prop · GR0345 · 2004-03-16 00:00:00 — I de fall där kon- sumenten har träffat separata avtal med flera olika näringsidkare ges parterna möjlighet att komma överens om att besiktning skall ske först sedan samtliga uppdrag har avslutats. Näringsidkaren skall ta initiativ till besiktningen genom att meddela konsumenten om när arbetena beräknas vara slutförda och besiktning kan ske. Det ankommer på konsumenten att utse besiktningsförrättare eller, om det har gjorts redan tidigare, kontakta denne så att besiktningen kom- mer till stånd i samband med att arbetena avslutas. Besiktningsförrättaren skall vara en person som har de kunskaper och den erfarenhet som krävs för uppdraget. Vi har inte ansett att det är på- kallat med ett krav på att besiktningsförrättaren skall ha en särskild ut- bildning, vara godkänd enligt en viss ordning eller liknande. Besiktningsförrättarens första uppgift är att kalla parterna och den kvalitetsansvarige enligt PBL till en besiktningsförrättning. Vid den skall, som sagt, besiktningsförrättaren undersöka om uppdraget har ut- förts i enlighet med avtalet mellan parterna. Resultatet av besiktningen skall redovisas skriftligen till parterna. Det skall ske . Förutom de förhållanden som besiktningsförrättaren anser utgör fel i ut- förandet skall han eller hon i utlåtandet också ta upp förhållanden som enbart konsumenten anser utgör fel. Av utlåtandet skall även framgå om besiktningsförrättaren godkänner entreprenaden. En entreprenad som inte godkänns vid besiktningen skall besiktigas på nytt när de brister som förelåg vid det första tillfället och som förhindra- de ett godkännande har åtgärdats. En sådan, ny besiktning kommer till stånd på samma sätt som den första. Näringsidkaren skall med andra ord anmäla till konsumenten när de påtalade bristerna är åtgärdade och en ny besiktning kan ske. Konsumenten skall därefter åter kontakta besikt- ningsförrättaren, som bestämmer tid och kallar till den nya besiktningen. Kostnaderna för besiktningsförrättarens arbete skall konsumenten som regel svara för. Vid en ny eller fortsatt besiktning skall näringsidkaren svara för de merkostnader som uppkommer till följd av att uppdraget inte kunde godkännas vid det första besiktningstillfället. Följderna av att småhusentreprenaden godkänns vid besiktning är att faran för entreprenaden går över från näringsidkaren till konsumenten och preskriptionstiden för näringsidkarens felansvar börjar löpa. För det fall att någon besiktning inte kommer till stånd och det beror på något förhållande som konsumenten svarar för inträder denna rättsverkan när småhusentreprenaden avslutas. Beror i stället en utebliven besiktning på näringsidkaren blir följden att denne fortfarande står risken för skador på entreprenaden och att preskriptionstiden inte börjar löpa. Besiktningens främsta betydelse är som bevisning om förekomsten av fel i entreprenaden. Detta kommer till uttryck i huvudregeln att fel som inte antecknats i besiktningsutlåtandet inte får göras gällande. regeln görs undantag i vissa fall. Det gäller fel som inte kunnat upptäckas vid besiktningen (s.k. dolda fel), förhållanden som konsumenten påtalat vid besiktningen men som besiktningsförrättaren inte ansett utgöra fel samt fel som konsumenten gjort gällande hos näringsidkaren inom sex månader efter småhusentreprenadens godkännande. Frågan om näringsidkarens ansvar för s.k. utvecklingsfel har övervägts i samband med våra överväganden om näringsidkarens ansvar för fel i stort vid småhusentreprenader. Vi har då kommit fram till att det bl.a. med hänvisning till den rådande utformningen av reglerna om produkt- ansvar och den osäkerhet som finns beträffande möjligheten att finna en försäkringslösning som innefattar denna typ av fel inte finns tillräckligt starka skäl för att låta näringsidkarens ansvar även omfatta denna typ av Vi har dock velat peka på det ur ett konsumentskyddssynpunkt ter sig otillfredsställande med en ordning som lägger risken för en viss typ av fel på konsumenten i stället för på näringsidkaren. När det gäller näringsidkarens ansvar för fel anser vi att de befintliga reg- lerna i KTjL bör tillämpas även beträffande småhusentreprenader. ABS 95 som förebild föreslår vi emellertid också att det s.k. garanti- ansvar som näringsidkaren har under, normalt sett, efter att arbete- na är slutförda skall lagfästas i KTjL. Enligt 41 § KTjL inträder inte betalningsskyldighet förrän uppdraget har slutförts, om inte parterna avtalat annat. kommer regelmässigt successiv betalning i takt med att arbetena fort- KTjL ställer, som framgår, inte upp något hinder mot att parterna kommer överens om att konsumenten skall göra delbetalningar under entreprenadens gång, så länge som det inte är fråga om annat än betal- ning för arbete som har utförts när näringsidkaren framställer krav på Vi har tidigare föreslagit ett skriftlighetskrav som bl.a. inne- fattar att en betalningsplan skall upprättas. Sådana planer förutsätter att det arbete som betalning begärs för skall ha utförts för att någon betal- ningsskyldighet skall inträda. Enligt praxis i byggbranschen har beställaren av en småhusentreprenad rätt att alltid hålla inne av det avtalade priset tills besiktning har skett med godkänt resultat. Vi föreslår att en motsvarande regel skall finnas i KTjL. Om någon besiktning inte sker beroende på konsumenten skall dennes rätt att hålla inne av priset i stället gälla tills entreprenaden är avslutad. Konsumenters köp av fast egendom 4 kap. 19 d § JB anger att vissa bestämmelser om fel och brister i sam- band med överlåtelse av fastighet är tvingande när överlåtelsen sker från näringsidkare till konsument. Regeln är försedd med ett undantag som motsvarar undantaget från KTjL:s tvingande regler och som hänvisar till avtalsskyddet inom ramen för den statliga bostads- Vi föreslår att detta undantag skall tas bort och att regler- na följaktligen skall vara helt tvingande till sin karaktär. Konsumenters köp av byggnadsdelar Köp av byggnadsdelar faller inom ramen för KKL:s tillämpningsområde. Liksom i fråga om småhusentreprenader finns det även vid denna typ av köp ett undantag från de annars tvingande reglerna i KKL med hänvis- ning till konsumentskyddet inom ramen för den statliga bostadsfinansi- Vi föreslår att detta undantag skall tas bort och att fortsättningsvis skall vara tvingande. När det gäller köp av byggnadsmaterial som är avsett att användas för att uppföra eller bygga till ett småhus och där det för byggnadsåtgärden krävs bygganmälan enligt 9 kap 2 § första stycket 1 PBL föreslår vi sär- Förslaget innebär att vissa av de särskilda regler som vid föreslår skall gälla vid småhusentreprenader också skall gälla vid dessa köp, som vi kallar köp av husbyggsatser. Det gäller reglerna om skriftligt avtal, avrådandeplikt och rätt att hålla inne viss del av betalningen. bestämmelsen om näringsidkarens garantiansvar föreslås gälla vid köp av husbyggsatser, dock med den skillnaden att garantitiden räknas från Konsumenters köp av byggnad på annans mark Köp av byggnad på annans mark omfattas inte inte ens när det gäller konsumenter av utan i stället är KöpL tillämplig i I 1 § tredje stycket KöpL sägs i sin tur att vissa av KöpL:s regler ersätts av regler i JB. Det gäller bl.a. reglerna om farans övergång, varans egenskaper samt ansvar för och påföljder vid faktiska fel. är även den tvingande bestämmelsen i 4 kap. 19 d § JB tillämplig i kon- Det sista innebär att reglerna, på motsvarande sätt som i de övriga fall som har behandlats, är dispositiva med hänvisning till konsumentskyddet inom ramen för den statliga bostadsfinansieringen. Precis som i övriga fall föreslår vi att reglerna fortsättningsvis skall vara tvingande. föreslår också att det även vid konsumenters köp av byggnad på annans mark skall ställas ett krav på skriftliga avtal. Vi har valt att använda skriftlighetskravet i JB för detta ändamål. Ett försäkringsrättsligt konsumentskydd vid småhusbyggande Förutom ett civilrättsligt avtalsskydd består kravet på konsumentskydd i anslutning till den statliga bostadsfinansieringen av att konsumenten också skall tillförsäkras dels en betryggande garanti för att huset upp- förs och färdigställs i enlighet med vad den som skall uppföra huset har åtagit sig i avtal (produktionsgaranti) dels ett tioårigt skydd för närings- idkarens åtagande att avhjälpa väsentliga skador på huset som beror på fel i konstruktion, utförande eller material. Det sistnämnda brukar kallas Tillsammans kallas dessa två delar för fullgörande- Liksom avtalsskyddet är fullgörandeskyddet dispositivt. att det inte är möjligt att säkerställa ett tillfredsställande fullgörande- skydd på frivillig väg när nu möjligheten till statliga subventioner i prin- cip har upphört. Vi har därför föreslagit att detta skall säkerställas genom tvingande regler i lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring. innebära krav på en obligatorisk försäkring och säkerhet. Kravet på fullgörandeskydd föreslås få samma omfattning som det på avtalsskydd enligt de särskilda reglerna för småhusentreprenader. dragningen skall alltså ske med utgångspunkt i kravet på bygganmälan enligt 9 kap. 2 § första stycket 1 och 35 PBL. omfatta både småhusentreprenader och leveranser av husbyggsatser. Det färdigställandeskydd som vi föreslår är att det skall finnas en ekono- misk säkerhet för att näringsidkarens åtagande enligt avtalet med konsu- Det skall kunna tas i anspråk om näringsidkaren gör sig skyldig till sådant fel eller dröjsmål som ger konsumenten rätt att häva avtalet enligt reglerna i KTjL eller KKL. skyddet föreslås ske i en särskild bestämmelse i lagen om byggfels- Därutöver föreslås vissa särregler beträffande säkerheten. Dessa redovisas i nästa avsnitt. Ett tioårigt skydd mot fel och skador vid småhusbyggande Lagen om byggfelsförsäkring ger ett skydd som motsvarar det inledningsvis nämnda kravet på ansvarsutfästelse. bär, som nämnts, att möjligheten till undantag från lagen tas bort. föreslår vidare vissa ändringar och förtydliganden beträffande skyddet Vissa av dessa förslag rör även det redovisade förslaget Reglerna om möjlighet till undantag för andra försäkringar specifice- När det gäller självrisk föreslås en begränsning till ett högst ett halvt prisbasbelopp enligt lagen om allmän försäkring. En säkerhet får inte vara förenad med självrisk. Vi vill också inskränka möjligheten till be- gränsningar av försäkringsbeloppet. En säkerhet får inte täcka lägre belopp än vad som motsvarar av det avtalade priset för den entreprenad eller leverans som säkerheten avser. skall täcka byggkostnaden för huset. Enligt lagen om byggfelsförsäkring får undantag från försäkringen ske för fel som vållats av byggnadens ägare. Vi föreslår att detta skall gälla beträffande småhus även om fastigheten byter ägare och ett fel vållats av en tidigare ägare. Vad beträffar rätten till undantag för fel eller skador som omfattas av näringsidkarens garantiåtagande menar vi att det bör ske en begränsning av denna till fall när näringsidkaren infriar sitt garanti- åtagande inom skälig tid. Kontrollen av att ett erforderligt konsumentskydd finns i varje enskilt fall har tidigare utförts av länsstyrelserna i samband med deras handläggning av ansökningar om statlig bostadsbyggnadssubvention. till att denna handläggning har upphört i fråga om småhus som påbörjats efter föreslår vi att en kontroll av konsument- skyddet fortsättningsvis skall utföras av den som är utsedd som kvalitets- ansvarig enligt PBL. Denne skall kontrollera så att det för byggnads- åtgärder för vilka det ställs krav på bygganmälan enligt reglerna i 9 kap. 2 § första stycket 1 och 35 PBL har tecknats avtal som uppfyller de krav som föreslås gälla i konsumentsammanhang. också svara för kontrollen av förekomsten av sådan försäkring och säker- het som krävs enligt de föreslagna ändringarna i lagen om byggfels- skall enligt vårt förslag fortsättningsvis få ett över- gripande ansvar för konsumentskyddet i det enskilda fallet. er som står till buds när byggherren inte lever upp till kraven i lagen om byggfelsförsäkring är att nämnden kan förbjuda fortsatta byggnads- åtgärder tills bevis om konsumentskyddet har visats upp. får förenas med en vitessanktion. För att förhindra missbruk av reglerna föreslår vi att förbud och förelägganden av det nämnda slaget även skall gälla mot en ny ägare till fastigheten om denna överlåts. gäller avtalsskyddet föreslås inga särskilda sanktionsmöjligheter. Småhusavtal är i hög grad individuellt utformade. Vi har därför ansett att det inte är meningsfullt att göra några närmare beräkningar av vilka kost- nadseffekter våra förslag kommer att få. Vår bedömning är att de förslag som lämnas inte kommer att leda till nämnvärt ökade byggkostnader. kostnadsökningar som kan förekomma är hänförliga till kostnaderna för fullgörandeskyddet, som tidigare kunde hänföras till det skydd som ställdes som krav för erhållande av statliga bostadsbyggnadssubvention- Vår bedömning är att den reglering som vi föreslår kan träda i kraft den 1 Lagförslagen i betänkandet Konsumentskyddet vid småhusbyggande (SOU 2000:110) Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 4 kap. 19 d § jordabalken skall ha följande lydelse. En näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet sålt en fastighet till en konsument huvudsakligen för enskilt ändamål får inte mot kon- sumenten åberopa ett köpevillkor som i jämförelse med bestämmelserna i 1119 c §§ är till nackdel för denne. Första stycket gäller inte om konsumenten tillförsäkras ett så- dant garanti-, försäkrings- eller avtalsskydd som ställs som villkor för statlig bostadsfinansiering. Näringsidkaren och konsumenten kan utan hinder av första stycket träffa avtal om att ersättning för skada enligt bestämmelserna i 1219 §§ ej skall omfatta förlust i näringsverksamhet. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716) Härigenom föreskrivs i fråga om konsumenttjänstlagen (1985:716) dels att 1, 3, 7, 11, 18 och 46 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas elva nya paragrafer, 5161 §§, samt närmast före 51 § en ny rubrik av följande lydelse. Denna lag gäller avtal om tjänster som näringsidkare i sin yrkesmäs- siga verksamhet utför åt konsumenter huvudsakligen för enskilt ändamål i fall då tjänsten avser 1.arbete på lösa saker, dock ej behandling av levande djur, 2.arbete på fast egendom, på byggnader eller andra anläggningar på mark eller i vatten eller på andra fasta saker, 3.förvaring av lösa saker, dock ej förvaring av levande djur. Vid vissa arbeten som avses i första stycket 2 (småhusentrepre- nader) gäller även bestämmelser- na i 51, 52 och 5458 §§. Vidare gäller vid sådana arbeten, i stället för 6 och 1214 §§, 17 § första stycket andra meningen och 41 §, vad som föreskrivs i 53 och 59 61 §§. Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelserna i denna lag är till nackdel för konsumenten är utan verkan mot denne, om inte annat anges i lagen. Första stycket gäller inte vid tjänster som avses i 1 § 2, om kon- sumenten tillförsäkras ett sådant garanti-, försäkrings- och avtals- skydd som ställs som villkor för statlig bostadsfinansiering. Har näringsidkaren åsidosatt vad som åligger honom enligt 6 § och finns det starka skäl att anta att konsumenten i annat fall hade av- stått från att beställa tjänsten eller hade avbeställt den, har närings- idkaren inte större rätt till ersätt- ning än han skulle ha haft, om konsumenten hade avstått från att beställa tjänsten eller hade av- beställt den. Har näringsidkaren åsidosatt vad som åligger honom enligt 6 eller 53 § och finns det starka skäl att anta att konsumenten i annat fall hade avstått från att beställa tjänst- en eller hade avbeställt den, har näringsidkaren inte större rätt till ersättning än han skulle ha haft, om konsumenten hade avstått från att beställa tjänsten eller hade av- För kostnader som inte ersätts enligt första stycket har näringsidkaren dock rätt till ersättning i den mån konsumenten annars skulle gynnas på ett oskäligt sätt. felaktig, om näringsidkaren i annat felaktig, om näringsidkaren i annat fall än som avses i 6 § första fall än som avses i 6 § första stycket före avtalets ingående har underlåtit att upplysa konsumenten före avtalets ingående har under- om ett sådant förhållande rörande låtit att upplysa konsumenten om tjänstens beskaffenhet eller ända- tjänstens beskaffenhet eller ända- kände till eller borde ha känt till och som han insåg eller borde ha kände till eller borde ha känt till insett vara av betydelse för konsu- och som han insåg eller borde ha En förutsättning för att insett vara av betydelse för konsu- tjänsten skall anses felaktig är En förutsättning för att dock att underlåtenheten kan antas tjänsten skall anses felaktig är ha inverkat på avtalet. dock att underlåtenheten kan antas ha inverkat på avtalet. inom den tid som följer av 17 §, inom den tid som följer av 17 § förlorar han rätten att åberopa eller 59 § tredje stycket, förlorar han rätten att åberopa felet. Om konsumenten i fall som Om konsumenten i fall som avses i 45 § inte betalar eller läm- lämnar sin medverkan i rätt tid och nar sin medverkan i rätt tid och dröjsmålet är av väsentlig betydel- dröjsmålet är av väsentlig betydel- se för näringsidkaren, får denne se för näringsidkaren, får denne häva avtalet beträffande återståen- häva avtalet beträffande återståen- de del av tjänsten. de del av tjänsten. ler om näringsidkaren enligt 6 § ler om näringsidkaren enligt 6 § tredje stycket har avbrutit påbörjat stycket eller 53 § arbete för att få anvisningar av stycket har avbrutit påbörjat arbete för att få anvisningar av konsu- menten och avbrottet har medfört väsentlig olägenhet för honom. Vill näringsidkaren häva avtalet enligt första stycket skall han först påminna konsumenten om att denne skall betala, medverka eller lämna anvisningar samt ge konsumenten skälig tid att göra detta. Har en påminnelse lämnats in för befordran med post eller avsänts på annat ändamålsenligt sätt, anses påminnelsen ha skett när detta gjordes. Särskilda bestämmelser för små- husentreprenader Bestämmelserna i 5261 §§ gäller vid sådant arbete som anges i 1 § första stycket 2 och som avser en- eller tvåbostadshus, om arbe- tet är förenat med krav på bygg- anmälan enligt 9 kap. 2 § första stycket 1 och 35 plan- och bygg- lagen (1987:10). Avtal som träffas mellan en näringsidkare och en konsument skall vara skriftligt. Det skall vara undertecknat av parterna och innehålla uppgift om 3.priset och en plan för betal- ning samt 4.när uppdraget skall vara av- slutat. Till den del ett avtal inte upp- fyller kraven i första stycket skall det anses ha det innehåll som kon- sumenten gör gällande, om inte näringsidkaren kan visa något annat. Om arbetet med hänsyn till priset, sättet för utförandet, av konsumenten lämnade uppgifter eller av annat skäl inte kan antas vara till rimlig nytta för konsu- menten och näringsidkaren inser eller borde ha insett detta, skall näringsidkaren avråda konsument- en från att låta utföra arbetet. Om det först sedan arbetet har påbörjats visar sig att detta inte kan anses bli till rimlig nytta för konsumenten eller att priset för tjänsten kan bli betydligt högre än vad konsumenten hade kunnat räk- na med, skall näringsidkaren un- derrätta konsumenten om förhåll- andet och begära konsumentens Kan konsumenten inte anträffas eller får näringsidkaren av annan orsak inte anvisningar av konsu- menten inom rimlig tid, skall nä- ringsidkaren avbryta påbörjat ar- bete. Detta gäller dock ej, om det finns särskilda skäl att anta att konsumenten ändå önskar få ar- betet utfört. I samband med att uppdraget avslutas, dock tidigast vid den tid- punkt som avses i 52 § första stycket 4, skall besiktning ske. Om flera uppdrag utförs i an- slutning till varandra får, om par- terna är ense om det, besiktning ske när samtliga uppdrag har av- slutats. Näringsidkaren skall underrätta konsumenten om när uppdraget beräknas vara avslutat och besiktning kan ske. Konsu- menten skall därefter för- anstalta om besiktning. Besiktningen skall utföras av en person med för uppdraget nödvän- dig erfarenhet och kunskap. Besiktning skall ske vid en för- rättning till vilken besiktnings- förrättaren skall kalla parterna och den som är utsedd som kvali- tetsansvarig enligt 9 kap. 13 § (1987:10). Besiktningsförrättaren skall undersöka om uppdraget är utfört i enlighet med avtalet mellan nä- ringsidkaren och konsumenten. Resultatet av besiktningen skall redovisas skriftligen till parterna och innehålla uppgift om fel som besiktningsförrättaren har konstaterat. Utlåtandet skall också innehålla uppgift om de förhållan- den som konsumenten anser Om uppdraget är utfört i en- lighet med avtalet eller om fel förekommer endast i begränsad omfattning skall uppdraget god- kännas av besiktningsförrättaren. Om godkännande inte sker skall ny besiktning ske vid senare till- fälle. Näringsidkaren skall då på nytt underrätta konsumenten på sätt som sägs i 54 § andra stycket om när uppdraget kan beräknas vara slutfört och ny besiktning kan ske. Om inte annat har avtalats är konsumenten skyldig att svara för kostnaderna för besiktningen. Om sådan ny besiktning som anges i 56 § andra stycket sker skall dock näringsidkaren svara för de ytter- ligare kostnader som uppkommer med anledning därav. Konsumenten får efter det att besiktning har skett inte åberopa andra fel än sådana som har 2.förelegat vid besiktningen men som då varken märkts eller borde ha märkts och som konsu- menten inte kände till eller 3.påtalats av konsumenten för näringsidkaren från det att uppdraget godkändes. Bedömningen av om uppdraget har utförts på ett felaktigt sätt skall ske med hänsyn till förhåll- andena då uppdraget godkändes vid besikt- ning. Om näringsidkaren har fullgjort sin underrättelseskyldighet enligt 54 § andra stycket och besiktning inte kommer till stånd vid upp- dragets avslutande skall, om detta beror på förhållande för vilket konsumenten svarar, bedömningen enligt första stycket ske med hänsyn till förhållandena vid tid- punkten för uppdragets avslut- ande. Reklamation enligt 17 § första stycket får inte ske senare än efter den tidpunkt som anges i första eller andra stycket, såvida annat inte följer av garanti eller liknande utfästelse. Näringsidkaren svarar för fel som förelåg för uppdragets godkännande. Dessutom svarar näringsidka- ren för fel som förelåg vid tid- punkten för godkänd besiktning och som framträder därefter. Detta gäller inte om näringsidkaren gör sannolikt att felet beror på en olyckshändelse eller därmed jämförlig händelse eller på vanvård, onormalt bruk- ande eller något liknande förhåll- ande på konsumentens sida. Konsumenten är inte skyldig att betala för annat än utförd del av uppdraget. Konsumenten har alltid rätt att hålla inne av det avtalade priset till den tidpunkt som anges i 59 § första eller andra stycket. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i köplagen Härigenom föreskrivs att 1 § köplagen (1990:931) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Denna lag gäller köp av lös egendom. Lagen gäller i tillämpliga delar även byte av lös egendom. Lagen gäller inte överlåtelse av tomträtt. Vid köp av byggnad som uppförts för stadigvarande bruk gäller i stället för bestämmelserna i 3, 13, 1721 samt 3040 §§ vad som före- skrivs i 4 kap. 11, 12 och 1819 d §§ jordabalken. Om en tomträtts- upplåtelse enligt 13 kap. 5 § jordabalken har innefattat överlåtelse av en byggnad, gäller de nämnda bestämmelserna i jordabalken dock inte om något annat följer av 13 kap. 8 § jordabalken. När en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhet säljer en byggnad som avses i fjärde stycket till en konsument för huvudsaklig- en enskilt ändamål skall även 4 kap. 13 §§ jordabalken tilläm- pas. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i konsumentköplagen (1990:931) Härigenom föreskrivs i fråga om konsumentköplagen (1990:932) dels att 1 och 3 §§ skall ha följande lydelse,