prop · GR03145 · 2004-04-28 00:00:00 — Denna tid kommer sannolikt i de flesta fall att överstiga en månad från det att övervakningen genomfördes. Med hänsyn härtill bör sådant material som har tagits upp vid kameraövervakning inom ramen för systemet med trängselskatt undantas från bestämmelsen i 14 § första stycket lagen om allmän kameraövervakning. Eftersom materialet skall tas in i vägtrafikregistret bör frågan om bevarandet av materialet, med beaktande av 9 § första stycket i personuppgiftslagen (1998:204), regleras genom särskilda gallringsbestämmelser som lämpligen tas in i 3 kap. förordningen om vägtrafikregister. Genom sådana föreskrifter kan det integritetsintrång som behandlingen av materialet innebär begränsas. Gallringsbestämmelserna behandlas utförligare i avsnitt 10.3. Regeringens förslag: Behandlingen av personuppgifter i anslutning till uttaget av trängselskatt skall ske inom ramen för bestämmelserna i lagen (2001:558) om vägtrafikregister såvitt avser verk- samhet och lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet såvitt avser verksamhet. I lagen om vägtrafikregister införs en bestämmelse som innebär att det i vägtrafikregistret skall föras in de uppgifter som behövs för att skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt lagen om trängselskatt. Regeringes bedömning: De uppgifter som har inhämtats för att skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt lagen om trängselskatt skall gallras ur vägtrafikregistret så snart de inte behövs. Kommitténs bedömning: Kommittén konstaterar att det inte föreligger något hinder mot att registrera personuppgifter för att kontrollera om trängselavgifter betalas eftersom detta är att anse som myndighetsutövning och registreringen då är tillåten enligt 10 e § personuppgiftslagen (1998:204). Remissinstanserna: Kammarrätten i menar att om digitala kameror kommer att användas vid kameraövervakningen torde personuppgiftslagen vara tillämplig på stora delar av bildmaterialet. Enligt kammarrätten synes det därför vara lämpligt att författningsreglera behandlingen av personuppgifter. Datainspektionen anser att de närmare förutsättningarna för registreringen av personuppgifter bör regleras i författning. Med hänsyn till att det blir fråga om en ingripande och omfattande behandling av personuppgifter menar inspektionen att de närmare bestämmelserna bör regleras i lag. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen tillstyrker rent författnings- tekniskt att behandlingen av personuppgifter avseende trängselskatt sker inom ramen för lagen om vägtrafikregister. Datainspektionen anser dock att det är nödvändigt att precisera vad uppgifterna avseende trängselskatt får användas till inom ramen för den vida ändamålsbestämmelsen i lagen. Inspektionen tycker vidare att det är oklart vilken informationsplikt som blir tillämplig på personuppgiftsbehandlingen. Inspektionen frågar sig om det är bestämmelserna om informationsplikt i personuppgiftslagen eller i lagen om allmän kameraövervakning som skall tillämpas. Vidare menar Datainspektionen att det bör klargöras vem som skall ansvara för den tekniska säkerheten till skydd för personuppgifter när dessa samlas in vid betalstationerna och vid kommunikationen med vägtrafikregistret. Slutligen anser Datainspektionen att samtliga bilder på personer skall förstöras. Kammarrätten i vidhåller sin synpunkt att behandlingen av personuppgifter bör regleras särskilt. Enligt kammarrätten räcker det inte med det i promemorian föreslagna tillägget i lagen om vägtrafikregister kombinerat med bestämmelserna i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. menar att det är nödvändigt att ytterligare utreda hur personuppgifter skall behandlas för att förslaget om nummerskyltsregistrering skall kunna accepteras. Övriga remissinstanser har inte berört frågan om behandlingen av personuppgifter. Grundläggande bestämmelser om behandling av personuppgifter finns i personuppgiftslagen. Genom lagen genomförs och rådets direktiv /46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på behandlingen av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter1 i svensk rätt. 1 EGT L 281, 23.11.1995, s. 31 (Celex 31995L0046). Lagen definierar inledningsvis vissa begrepp (3 §). Med behandling av personuppgifter avses exempelvis varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om personuppgifter, vare sig detta sker på automatisk väg eller inte. Med personuppgift menas all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person. Personuppgiftslagen är generell och gäller i princip för all behandling av personuppgifter, med undantag för rent privat hantering (5 och 6 §§). Personuppgiftslagen är dock subsidiär i förhållande till andra för- fattningar. Således skall bestämmelser som finns i någon annan lag eller förordning och som avviker från personuppgiftslagens bestämmelser gälla framför personuppgiftslagen (2 §). En förutsättning är dock att särreglerna inte står i strid med bestämmelserna i det nämnda EG- direktivet. Personuppgiftslagen anger när behandling av personuppgifter är tillåten och vad den som behandlar uppgifterna skall iaktta. I 10 § personuppgiftslagen anges att det är tillåtet att behandla personuppgifter bl.a. om den som behandlar personuppgifterna skall kunna utföra en arbetsuppgift i samband med myndighetsutövning. I det av förda vägtrafikregistret har de tidigare körkorts-, fordons-, yrkestrafik- och felparkeringsregistren förts samman. Bestämmelser om vägtrafikregistret finns i lagen om vägtrafikregister och i förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. I lagen om vägtrafikregister finns bestämmelser om behandlingen av personuppgif- ter i registret. I enlighet med vad som redogjorts för ovan gäller dessa bestämmelser före bestämmelserna i personuppgiftslagen (2 § lagen om vägtrafikregister). I 5 § lagen om vägtrafikregister anges ändamålen för behandlingen av personuppgifter i registret. Personuppgifterna i registret får inte be- handlas för något annat ändamål. Enligt den nämnda bestämmelsen har registret till ändamål att bl.a. tillhandahålla uppgifter för verksamhet, för vilken staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan författning, i fråga om fordonsägare. Som exempel på sådan verksamhet kan nämnas uttag av fordonsskatt enligt fordonskattelagen (1988:327) och av felparkeringsavgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift. I 6 § lagen om vägtrafikregister anges översiktligt vilka uppgifter som får föras in i registret. Såvitt nu är av intresse anges i paragrafen att uppgifter som avser motordrivna fordon och släpfordon samt ägare till dessa får tas in i registret. Vidare får i registret tas in uppgifter som behövs för kontroll av att felparkeringsavgifter betalas och influtna medel redovisas. Av 7 § lagen om vägtrafikregister följer att för vägtrafik- registret med hjälp av automatiserad behandling och är personuppgifts- ansvarig för registret enligt personuppgiftslagen. I lagen om vägtrafikregister finns vidare bestämmelser om direkt- åtkomst (8 §), samkörning (9 §), sökbegrepp (10 §) samt rättelse och skadestånd (11 §). Lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet I lagen om behandling av uppgifter i beskattnings- verksamhet finns bestämmelser om behandling av uppgifter i Skatte- verkets beskattningsverksamhet. Enligt 1 kap. 1 § i lagen skall bestäm- melserna i den tillämpas om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Enligt 1 kap. 4 § får uppgifter behandlas bl.a. för tillhandahållande av information som behövs hos för fastställande av underlag för samt bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgifter. Av 1 kap. 6 § följer att är personuppgiftsansvarigt för den behandling av personuppgifter som verket skall utföra. I 2 kap. finns närmare bestämmelser om den s.k. beskattnings- databasen. I databasen får enligt 2 kap. 2 § uppgifter behandlas om personer som omfattas av den verksamhet som anges i 1 kap. 4 §. Beträffande dessa personer får det enligt 2 § förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet i beskattningsdatabasen behandlas uppgifter från bl.a. vägtrafikregistret. Skälen för regeringens förslag och bedömning Kommer personuppgifter att behandlas inom ramen för systemet med trängselskatt? Den första fråga som måste besvaras är i vilken omfattning person- uppgifter kommer att behandlas inom ramen för systemet med uttag av trängselskatt. För att besvara den frågan måste det först undersökas om ett fordons registreringsnummer är en personuppgift. Av 3 § personuppgiftslagen framgår att en personuppgift är all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. Denna mycket vida definition av begreppet personuppgift var föremål för diskussion i det lagstiftningsärende som resulterade i lagen om vägtrafikregister. I förarbetena till lagen anges följande (prop. 2000/01:95 s. 98): På vägtrafikområdet finns dels personuppgifter, dels rent fordonstekniska uppgifter. Det kan dock i vissa fall vara svårt att avgöra till vilken kategori en viss uppgift hör. En teknisk uppgift om ett fordon bör inte anses som en personuppgift om den inte kan kopplas till en uppgift om vem som äger fordonet. En uppgift om att ett visst fordon är belagt med körförbud hänför sig däremot till fordonsägaren på ett konkret sätt och det torde vara fråga om en personuppgift. Mot bakgrund av det citerade uttalandet gör regeringen nu bedöm- ningen att även ett fordons registreringsnummer, som på samma sätt som en uppgift om körförbud hänför sig till fordonets ägare på ett konkret sätt, är att anse som en personuppgift. Denna bedömning innebär att personuppgifter i form av bl.a. fordons registreringsnummer kommer att behandlas i tre skeden inom ramen för systemet med uttagande av trängselskatt. att behandlas i samband med övervakningen på vägen, dels kommer sådana uppgifter att behandlas av när verket fattar beslut i skattefrågor och när verket fullgör sina skyldigheter i fråga om uppbörd och indrivning och dels kommer personuppgifter att behandlas av när verket fullgör sina uppgifter enligt lagen om trängselskatt, t.ex. omprövar beslut om trängselskatt och tilläggsavgift. I de båda sistnämnda skedena kommer betydligt fler typer av personuppgifter, t.ex. fordonsägarens namn, personnummer och adress etc. att behandlas än vad som blir fallet i det först nämnda skedet. Systemet med trängselskatt kommer att beröra ett stort antal fordon och fordonsägare. En stor mängd personuppgifter kommer således att behandlas vid uttaget av trängselskatt. Det är därför rimligt att som bl.a. Datainspektionen anför författningsreglera behandlingen av person- uppgifter. Behandlingen av personuppgifter hos Den behandling av personuppgifter som kommer att ske hos när verket fattar beslut om trängselskatt och när verket fullgör sina skyldigheter i fråga om uppbörd och indrivning omfattas av ändamålet för vägtrafikregistret så som det beskrivs i 5 § 1 a lagen om vägtrafik- register. Hur skall man då se på den behandling av personuppgifter som kommer att ske vid övervakningen på vägen? Begreppet behandling av personuppgifter, som definieras i 3 § personuppgiftslagen, är vidsträckt och innefattar bl.a. insamling av uppgifter. Med hänsyn härtill omfattar lagen om vägtrafikregister även den verksamhet som syftar till att samla in de uppgifter som skall ingå i vägtrafikregistret, t.ex. genom den föreslagna kameraövervakningen. Detta gäller för övrigt oavsett hur insamlingen av uppgifter sker och även oberoende av om insamlingen sker med hjälp av analoga eller digitala kameror eftersom uppgifterna samlas in för att ingå i ett automatiserat register. Även den behandling av personuppgifter som kommer att ske vid övervakningen på vägen omfattas således av ändamålet för vägtrafikregistret. Däremot är en ändring i 6 § lagen om vägtrafikregister, som anger vilka uppgifter som skall föras in i registret, nödvändig för att lagen skall kunna tillämpas på behandlingen av personuppgifter i samband med uttaget av trängselskatt. Enligt regeringens bedömning är det därför lämpligt att komplettera paragrafens andra stycke med en bestämmelse som anger att det i registret förs in uppgifter som behövs för att skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt lagen om trängselskatt. Med den föreslagna ändringen kommer lagen om vägtrafikregister att fullt ut reglera den behandling av personuppgifter som sker hos både när uppgifterna samlas in genom kameraövervakningen vid betalstationerna och då fullgör sina uppgifter enligt lagen om trängselskatt. Detta innebär att enligt 7 § lagen om vägtrafikregister är personansvarigt. Därmed följer det av 31 § personuppgiftslagen att verket ansvarar för att vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att skydda de personuppgifter som behandlas. Det sistnämnda innebär att ansvarar bl.a. för den tekniska säkerheten vid överföringen av uppgifter från de kameror som används vid kameraövervakningen till vägtrafikregistret. Datainspektionen menar att det närmare bör preciseras vad de uppgifter som inhämtas vid betalstationerna får användas till inom ramen för ändamålsbestämmelsen som finns i lagen om vägtrafikregister. Som Datainspektionen konstaterar har ändamålsbestämmelsen i 5 § lagen om vägtrafikregister getts en relativt vidsträckt utformning. Detta är en följd av det stora användningsområdet för de uppgifter som finns i vägtrafikregistret. Möjligheten att använda uppgifterna i registret har dock inom ramen för ändamålsbestämmelsen begränsats genom att det i 10 § lagen om vägtrafikregister har föreskrivits att endast de sökbegrepp som regeringen beslutar om får användas. Regeringen har i 4 kap. 1 och 2 §§ förordningen om vägtrafikregister angett vilka sökbegrepp som får användas. Med beaktande av det anförda anser regeringen att det inte finns skäl eller för den delen erforderligt underlag för att i detta lagstiftningsärende ändra på de principer som ligger till grund för regleringen av ändamålet för vägtrafikregistret. Det bör i detta sammanhang dessutom tilläggas att de uppgifter som inhämtas inom ramen för systemet med trängselskatt kommer att omfattas av bl.a. skattesekretess enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100), se vidare avsnitt 10.4. Behandlingen av personuppgifter hos För att skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt lagen om trängselskatt måste verket ha tillgång till uppgifter som finns i vägtrafikregistret. Denna tillgång ordnas lämpligen på så sätt att verket får direktåtkomst till relevanta uppgifter i vägtrafikregistret. Sådan direktåtkomst kan medges med stöd av 8 § lagen om vägtrafikregister. Noteras skall att för övrigt redan har direktåtkomst till vägtrafikregistret för att verket skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt fordonsskattelagen (1988:327). Att har rätt att i skattedatabasen behandla uppgifter från vägtrafikregistret framgår av 2 § första stycket 13 förordningen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Den behandling av uppgifterna som kommer att äga rum hos vid omprövning och överklagande m.m. kommer att ske med stöd av lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Enligt 9 § första stycket personuppgiftslagen skall den person- uppgiftsansvarige se till att personuppgifter inte bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. I fråga om vägtrafikregistret har regeringen med stöd av bemyndigandet i 37 § 2 lagen om vägtrafikregister meddelat närmare bestämmelser om gallring i 3 kap. förordningen om vägtrafikregister och i bilagorna till den förordningen. Regeringen finner det lämpligt att författningstekniskt reglera att de uppgifter som registreras inom ramen för systemet med trängselskatt skall gallras på samma sätt. De aktuella uppgifterna, t.ex. uppgifter om att ett fordon passerat en Prop. 2003/04:145 betalstation och när detta skedde, behövs dels för att fatta skattebeslut, dels för att kontrollera att skatten betalas. Uppgifterna behövs vidare som underlag för sådana beslut som skall fattas om den skattskyldige inte betalar skatten eller om denne begär omprövning av skattebeslutet eller överklagar detta. Så länge uppgifterna behövs i något av dessa hänseenden kan de inte gallras ur vägtrafikregistret. Gallringsfristerna måste således anpassas till detta. En sådan anpassning innebär att uppgifterna skall gallras ur registret efter det att den skattskyldige har betalat skatten om han eller hon inte har begärt omprövning av skattebeslutet. I andra fall skall uppgifterna gallras när tiden för begäran om omprövning gått till ända och sådan begäran om omprövning inte har kommit in eller när en begäran om omprövning eller ett överklagande har prövats slutligt. Om det vid kameraövervakningen har tagits fotografier som innehåller uppgifter utöver vad som behövs för att beslut om trängselskatt skall kunna fattas eller för att kontrollera att sådan skatt betalas, skall dessa uppgifter gallras . Regeringen har för avsikt att föra in bestämmelser med detta innehåll i förordningen om vägtrafikregister. Datainspektionen anser att samtliga bilder på en person oavsett om fotografierna även visar en registreringsskylt inte alls skall få sparas. Regeringen har inte annan uppfattning än Datainspektionen. Som framgått ovan anser regeringen att i det i och för sig högst osannolika fallet att ett fotografi visar såväl en registreringsskylt som en person, så bör uppgifterna utöver vad registreringsskylten utvisar gallras omedel- bart. Datainspektionen anser att det är oklart om det är informationsplikten i 2324 §§ personuppgiftslagen eller i 3 § lagen om allmän kamera- övervakning som blir tillämplig på uppgiftsbehandlingen. Regeringen kan för sin del inte se att de båda typerna av informationsplikt utesluter varandra, utan de fyller olika syften. Den informationsplikt som följer av 2324 §§ personuppgiftslagen syftar till att lämna den enskilde information om att hans eller hennes personuppgifter kommer att behandlas, medan den upplysning som skall lämnas enligt 3 § lagen om allmän kameraövervakning syftar till att informera den enskilde om att kameraövervakning pågår. Det bör dessutom i detta sammanhang anmärkas att om personuppgifter samlas in från någon annan källa än den registrerade så behöver enligt 24 § personuppgiftslagen information om behandlingen inte lämnas om det finns bestämmelser om registrerandet av personuppgifter i lag eller någon annan författning. Regeringens förslag: Sekretess skall gälla i ett beslut, varigenom trängselskatt bestäms eller underlag för bestämmande av sådan skatt fastställs, för uppgift om vilken betalstation bilen har passerat och tidpunkten för denna passage. Kommitténs bedömning: Behovet av sekretess för de register som kommer att upprättas kan lämpligen tillgodoses genom ett tillägg till 1 b § sjätte punkten sekretessförordningen (1980:657). Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot bedömningen. Promemorians bedömning: Någon ändring i sekretesslagen (1980:100) är inte påkallad med anledning av systemet för uttagande av trängselskatt. Nuvarande bestämmelser i lagen erbjuder tillräckligt skydd för känsliga uppgifter. Remissinstanserna: Datainspektionen menar att det måste klargöras vilket sekretesskydd som kommer att gälla för de fotografier som kommer att finnas i vägtrafikregistret. Inspektionen frågar sig om exempelvis ägaren av en bil skall kunna få ut bilder av andra personer i bilen. Övriga remissinstanser har inte berört frågan om sekretess. Skälen för regeringens förslag: Samtliga uppgifter om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som kommer att hanteras av och i deras respektive verksamhet med beskattning enligt lagen om trängselskatt, även sådana uppgifter som inhämtas genom kameraövervakningen, kommer att omfattas av sekretessen i 9 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100). Denna sekretess är enligt paragrafens första stycke absolut. Enligt 9 kap. 1 § tredje stycket sekretesslagen är emellertid som huvudregel de beslut varigenom skatt eller underlag för bestämmande av skatt fastställs undantagna från sekretessen. Vidare gäller enligt 7 kap. 32 § sekretesslagen sekretess för sådan uppgift om enskilds personliga förhållanden som har inhämtats genom kameraövervakning som avses i lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men. Bestämmelsen kommer, utöver 9 kap. 1 § sekretesslagen, att vara tillämplig både hos och . Därutöver gäller i verksamhet som avser folkbokföring eller annan liknande registrering av befolkningen och, i den utsträckning regeringen föreskriver det, i annan verksamhet som avser registrering av betydande del av befolkningen, sekretess för uppgifter om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs (7 kap. 15 § sekretesslagen). Regeringen har i 1 b § sekretessförordningen (1980:657) föreskrivit att sådan sekretess skall gälla för verksamhet som avser . Nämnda sekretessbestämmelse kommer således, utöver 9 kap. 1 § och 7 kap. 32 § sekretesslagen, att vara tillämplig på de uppgifter som förs in i vägtrafikregistret inom ramen för systemet med trängselskatt. När flera sekretessbestämmelser är tillämpliga har den bestämmelse som ger den enskilde det starkaste sekretesskyddet företräde (prop. 1979/80:2 Del A s. 70). Sekretessen i 9 kap. 1 § första stycket sekretesslagen är starkare än sekretessen i 7 kap. 32 § sekretesslagen och i 7 kap. 15 § sekretesslagen. Som nämnts tidigare är emellertid som huvudregel de beslut, varigenom skatt eller underlag för bestämmande av skatt fastställs, offentliga enligt 9 kap. 1 § tredje stycket sekretesslagen. Sekretessbestämmelsen i 7 kap. 32 § kommer i och för sig att vara tillämplig på sådana uppgifter i beslut om trängselskatt som har inhämtas genom kameraövervakningen. Den sistnämnda bestämmelsen innehåller emellertid ett s.k. rakt skaderekvisit, dvs. uppgifterna får bara hemlighållas om det kan antas att den enskilde lider men om uppgifterna röjs. Presumtionen är således att uppgifterna är offentliga. Sekretessen enligt 7 kap. 15 § sekretesslagen gäller genom föreskriften i 1 b § sekretessförordningen bara för uppgifter i verksamhet som avser . Sekretessen är dessutom ännu svagare än sekretessen enligt 7 kap. 32 §, eftersom den endast gäller om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Som framgår ovan (avsnitt 10.1) är det angeläget att den enskildes integritet värnas så långt som möjligt inom ramen för systemet med trängselskatt. Denna uppfattning har haft stöd hos remissinstanserna under ärendets beredning. Möjligheten att kartlägga en persons förflyttningar in i och ut ur ett område som omfattas av trängselskatt skall därför förhindras. Vid underhandskontakt har Datainspektionen särskilt påpekat att det inte är godtagbart att envar skall få uppgifter ur vägtrafikregistret beträffande en bils rörelser. I promemorian anförs bl.a. att uppgifter i ärenden enligt lagen om trängselskatt hos såväl som kommer att omfattas av sekretess enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen samt att nuvarande bestämmelser i sekretesslagen erbjuder tillräckligt skydd för känsliga uppgifter. Som påpekats i detta avsnitt är emellertid de beslut varigenom skatt fastställs enligt huvudregeln i 9 kap. 1 § tredje stycket undantagna från sekretessen enligt 9 kap. 1 § första stycket. Inte heller kan sekretessbestämmelsen i 7 kap. 32 § anses ge tillräckligt sekretesskydd för sådana uppgifter i ett ärende om trängselskatt som gör det möjligt att kartlägga en persons förflyttningar.