast gälla de planer och program som börjar förberedas efter . Direktivet skall vara genomfört i den nationella rätten . Då skall medlemsstaterna genast underrätta Europeiska kommissionen om de åtgärder som vidtagits med anledning av direktivet. Medlems- staterna skall också informera kommissionen om de olika slags planer och program som kommer att bli föremål för miljöbedömning i enlighet med direktivet. Medlemsstaterna och kommissionen skall vidare utbyta information om tillämpningen av direktivet. I det ingår att medlems- staterna skall underrätta kommissionen om de åtgärder som de vidtar för att säkerställa att miljörapporterna är av tillfredsställande kvalitet. Före skall kommissionen rapportera till Europaparla- mentet och rådet om direktivets tillämpning och verkan. Rapporten skall om det är lämpligt innehålla förslag till ändringar i direktivet, bl.a. an- gående en utvidgning av direktivets tillämpningsområde. Därefter skall en ny rapport lämnas . 5Annan gemenskapslagstiftning och internationell rätt De planer och program som omfattas av krav på miljöbedömning anknyter uttryckligen till två andra EG-direktiv, nämligen MKB- direktivet (direktiv /337/EEG) och art- och habitatdirektivet (direktiv /43/EEG). Direktivet om miljöbedömning av planer och program har också samband med en internationell konvention om miljökonsekvens- beskrivningar i ett gränsöverskridande sammanhang (Esbokonven- tionen). MKB-direktivet handlar om miljöbedömning av vissa projekt (verksam- heter). I två bilagor till MKB-direktivet räknas upp ett antal verksamheter som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, bl.a. på grund av sin art, storlek eller lokalisering. Enligt det nu aktuella direktivet om miljöbedömning av planer och program skall en miljöbedömning göras i fråga om planer och program som anger förutsättningarna för kommande tillstånd för de i MKB-direk- tivet uppräknade verksamheterna. Enligt MKB-direktivet måste verk- samheten miljöbedömas innan tillstånd att bedriva verksamheten ges. En miljöbedömning enligt MKB-direktivet innebär att det skall tas fram en beskrivning av konsekvenserna för miljön, att samråd skall hållas och att hänsyn skall tas till vad som kommit fram vid samrådet. Förfarandet liknar det som krävs enligt direktivet om miljöbedömning av planer och program. Om en plan eller ett program anger förutsätt- ningar för en verksamhet som omfattas av MKB-direktivet, innebär de båda direktiven att miljöbedömningar måste göras som delvis överlappar varandra eller avser samma miljöpåverkan. Miljöbedömningen av planen eller programmet kommer dock vanligtvis att ske i ett tidigare skede än en miljökonsekvensbedömning enligt MKB-direktivet. Gemenskapslag- stiftaren har förutsett detta och sagt att medlemsstaterna får föreskriva om samordnade eller gemensamma förfaranden som uppfyller kraven i den relevanta gemenskapslagstiftningen. Strävan skall vara att miljö- bedömningar och konsekvensbeskrivningar som görs enligt både MKB- direktivet och direktivet om miljöbedömning av planer och program samordnas i så hög utsträckning som möjligt, såväl tids- som innehålls- mässigt, i syfte att göra planeringsprocessen effektiv. Ett exempel på att kraven i MKB-direktivet och i direktivet om miljö- bedömning av planer och program delvis överlappar varandra kan hittas beträffande det som i MKB-direktivet beskrivs som projekt för tätorts- bebyggelse, inklusive byggande av shoppingcentrum och parkerings- platser. Om vissa förutsättningar som anges i MKB-direktivet är uppfyllda skall sådana projekt miljöbedömas och miljökonsekvens- beskrivas i enlighet med MKB-direktivets krav. En plan som anger förutsättningarna för ett sådant projekt kan också behöva miljöbedömas och miljökonsekvensbeskrivas på ett sätt som uppfyller kraven i direktivet om miljöbedömning av planer och program. Europeiska kommissionen har ifrågasatt om de nuvarande svenska bestämmelserna i det här avseendet motsvarar MKB-direktivets krav. Den frågan behandlas i annat sammanhang. Direktivet om miljöbedömning av planer och program ställer enbart krav på myndigheter, medan MKB-direktivet också riktar sig till verk- samhetsutövare. Kraven på beskrivning av miljökonsekvenser är lik- artade. I direktivet om miljöbedömning av planer och program fokuseras dock mer på lämpliga alternativ. Detta kan förklaras av att planering ofta sker på en mer strategisk nivå. Av samma anledning kan de uppgifter som skall lämnas för att beskriva miljökonsekvenserna av en plan eller ett program vara mer översiktliga. De uppgifter som skall lämnas rör dock i huvudsak samma frågor. Ytterligare en skillnad ligger i att MKB- direktivet inte har krav på uppföljning på samma sätt som direktivet om miljöbedömning av planer och program. Direktivet om miljöbedömning av planer och program knyter också an till direktiv /43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, det så kallade art- och habitatdirektivet. Art- och habitatdirektivet syftar till att skydda livsmiljöer för djur och växter bl.a. genom att skapa ett europeiskt nätverk av skyddade områden, s.k. En rad svenska djur- och växtarter vars lång- siktiga överlevnad är hotad återfinns bland de arter vars livsmiljöer skall skyddas. Varje medlemsstat skall bl.a. identifiera områden som skall eller bör ingå i Natura 2000-nätverket.