prop · GS0315 · 2004-10-13 00:00:00 — I 22 kap. 1 a och 1 b §§ SBL regleras hos vilken länsrätt beslut som rör fysisk person respektive juridisk person skall överklagas. Beslut om punktskatt eller beslut som rör den som är mervärdesskatteskyldig endast på grund av förvärv av sådana varor som anges i 2 a kap. 3 § första stycket 1 (dvs. nya transportmedel) och 2 (dvs. punktskattepliktiga varor) ML överklagas enligt 22 kap. 1 d § SBL hos Länsrätten i . Genom att föra in den aktuella bestämmelsen om återbetalning av mervärdesskatt och punktskatt i skattebetalningslagen blir behörigt att pröva frågor om återbetalning (2 kap. 1 § SBL). I 22 kap. 1 § första stycket SBL bör det göras ett tillägg som innebär att beslut i fråga om sådan återbetalning får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol av den som ansökt om återbetalning. beslut bör överklagas till Länsrätten i eftersom den länsrätten fattar beslut i ärenden om återbetalning av mervärdesskatt och punktskatt. Regeringen avser att ändra förordningen (1977:937) om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet m.m., så att den aktuella typen av beslut som överklagas till allmän förvaltningsdomstol skall tas upp av Länsrätten i . (I 7 a § 1 förordningen föreskrivs att beslut av som överklagas till länsrätt skall tas upp av Länsrätten i om beslutet avser ärenden enligt bl.a. skatte- betalningslagen i fråga om punktskatt eller författning som anges i 1 kap. 1 § andra stycket SBL.) I de fall beslut skall överklagas hos en viss länsrätt anser regeringen att det är lämpligare att ange detta i förordning än i lag. De nuvarande bestämmelserna i 22 kap. 1 d § SBL bör därför tas bort. Till den del den bestämmelsen avser mervärdesskatt bör den flyttas till förordningen om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet m.m. Till den del bestämmelsen avser punktskatt innebär den en dubbelreglering i förhållande till vad som redan gäller enligt 7 a § 1 förordningen om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet m.m. Bestämmelsen i den delen behöver därför inte överflyttas till förordningen. Regeringen finner att 22 kap. 1 d § SBL bör ändras så att paragrafen anger att bestämmelserna i 22 kap.1 a och 1 b §§ inte gäller om regeringen för vissa ärenden föreskrivit att överklagande skall tas upp av annan länsrätt. Tidsfristen för överklagande av beslut om återbetalning av mervärdes- skatt och punktskatt bör i likhet med vad som gäller enligt 20 kap. 1 § femte stycket ML fastställas från den dag klaganden fick del av beslutet. I övrigt bör bestämmelserna i 22 kap. SBL gälla vid överklagande. Ytterligare bestämmelser om förfarandet för återbetalning bör ges i förordningsform. Förordningen om återbetalning av mervärdesskatt och vissa punktskatter till hjälporganisationer, utländska beskickningar m.fl. bör därvid göras tillämplig vid återbetalning av nu aktuellt slag. En vanligt förekommande förutsättning för skattefrihet i nu aktuella fall är att förvärvet har en viss större omfattning. Av protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier följer exempelvis att fråga skall vara om betydande inköp för att gemenskaperna skall vara berättigade till skattefrihet (artikel 3 andra stycket i protokollet). I avtal som slutit med andra länder som innehåller regler om immunitet och privilegier för internationella organisationer förekommer det att samma formulering, liksom formuleringar med liknande innebörd, används. Det bör övervägas att i förordningsform precisera vad som skall anses avses med sådana formuleringar. Förslaget föranleder en ny paragraf i skattebetalningslagen, 18 kap. 4 b §, samt ändringar i 22 kap. 1, 1 d och 4 §§ samma lag. I mervärdesskattelagen bör i en ny 19 kap. 15 § tas in en erinran om att föreskrifter som avser återbetalning av mervärdesskatt även finns i den aktuella bestämmelsen i skattebetalningslagen. Mervärdesskatterättslig behandling av Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar Skälen för regeringens förslag: Det inrättade Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar, i det följande benämnt Centrumet, har lokaliserats till . Enligt artikel 26.2 i och rådets förordning (EG) nr 851/2004 av om inrättande av ett Europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar skall Centrumet omfattas av protokollet om Europeiska gemenskapernas privilegier och immunitet. Centrumet kommer således att ha samma rätt till frihet från mervärdesskatt som Europeiska gemenskapernas representation i har. Såväl EG- kommissionen som EG-parlamentet har representationskontor i . I mervärdesskattelagen finns särskilda regler om skattefrihet för representation i för Europeiska gemenskaperna (10 kap. 6 § andra stycket ML), i det följande benämnd Representationen. Av paragrafen följer att Representationen har rätt till återbetalning av ingående skatt som hänför sig till förvärv av vissa särskilt angivna varor och tjänster. Regleringen i mervärdesskattelagen innebär vidare att omsättning av motorfordon undantas från skatteplikt om köparen är någon som har rätt till återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 6 § ML. Representationen kan således förvärva motorfordon utan att betala mervärdesskatt vid förvärvet, s.k. direkt skattefrihet gäller i detta avseende (det sagda följer av 3 kap. 26 a § första stycket 1 och 10 kap. 6 § andra stycket ML). Det finns undantag från skatteplikt även inom fastighetsområdet. Från skatteplikt undantas bl.a. upplåtelse av hyresrätter, bostadsrätter och andra rättigheter till fastigheter (3 kap. 2 § första stycket ML). Detta undantag gäller emellertid inte när en fastighetsägare för stadigvarande användning i en verksamhet som medför rätt till återbetalning enligt 10 kap. 6 § ML helt eller delvis hyr ut en sådan byggnad eller annan anläggning, som utgör fastighet (3 kap. 3 § andra stycket första meningen ML). Undantaget har samband med möjligheten till s.k. frivillig skattskyldighet för vissa fastighets- upplåtelser. Frivillig skattskyldighet innebär att fastighet kan hyras ut med skatteplikt till hyrestagaren. Denne får därigenom en möjlighet att ansöka om återbetalning av skatten. Syftet med reglerna om frivillig skattskyldighet är att likställa verksamhet som bedrivs i egna lokaler med verksamhet som bedrivs i hyrda lokaler. Förutsättningarna för frivillig skattskyldighet framgår av 9 kap. 1 och 2 §§ ML. Hänvisningarna i 3 kap. 3 § andra stycket till 10 kap. 6 § ML medför att uthyrning till Representationen kan bli föremål för frivillig skattskyldighet. Regeringen finner att Centrumet i mervärdesskatterättsligt hänseende bör behandlas på samma sätt som Representationen. För att uppnå det bör Centrumet föras in i 10 kap. 6 § andra stycket ML. Centrumet får därmed rätt till återbetalning av skatt enligt den paragrafen och direkt skattefrihet kan tillämpas vid Centrumets inköp av motorfordon (3 kap. 26 a § ML). Vidare kan fastighetsuthyrning till Centrumet bli föremål för Prop. 2004/05:15 frivillig skattskyldighet. Representationens eller Centrumets rätt till återbetalning av mervärdes- skatt som betalats vid förvärv av andra varor eller tjänster än dem som räknas upp i 10 kap. 6 § ML får bedömas mot bakgrund av artikel 3 i immunitetsprotokollet. Den rätt till skattefrihet som följer av protokollet och som skall anses gå utöver 10 kap. 6 § ML får utövas genom en ansökan om återbetalning med stöd av föreslagna 18 kap. 4 b § SBL. 9 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagändringarna skall träda i kraft . De nya reglerna i 3 kap. 31 a mervärdesskattelagen (1994:200) skall tillämpas på omsättningar som gjorts eller . I övrigt skall de nya reglerna i mervärdesskattelagen tillämpas i fråga om skatt för vilken skattskyldighet inträtt efter ikraftträdandet. De nya reglerna i skattebetalningslagen (1997:483) om återbetalning av skatt till internationella organisationer m.fl. skall tillämpas även beträffande förvärv som gjorts före ikraftträdandet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag för- utom att det i promemorian inte föreslogs någon övergångsbestämmelse när det gäller omsättningar avsedda för väpnade styrkor stationerade på , eftersom den frågan inte behandlades i promemorian. Remissinstanserna: Kommenterar inte förslaget i den här delen. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 2 i direktiv /92/EG framgår att medlemsstaterna är skyldiga att sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet från . De ändringar som föreslås i mervärdesskattelagen för gas och el bör därför träda i kraft det datumet. Även övriga ändringar i mervärdesskattelagen bör träda ikraft . Anslutningsfördraget av om bl.a. Republiken anslutning till Europeiska unionen inklusive det protokoll varigenom det föreskrivs att omsättningar avsedda för väpnade styrkor stationerade på skall undantas från skatteplikt trädde i kraft . Den nya reglerna i 3 kap. 31 a § mervärdesskattelagen (1994:200) om mervärdesskattefrihet för omsättning avsedd för dessa styrkor bör därför tillämpas på omsättningar som gjorts eller . I övrigt bör de nya reglerna i mervärdesskattelagen tillämpas i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt efter ikraftträdandet. Även de ändringar som föreslås i skattebetalningslagen (1997:483) bör träda i kraft . De nya reglerna i skattebetalningslagen om återbetalning av skatt till internationella organisationer m.fl. skall tillämpas även beträffande förvärv som gjorts före ikraftträdandet. Detta följer av den föreslagna bestämmelsen om ikraftträdande. Statsfinansiella och andra effekter Propositionens förslag till ändring i mervärdesskattelagen (1994:200, ML) innebär bl.a. att omsättning av gas och el till slutkonsumenter skall beskattas i om kundens egentliga användning och förbrukning av varan äger rum här i landet. Beskattning skall inte ske i om kundens egentliga användning och förbrukning av varan äger rum utom- lands. Förslaget i den delen kan ge upphov till budgetära effekter i de fall kunder som inte har rätt att dra av ingående skatt, dvs. främst privat- personer, köper gas eller el av leverantörer i andra länder. De budgetära konsekvenserna beror därför på utvecklingen av den gränsöverskridande handeln. Det finns inga samlade uppgifter om i vilken omfattning svenska kunder som saknar avdragsrätt gör inköp från leverantörer i andra länder respektive i vilken omfattning svenska leverantörer säljer till sådana kunder i andra länder. Mot denna bakgrund är det svårt att göra en bedömning av budgetära effekter av förslaget i denna del. Förslaget om mervärdesskattefrihet för omsättning till vissa väpnade styrkor bedöms inte medföra några nämnvärda effekter. Ändringen i reglerna om återbetalning av mervärdesskatt i 10 kap. 6 § ML bedöms inte medföra några nämnvärda effekter. Förslaget om att slopa möjligheten att lämna periodisk samman- ställning för ett kalenderår medför inte några statsfinansiella effekter. Förslaget till ändring i skattebetalningslagen (1997:483) innebär att det införs en procedur i form av ett återbetalningsförfarande för att hantera skattefrihet för internationella organisationer m.fl. i de fall där skattefrihetens omfattning avviker från vad som gäller enligt den svenska lagstiftningen inom mervärdesskatte- och punktskatteområdet. Förslaget i den delen medför inte några statsfinansiella effekter. Förslaget innebär att det formellt sett tillkommer en arbetsuppgift för . Denna uppgift torde emellertid ha en förhållandevis begränsad omfattning. Åter- betalning enligt de nya reglerna torde behöva ske endast beträffande ett litet antal berättigade subjekts förvärv av skattebelagda varor och tjänster. Det är dessutom på det viset att utan egentligt författningsstöd, men för att berättigade subjekt skall få den skattefrihet de har rätt till prövar ansökningar om återbetalning av mervärdesskatt och punktskatt i de fall som avses regleras genom förslaget. På grund av det anförda väntas förslaget inte medföra någon nämnvärt ökad arbetsbelastning eller ökade kostnader för . Prövningen av frågor om återbetalning enligt den föreslagna bestämmel- sen (t.ex. huruvida rätt till skattefrihet föreligger i visst fall eller i vilken utsträckning en sådan rätt föreligger) kan inte förväntas bli alltför komplicerad. Antalet överklaganden av beslut, till Läns- rätten i , som kommer att anges som överklagningsinstans, torde därför bli ringa. Med hänsyn härtill och det tidigare anförda väntas förslaget inte heller för de allmänna förvaltningsdomstolarna medföra några nämnvärt ökade kostnader. Eventuella merkostnader som uppstår får tas inom ram. Konsekvenser för små och medelstora Genom förslaget till nya regler i mervärdesskattelagen (1994:200, ML) förtydligas huruvida omsättning av gas och el samt vissa tjänster som har samband med sådan omsättning skall beskattas i . Förslaget inne- bär bl.a. att omsättning av gas som levereras genom distributionssystemet för naturgas eller av el till en skattskyldig återförsäljare skall beskattas i om återförsäljaren är etablerad här i landet. Omsättning av gas eller av el till andra än återförsäljare skall beskattas i om köparen förbrukar varan här i landet. Genom att det införs klarare och tydligare beskattningslandsregler uppnås en förenkling av mervärdesbeskattningen inom detta område. Förslaget medför inte att några ytterligare skyl- digheter införs för företagen. Bestämmelserna i förslaget är inte direkt riktade mot små och medelstora företag utan avser att generellt reglera beskattningen inom det aktuella området. Förslaget om mervärdesskattefrihet för omsättning till vissa väpnade styrkor bedöms inte medföra några nämnvärda konsekvenser. Förslaget rörande periodiska sammanställningar innebär att den möj- lighet som företag med verksamhet av viss mindre omfattning har att lämna sådana sammanställningar för ett kalenderår tas bort. Uppgifter om varuhandeln med andra i periodisk sammanställning skall i stället enligt den nuvarande huvudregeln lämnas för ett kalenderkvartal. Endast ett fåtal företag använder möjligheten att lämna periodisk sammanställning för ett kalenderår. I praktiken torde därför ändringen inte medföra några konsekvenser för de små företagen. Förslagen till ändring i 10 kap. 6 § ML samt i skattebetalningslagen (1997:483) om återbetalning av skatt till internationella organisationer m.fl. berör inte företagen och har följaktligen inte några konsekvenser för dem. 12.1Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) I paragrafens första stycke punkt 3 införs regler motsvarande dem i den nya artikel 21.1 f i sjätte direktivet. Av det tillägg som görs i punkt 3 framgår att omvänd skattskyldighet skall gälla för omsättning inom landet av varor som avses i 5 kap. 2 c och 2 d §§ som görs av en utländsk företagare. Härigenom kommer förvärvaren av sådana varor - i stället för den utländske företagaren att bli skattskyldig (betalningsskyldig). Begreppet utländsk företagare definieras i 1 kap. 15 § mervärdesskatte- lagen (1994:200, ML). För att omvänd skattskyldighet skall gälla krävs att förvärvaren är registrerad till mervärdesskatt här i landet. Ändringen har behandlats i motiven (avsnitt 5.5). Genom den nya punkten 7 i det andra stycket genomförs den nya sista strecksatsen i artikel 28a.5 b andra stycket i sjätte direktivet. Bestäm- melsen innebär att överföring av gas genom distributionssystemet för naturgas eller av el från ett annat till i samband med en sådan omsättning som anges i 5 kap. 2 c eller 2 d § inte skall beskattas som ett gemenskapsinternt förvärv här. Ändringen har behandlats i motiven (avsnitt 5.3). Ett nytt tredje stycke läggs till i paragrafen för att genomföra den nya artikel 14.1 k i sjätte direktivet. Enligt bestämmelsen undantas import av gas genom distributionssystemet för naturgas eller av el från skatteplikt. (Av 2 kap. 1 a § ML framgår att med import förstås att en vara förs in till från en plats utanför EG.) Enligt vad upplyst om förekommer det inte import av gas till genom vad som i direktiv /92/EG anges som distributionssystemet för naturgas, eftersom det saknas distributionsnät i form av rörledning till från tredje land. Även med beaktande härav bör import av gas genom distributionssystemet för naturgas nu undantas från skatteplikt i mervärdesskattelagen eftersom det aktuella undantaget i sjätte direktivet är obligatoriskt. Ändringen har kommenterats i motiven (avsnitt 5.2). Bestämmelsen är ny. Första stycket motsvarar artikel 15.10 första stycket fjärde strecksatsen i sjätte direktivet. Bestämmelsen har utformats med ledning av lydelsen i kommissionens förslag till omarbetad version av det sjätte direktivet, KOM(2004) 246 slutlig. I den omarbetade versionen av direktivet och i den nuvarande franska versionen ställs inte som krav att Nato-styrkorna måste tillhöra ett annat . Regeln innebär att leveranser av varor och tillhandahållanden av tjänster från en medlems- stat (A) till en annan medlemsstat, destinationslandet (B), inte skall mervärdesbeskattas om de är avsedda för väpnade styrkor tillhörande en tredje stat (C) vilken tillhör Nato och styrkorna befinner sig i B för gemensamma försvarsaktiviteter. Leveranserna skall också ske skattefritt om de är avsedda för den civilpersonal som följer med dessa styrkor eller för styrkornas mässar eller marketenterier. Skattefriheten gäller däremot inte för leveranser till destinationslandets (B:s) egna väpnade styrkor om de befinner sig där. Det ställs inte något krav på att A eller B skall vara medlemmar i . Som framgått ställs det heller inte något krav på att C skall vara en medlemsstat i EU. Andra stycket motsvarar artikel 15.10 andra stycket. Eftersom de begränsningar i skattefriheten som gäller i värdlandet (destinationslandet) också skall gälla vid inköp från så måste köparen till säljaren överlämna ett intyg om befrielse från mervärdesskatt utfärdat av behörig myndighet i värdlandet. De nya reglerna kommenteras även i motiven (avsnitt 6.2). Bestämmelsen är ny. Den motsvarar artikel fjärde strecksatsen i sjätte direktivet. Bestämmelsen har sin grund i anslutningsfördraget med , protokoll nr 3 om och Nord- suveräna basområden i . Bestämmelsen innebär att leveranser av varor och tillhandahållande av tjänster från en medlemsstat till väpnade styrkor stationerade på i enlighet med Fördraget om upprättandet av Republiken av skall undantas från mervärdesskatt om varorna eller tjänsterna är avsedda för de väpnade styrkorna. Leveranserna skall också ske skattefritt om de är avsedda för den civilpersonal som följer med dessa styrkor eller för styrkornas mässar eller marketenterier. Bestäm- melsen har formulerats med ledning av lydelsen i kommissionens förslag till omarbetad version av det sjätte direktivet, KOM(2004) 246 slutlig. De nya reglerna kommenteras även i motiven (avsnitt 6.2). Paragrafen är ny och motsvarar artikel 8.1 d i sjätte direktivet. I det första stycket regleras i vilket fall omsättning av gas genom distributionssystemet för naturgas eller av el, till en skattskyldig återförsäljare, skall anses omsatt inom landet och därmed beskattas här. En omsättning inom landet föreligger om återförsäljaren i har antingen sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ett fast etableringsställe för vilket varan levereras, eller om han saknar sådant säte eller etableringsställe här i landet, om han är bosatt eller stadig- varande vistas här. Om dessa förutsättningar eller förutsättningarna enligt 5 kap. 2 d § inte föreligger vid omsättning av gas genom distributions- systemet för naturgas eller av el skall omsättningen anses som en omsätt- ning utomlands (5 kap. 1 § första stycket andra meningen ML). Mer- värdesbeskattning skall i sådant fall inte ske i (jfr 1 kap. 1 § första stycket 1 ML). Bestämmelsen omfattar inte endast leveranser av angivna varor från säljare i eller i ett annat , utan också leveranser från säljare i tredje land. Bestämmelsen omfattar således även importsitua- tioner. När det gäller import, se även kommentaren till 3 kap. 30 § ML. De nya reglerna i artikel 8.1 d och e i sjätte direktivet medför att bestämmelserna om gemenskapsinterna förvärv inte längre skall tilläm- pas när en näringsidkare i EG mot ersättning förvärvar aktuellt slag av varor från en näringsidkare i ett annat . I t.ex. det fall en åter- försäljare som har sätet för sin ekonomiska verksamhet i köper el av ett danskt företag kommer omsättningen att anses som en omsättning inom landet och därmed beskattas i (1 kap. 1 § första stycket 1 och 5 kap. 2 c § ML). Härigenom utesluts tillämpning av reglerna om beskattning av förvärvet såsom ett gemenskapsinternt förvärv i . Sådan beskattning förutsätter nämligen att omsättningen inte är gjord inom landet (1 kap. 1 § första stycket 2 ML). Att det dock är köparen och inte säljaren som är skattskyldig (betalningsskyldig) för den skatt som skall tas ut på omsättningen här framgår av föreslagna 1 kap. 2 § första stycket 3 ML. När det gäller gas omfattar den nya paragrafen som nämnts endast gas- leveranser genom distributionssystemet för naturgas. Gas som levere- ras i t.ex. behållare omfattas inte av regleringen i paragrafen (eller av regleringen i 5 kap. 2 d § ML). Vid omsättning av sådan gas får i stället de allmänna reglerna om beskattningsland vid omsättning av varor eller reglerna om gemenskapsinterna förvärv eller import tillämpas. I det andra stycket anges vad som avses med en skattskyldig åter- försäljare i paragrafen. Definitionen har utformats i nära anslutning till motsvarande EG-regel. Begreppet skattskyldig återförsäljare förekommer även i annat sammanhang (se 9 a kap. 8 § första stycket ML, mot- svarande artikel 26 a.A e i sjätte direktivet). Att den huvudsakliga verksamheten när det gäller en näringsidkares köp av gas och el skall bestå i att sälja sådana varor vidare innebär att man skall titta på hur näringsidkaren huvudsakligen och i allmänhet använder gas och el i sin verksamhet. Bedömningen skall inte göras utifrån enskilda förvärv. Tanken är att tillfälliga inköp och försäljningar av gas och el inte skall omfattas av bestämmelsen. För att anses som en återförsäljare förutsätts dessutom att näringsidkarens egen konsumtion av gas eller el är försumbar. I de fall det blir aktuellt att tillämpa paragrafen blir det oftast inte fråga om någon fysisk leverans av gas eller el till återförsäljaren. Sådan fysisk leverans kan dock förekomma. När det gäller beskattning av en leverans av gas eller el för en återförsäljares egen faktiska förbrukning bör beskattningsplatsen även för sådana leveranser bestämmas med tillämpning av den aktuella paragrafen. De bakomliggande EG- bestämmelsernas ordalydelse talar för det. Enligt artikel 8.1 d första stycket avser den bestämmelsen leveranser till en beskattningsbar återförsäljare. Bestämmelsen anger inte att den gas eller el som köps måste återförsäljas av köparen. Vidare avser artikel 8.1 e leveranser som inte omfattas av led d. (Motsvarande formuleringar föreslås i 5 kap. 2 c och 2 d §§.) Att beskatta en återförsäljares köp av gas eller el för egen förbrukning med tillämpning av förevarande paragraf (motsvarande artikel 8.1 d) innebär i och för sig ett avsteg från principen att en omsättning av gas eller el i det sista omsättningsledet skall beskattas på den plats där den faktiska förbrukningen äger rum (beaktandesats 4 i direktiv /92/EG). I sammanhanget bör dock erinras om att det förutsätts att näringsidkarens egen konsumtion av gas eller el är försumbar för att denne skall anses vara en återförsäljare i paragrafens mening. De nya bestämmelserna har behandlats i motiven (avsnitt 5.1). Paragrafen är ny och motsvarar artikel 8.1 e i sjätte direktivet. I paragrafen regleras i vilket fall omsättning av gas genom distri- butionssystemet för naturgas eller av el, som inte omfattas av 2 c §, skall anses omsatt inom landet. Paragrafen avser följaktligen omsättningar av angivna varor till andra än skattskyldiga återförsäljare. Bestämmelserna i paragrafen är tillämpliga på såväl skattskyldiga som icke skattskyldiga köpares förvärv av gas eller el.