prop · GR03137 · 2004-04-20 00:00:00 — Eftersom antalet sysselsatta i jordbruket un- der minskat betydligt mer har värdet per sysselsatt ökat be- Producentpriserna på jordbruksprodukter har mellan åren 1995 och 2002 sjunkit i reala priser. Prisutvecklingen har varit un- gefär densamma i samtliga 15 EU-länder och är delvis ett resultat av re- former där prisstöd ersatts med budgetfinansierade direktstöd. på jordbrukets produktionsmedel har däremot ökat mer i än i I har priserna ökat jämfört med en genomsnittlig prissänkning i EU på . ningen är till stor del ökade priser på drivmedel och eldningsolja. på olika former av tjänster har också ökat . Vid en analys av utvecklingen av producentpriser respektive priserna på produktionsmedlen i förhållandet till varandra kan konstateras att det- ta har försämrats i samtliga EU-länder . tannien och i har förhållandet försämrats mer än i . reala inkomsten2 per sysselsatt i jordbruket, ett resultatmått enligt sek- torskalkylen, har däremot utvecklats gynnsamt i . nära beräkningar hade inkomsten ökat med mellan Endast i (+30,) och (+23,) har inkomsterna utvecklats mer gynnsamt. turutveckling och ökade direktstöd ger således totalt sett ett gynnsamt ut- fall för , vilket också har visat sig i stigande mark- och arrende- Direktersättningarna har alltså blivit allt viktigare för jordbrukets in- Trots detta skiljer sig lönsamheten mellan relativt jämförbara före- En undersökning gjord av omfattande ca 600 mjölkföretag 2002 visar t.ex. att produktionsresultat före lönekostnader och avskrivningar på gårdar med relativt likvärdiga förut- sättningar kan skilja sig så mycket som nära per kilo levere- rad mjölk mellan de som har bäst lönsamhet och de 25 pro- cent som har sämst lönsamhet. Detta tyder bl.a. på att företagarens skick- lighet har stor betydelse för lönsamheten i det enskilda företaget. turlig fråga att ställa i sammanhanget är hur stöden till jordbruket påver- kar företagandet; sannolikt minskar det incitamentet att försöka påverka En avveckling av stöden skulle med stor san- nolikhet innebära att företagen med sämst lönsamhet avveck- lar verksamheten eller förändrar den kraftfullt. Stöd frikopplade från pro- duktionen verkar i samma riktning. 2 Inkomsten enligt den standardiserade kalkylen för EU-länderna (EEA) definieras som faktorinkomsten, dvs. intäkter minus kostnader för insatsvaror och tjänster och kapitalför- Stödens andel av intäkterna skiljer sig mellan olika delar av landet. 2003/04:137 är andelen stöd , i slättbygderna i Syd- och Mel- lansverige ca 15 procent3. Av de totala intäkterna i jordbruket hänför sig till och till slättbygderna i Syd- och . En jämförelse av investeringstakten i jordbrukssektorn med investe- ringstakten i andra sektorer är svår att göra då tillgängligheten på jämför- bar statistik är begränsad. Enligt nationalräkenskaperna har jordbrukets fasta bruttoinvesteringar i relation till förädlingsvärdet varit högre än i tillverkningsindustrin den senaste tioårsperioden. Dessa siffror inkluderar dock alla typer av investeringar och det är därför svårt att dra några ge- nerella slutsatser av jämförelsen. Satt i relation till jordbrukets produk- tionsvärde har andelen investeringar i jordbruket planat ut . har en utveckling mot mer kapitalintensiv produktion skett i jordbruket och i dagens jordbruk är de flesta produktionsinriktningar kapitalintensiva. Mjölkproduktion var länge en av få kvarvarande arbetsintensiva produktionsinriktningar men även här sker en snabb förändring mot mer kapitalintensiva produktionsmetoder. I skogsbruket, en näringsgren som ofta bedrivs till- sammans med jordbruk, har en liknande utveckling skett. Sedan blev medlem i EU har produktionen av spannmål varit re- lativt stabil, oljeväxtodlingen har mer än halverats och sockerbetsodling- en har ökat. Den svenska nötköttsproduktionen har varit relativ stabil och . Konsumtionen har däremot ökat liksom importen av nötkött. var i princip självförsör- jande på griskött men minskade produktionen och har därefter legat kvar på den lägre nivån. Konsumtionen har varit relativt stabil, im- porten har ökat. För fågelkött har produktionen mer än fördubblats . Konsumtionen av fågelkött har ökat ännu mer varför impor- ten ökat. Produktionen av får- och lammkött sjönk och har där- efter varit relativt stabil. Konsumtionen har ökat liksom importen. Exporten av jordbruksvaror och livsmedel har ökat kraftigt ; av denna export uppskattas bestå av svenska råvaror. Även importen ökar men exportens ökningstakt är högre relativt sett. Handelsbalansen för jordbruksvaror och livsmedel visar dock fortfarande på ett stort underskott. En orsak till att produktionen har varit stabil är EU:s system med kvo- ter som låser fast produktionen. För socker har kvotutnyttjandet stigit successivt och är nu . Den stödberättigade arealen, den s.k. basarealen, har inte nyttjats fullt ut förrän då stöd för gräsensilage har införts. På nötköttsområdet har kvotutnyttjandet ökat men ligger fortfarande . För mjölk har kvotutnyttjandet legat strax sedan EU-inträdet för att ha minskat. Andelen frivillig träda i relation till den tota- 3 Kompensationsbidrag till mindre gynnade områden (LFA), stöd för öppet odlingslandskap och det generella vallstödet är inräknade i dessa siffror dock inte övriga miljö- och lands- la trädan är relativt hög i . var drygt hälften av trädan Skr. 2003/04:137 frivillig, i de nordligaste delarna högre än i de södra. Jordbruket producerar, förutom livsmedel, positiva externa effekter som ett öppet landskap och en biologisk mångfald, s.k. kollektiva nyttigheter. Produktionen av de kollektiva nyttigheterna kan bli för liten ur samhäl- lets perspektiv och då finns det behov av samhällets ingripanden. De kol- lektiva nyttigheterna som är förknippade med odlingslandskapet har dock inte historiskt sett utvecklats genom sådana ingripanden utan har produ- cerats som en biprodukt av livsmedelsproduktionen. Kulturlandskapet är ett resultat av tidigare generationers sätt att bruka marken. är emel- lertid kopplingen mellan en effektiv livsmedelsproduktion och tillhanda- hållandet av kollektiva nyttigheter svagare. Samhällets efterfrågan av öppna landskap och biologisk mångfald har kommit till uttryck dels genom statligt finansierade ersättningsprogram i olika former till sektorn, dels i ett av de nationella miljökvalitetsmålen som antog och beslut på EU-nivå. I miljökvalitets- målet Ett rikt odlingslandskap fastslås att den biologiska mångfalden och kulturmiljövärdena skall bevaras. Ett delmål är att samtliga ängs- och hagmarker, vilka är de mest värdefulla markerna utifrån perspektivet att bevara biologisk mångfald, skall bevaras och skötas på ett sätt som tryg- gar deras värden. Av dessa ca klassas som Natura 2000-områden av EU, vilket ytterligare förstärker skyddet. Enligt övriga delmål skall mängden småbiotoper i odlingslandskapet bevaras i minst dagens omfattning och mängden kulturbärande landskapselement skall öka med . Småbiotoperna är dessutom skyddade av biotopskydd och hänsynsregler. bevaras ängs- och hagmarker liksom småbiotoper tillfredsställande, om än med regionala variationer. Efterfrågan på kulturlandskapets kollektiva nyttigheter förändras över tiden. Olika individer värderar kollektiva nyttigheter på olika sätt be- roende på ålder, kön, uppfostran, ursprung, utbildning och traditioner etc. 3.4Miljö, djur- och smittskydd, säkra livsmedel Samhället ställer krav på att produktionen inte ger upphov till negativa konsekvenser för miljön, att produktionen sker under former som innebär en hög standard på djurskyddet och på ett sätt som ger säkra livsmedel. På vissa områden är EU-lagstiftningen totalharmoniserad, dvs. det är inte tillåtet för ett land att ha vare sig strängare eller mer liberala regler. Ut- vecklingen går mot ökad harmonisering på ett flertal områden och där- med mot en mer likställd konkurrenssituation. På smittskydds- och djur- skyddsområdena ligger dock fortfarande i regel långt före om- världen. Det övergripande målet för det miljöpolitiska arbetet i är att till nästa generation kunna lämna över ett samhälle där de stora miljöpro- blemen i är lösta. har fattat beslut om 15 nationella miljökvalitetsmål samt delmål och åtgärdsstrategier. Flera mål berör jordbruket. Några av de viktigaste är Ett rikt odlingslandskap, Ingen övergödning, Giftfri miljö och Begränsad klimatpåverkan. Jordbruket har även betydelse för miljökvalitetsmålen Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet och Hav i balans samt levande kust och skärgård. I finns hos såväl allmänhet som hos producenter ett stort in- tresse av att hålla en hög nivå på djur- och smittskydd. Det finns en väl etablerad uppfattning om djurs värde och värdet av hög livsmedelssäker- het och därigenom vikten av fungerande djur- och smittskydd. I den svenska djurskyddslagstiftningen med följdföreskrifter anges bl.a. att djur skall skyddas mot onödigt lidande och sjukdom och att djur skall hållas i en god djurmiljö på ett sätt som främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Dessa bestämmelser går avsevärt längre än i andra länder både i och utanför EU. Lagstiftningen omfattar också alla djur som hålls av människor; flertalet andra länder reglerar endast vissa djurslag. Ett stort antal sjukdomar som är vanligt förekommande i övriga länder har helt varit förskonat från medan andra har bekämpats aktivt. Förebyggande åtgärder är en förutsättning för att behålla nuvarande goda smittskyddsläge i . Smittskyddslagstiftningen innehåller för detta ändamål bestämmelser om kontroll- och bekämpningsprogram. Program- men administreras av näringen och delfinansieras av staten. Djurskyddslagstiftningen inom EU består till största delen av minimi- regler. Reglerna för djurtransporter är dock i stort sett harmoniserade lik- som lagstiftningen beträffande djursjukdomar. I jämförelse med förhåll- andet i har strängare djurskyddsregler börjat antas relativt sent inom EU. Ett allt större intresse för dessa frågor banar emellertid väg för antagandet av utökade och skärpta regler. Den nya livsmedelsmyndig- heten inom EU har förutom ansvar för livsmedlen som sådana även an- svar för foder, djurhälsa, smittskydd och djurskydd. Detta kan leda till att medvetenheten om dessa frågor och deras inbördes samband kommer att öka. Utvidgningen av EU kan dock komma att innebära att takten i arbe- tet med djurskyddsregler blir långsammare . Anslutningslän- derna har svårigheter att nå upp till gemenskapsnivån och flera av dem har fått övergångstider, t.ex. beträffande utformningen av burar till värp- höns. Just nu pågår inom EU arbete i syfte att stärka djurskyddet, t.ex. beträffande djurtransporter och hållande av slaktkyckling. Livsmedelslagstiftningen i EU är i stort sett totalharmoniserad. Målet är att konsumenternas hälsa skall skyddas som handeln under- lättas. pågår en omfattande översyn av regelverket. Helhetssynen på livsmedelsfrågorna betonas, vilket bl.a. tar sig uttryck i att foderlagstiftningen i den del som handlar om foder till livsmedelspro- ducerande djur räknas som en del av livsmedelslagstiftningen och att den nya gemensamma definitionen av livsmedel betraktar jordbruksprodukter som livsmedel redan direkt efter skörd och slakt. De bestämmelser som riktar sig till enskilda företag i den allmänna livsmedelslagstiftningen börjar gälla . Särskilt relevan- ta för primärproducenter är de bestämmelser som anger att livsmedel res- pektive foder som inte är säkra inte får släppas ut på marknaden. Foder som inte är säkert får inte ges till livsmedelsproducerande djur. frågan är förtydligad genom att det anges att alla livsmedels- och foder- Skr. 2003/04:137 företagare, även primärproducenter, är ansvariga för att se till att livs- medel och foder uppfyller kraven. Det finns också grundläggande krav på spårbarhet som i princip innebär att varje företag skall kunna spåra livsmedel, foder, livsmedelsproducerande djur och alla andra ämnen som är avsedda eller kan antas ingå i ett livsmedel eller foder ett steg framåt och ett steg bakåt i livsmedelskedjan. Vid försäljning direkt till konsu- ment är man inte skyldig att kunna redovisa till vilken konsument som en produkt har sålts. Hygienbestämmelserna för livsmedel har utvecklats . pågår en fullständig översyn av lagstiftningen för att modernisera och förenkla utan att sänka kraven på god hygien. Bland annat skiljer man på de delar som riktar sig till enskilda och de som riktar sig till myndigheter för att regelverket skall bli mer överskåd- ligt. 3.5Dagligvaruhandeln, livsmedelsindustrin, konsumenterna Dagligvaruhandeln i kännetecknas av en stark koncentration och domineras av tre block med integrerad parti- och detaljhandel. Det finns även ett antal mindre expanderande kedjor och butiker fristående från de större blocken. har branschen internationaliserats, så även de stora svenska blocken. Utländska kedjor etablerar sig i . Blockens inköpsorganisationer sluter i regel ramavtal med livsmedels- företag om leverans- och försäljningsvillkor och styr därmed butikens utbud. Distributionsfunktionen är ofta integrerad i blockens grossist- funktioner. Utvecklingen inom branschen innebär att inköp, sortimentsstyrning och marknadsföring centraliseras alltmer. Satsningar på egna varumär- ken, stormarknader, lågprisbutiker och nya butiksmiljöer är andra tydliga tendenser. Centraliseringen kan innebära effektivitetsvinster. kan det krävas stora investeringar för att nya aktörer skall kunna erbjuda attraktiva alternativ, vilket kan innebära etableringshinder. Ett annat eta- bleringshinder är svårigheten att få tillstånd att bedriva livsmedelshandel enligt gällande lokala detaljplanebestämmelser som upprättas av kommu- nen enligt (1987:10). Kedjornas sortimentsstyrning och centralisering av inköp minskar möj- ligheterna att leverera direkt till butik. Mindre leverantörer har svårig- heter att överhuvudtaget komma ut på marknaden. Kedjorna har även lojalitetsskapande rabattsystem som minskar incitamenten för enskilda handlare att öka sitt lokalproducerade sortiment. För livsmedelsindustrin innebär förändringarna i dagligvaruhandeln på- frestningar, en maktförskjutning från förädlingsledet till detaljistledet. Centraliseringen av inköp ställer krav på storlek på leverantörerna, vilket innebär att medelstora företag med regional förankring kan få det svårt. Småföretagen, t.ex. lokala bagerier, har bättre chanser. Företagspopula- tionen kan därmed komma att utgöras av två kategorier: en grupp stor- företag som levererar till hela landet och i en del fall på exportmark- naderna samt en grupp av småföretag som agerar på lokala marknader. Flera företag har sett kraftigt minskade försäljningsvolymer efter att ha avförts från sortimentslistan som direkt eller indirekt följd av ett daglig- varublocks satsningar på egna varumärken. har denna utveck- ling möjliggjort legotillverkning för handelns egna varumärken, vilket dock i allmänhet är mindre attraktivt för företag med etablerade varumär- ken. För små företag, utan möjlighet att producera tillräckliga volymer, är möjligheterna till legotillverkning dessutom begränsade. Möjligen innebär utvecklingen en större utmaning för lantbrukskoope- rationen än för övrig livsmedelsindustri. Ägarstrukturen innebär möjlig- heter men också problem. Den traditionella organisationsformen har in- riktat sig på stora volymer till låga kostnader. Det pågår emellertid för- ändringsarbete i många företag, anpassningen till ett starkare konkurrens- tryck har fått ett relativt snabbt genomslag på val av affärsstrategi. Till exempel sker en utveckling mot mer individualiserade villkor, där enskil- da lantbrukares ersättning påverkas av bl.a. levererad volym, kvalitet och transportavstånd. De livsmedelsföretag som bedöms ha goda chanser att överleva är de som lyckas bygga starka varumärken, de som investerar i forskning och utveckling med inriktning på en differentierad produktportfölj samt de som lyckas på marknader utanför . I finns knappt 9 miljoner människor, om 9,3 miljoner. Den köpstarka gruppen ökar kraftigt. har en stor andel invandrare, är av befolkningen invandrare av första eller andra generationen. Andelen enpersonshushåll ökar, sär- skilt . På grund av andra behov eller av annan kultur och andra matvanor efterfrågar enpersonshushållen respektive invandrarhus- hållen andra matlösningar respektive livsmedelsprodukter än vad den tra- ditionella svenska familjen gör. Hushållen spenderar totalt av sin disponibla inkomst på livsmedel och av inkomsten på utemåltider. Efter boende- kostnaden är livsmedel och utemåltider tillsammans den största utgifts- posten för hushållen, lika stor som kostnaden för kultur och fritid. Kost- naden för livsmedel har som andel av värdet av den totala konsumtionen minskat betydligt över tiden. Köttkonsumtionen har ökat kraftigt i sedan början på 1990- talet och är högre än . Svenskarna äter mer nöt- kött än i alla andra EU-länder, med undantag för . Den svenska köttkonsumtionen verkar således inte ha påverkats av BSE-kriser och lik- nande. Svenskarna konsumerar också mycket färsk mjölk. Denna kon- sumtion har minskat men har stabiliserat sig på 2000- talet. Utvecklingen är densamma för mejeriprodukter som helhet. En trend inom mejerisektorn har varit utveckling av ett nytt produktsortiment där även s.k. functional foods ingår. Utbudet diffe- rentieras med t.ex. drickyoghurt och smaksatt mjölk som svar på konsu- menternas efterfrågan på produkter att äta på väg. Trenden mot ökad konsumtion av mer förädlade produkter fortsätter och syns bl.a. i att försäljningen av djupfrysta, framför allt förädlade, livsmedel ökar i en snabbare takt än livsmedelsförsäljningen i sin helhet. Utvecklingen i detaljhandeln mot ökad centralisering, sortimentsstyr- ning och utveckling av egna varumärken har gjort det svårare för små- skaliga, lokala producenter att sälja sina produkter i dagligvaruhandeln. Småskaliga livsmedelsproducenter upplever ändå efterfrågan som myck- et god. Försäljningen sker genom gårdsbutiker, marknader eller till res- tauranger. Detta bekräftar även andra resultat från konsumentundersök- ningar som visat att intresset bland konsumenterna är mycket stort för ekologiska, småskaligt framtagna produkter. Marknaden för ekologiska livsmedel har också ökat kraftig. har den vuxit med unge- fär i . Även antalet ekologiska produkter har ökat. Ändå utgör ekologiska produkter en liten andel av konsumtionen, av den totala försäljningen. Även de senaste årens livsmedelskriser BSE, dioxinskandalen m.fl. har bidragit till det ökade intresset för lokalproducerad mat. Konsumen- terna upplever den mat som man känner igen eller kan härleda till lokala producenter som mera säker. Ursprung är en viktig komponent för många konsumenter. Exempel på detta är att detaljhandelskedjorna redogör för att de flesta frågor som man får från konsumenter handlar om de egna varumärkena, om varifrån produkterna kommer och vem som har till- verkat dem. De svenska konsumenternas förtroende för den svenska primärproduk- tionen är mycket stort men har försämrats , särskilt för köttproduktionen. För andra länders kött är förtroendet myck- et lågt men det har förbättrats. När frågor ställs om vilka de starkaste skä- len är för att slå vakt om det svenska jordbruket rankas dock att bevara landskapet före att säkra en hög kvalitet på livsmedlen och att hindra avfolkning på landsbygden. Dagens konsumenter ställer också stora krav på t.ex. djurskydd och miljöhänsyn. Undersökningar har visat att högt ställda sådana krav kan leda till att livsmedlen laddas med mervärden. Konsumenter säger sig t.ex. vara villiga att betala ett högre pris för kött som kommer från djur som fötts upp på ett för djuren bra sätt. Konsumenter kan beroende på sin efterfrågan påverka produktionsmetoder som används inom livsmedels- produktionen. En förutsättning är att konsumenternas möjlighet till med- vetna val finns och att konsumenten på ett tydligt sätt kan förknippa pro- dukten med de egenskaper man efterfrågar. Många konsumenter är utan tvekan intresserade av frågor som har koppling till produktionsförhållanden som djurhållning, miljö och etik. Alla är dock inte beredda att t.ex. betala ett högre pris för en produkt som står för högre etiska värden. Pris, smak, vana och ätkvalitet är vikti- ga motiv för de val som man gör och det kommer troligen att förbli så. En i bortglömd kundkategori är de stora grupp- erna invandrare. I detaljhandelskedjornas butiker saknas ofta produkter som möter de önskemål och matvanor som dessa kategorier har. Olika högtider uppmärksammas sällan i marknadsföring eller utbud. den svenska livsmedelsindustrin har gjort några större satsningar på Skr. 2003/04:137 dessa kategorier av konsumenter. Mångfalden i efterfrågan och matbeteende hos de svenska konsumen- terna skapar möjligheter för olika producenter att hitta ett produktseg- ment eller en försäljningsstrategi som lämpar sig för de egna produk- tionsvillkoren men innebär också för den som satsar på en mera anonym bulkvara hård konkurrens med livsmedel från andra länder. 4 En nationell tillämpning Jordbruket har stor betydelse för i många avseenden. Exempelvis omsätter livsmedelsindustrin, som har sin bas i svenska råvaror, ca och är därmed den fjärde största industrisektorn. Ett konkurrenskraftigt svenskt jordbruk är inte bara viktigt för samhälls- ekonomin och sysselsättningen utan är också en förutsättning för bevar- andet av viktiga natur- och kulturmiljövärden och en levande landsbygd. Svenskt jordbruk bidrar även med mervärden för konsumenterna när det gäller säkerhet, miljö och etik. Mot denna bakgrund är det av mycket stor vikt att genomförandet av EU:s jordbruksreform i görs på ett sätt som säkerställer de målsättningar som regeringen har för svenskt jordbruk. EU:s beslut om en ny utformning av den gemensamma jordbrukspoli- tiken (GJP) innebär en i grunden radikal förändring av de medel som skall användas för att uppnå målen i EG-fördraget. Direktstöden till jordbrukarna (i ca ) omvandlas till inkomststöd, s.k. frikopplade gårdsstöd. Stödet ut- går till jordbrukaren oberoende av produktionens inriktning eller omfatt- ning. De enda villkoren för stöden är att marken hävdas och att lagstift- ning inom miljö-, djurskydds- och livsmedelsområdet följs, s.k. tvär- villkor. Detta innebär således att jordbrukaren i sina företagsekonomiska överväganden vid val av verksamhet i princip kommer att bortse från stöden. Inkomststöden skall enligt grundmodellen fördelas utifrån histo- risk produktion och som referensperiod har valts åren 20002002. En viktig förändring är också att medlemsländerna ges ett större inflyt- ande över hur jordbrukspolitiken skall utformas i det egna landet. Det ökade inflytandet innebär att medlemsstaterna kan välja om hela stödet skall utbetalas till jordbrukaren frikopplat från produktionen eller om, för en eller flera sektorer, en del av stödet skall villkoras med att produktion upprätthålls. De 7 alternativ till full frikoppling som föreligger är fortsatt koppling av av arealstöden, av torkstödet i , av stödet till utsäde, av stödet till tackor samt ett av följande tre alternativ i nötköttssektorn: av amkostödet + av slaktbidraget eller av slaktbidraget eller 75 pro- cent av handjursbidraget. Medlemsstaterna kan även välja att regionalisera stöden, dvs. ut stöden till all mark i en region. Det finns även en möjlighet att sätta av medel i ett s.k. nationellt kuvert på (640 miljoner Skr. 2003/) av de nya frikopplade gårdsstöden för att stödja särskilda typer av jordbruk som är viktiga för att skydda och förbättra miljön eller för att förbättra kvaliteten och saluföringen av jordbruksprodukter. Direktstöden till större bidragsmottagare kommer genom s.k. modu- lering att dras ned , och 5 pro- cent (). Dessa medel skall överföras till andra pelaren, dvs. miljö- och landsbygdsutveckling och utnyttjas an- tingen för att förstärka åtgärderna eller för att minska den nationella med- finansieringen i miljö- och landsbygdsprogrammen.