prop · GS032 · 2004-09-16 00:00:00 — Den ena är att utgöra en arena där elever och föräldrar kan föra fram förslag och synpunkter i frågor som berör det kollektiva inflytandet. Den andra är att utgöra ett forum där rektorn innan besluten fattas informerar eleverna och deras vårdnadshavare om förslag i frågor som är av betydelse för dem. På detta sätt ges de en möjlighet att påverka besluten. Frågan om hur elevernas inflytande när- mare skall regleras är föremål för ytterligare beredning inom . Elevskyddsombudens roll i skolan är viktig och bör stärkas. Reger- ingen tillsatte en särskild utredare (dir. 2004:91) med uppdrag att utreda vissa delar av arbetsmiljölagen. Utredaren skall bland annat se över om arbetsmiljölagen bör utvidgas till att omfatta även barn i för- skola och fritidshem. Utredaren skall också se över elevrepresentanternas befogenheter och pröva om möjligheter finns att stärka bevakningen av elevernas arbetsmiljö. Uppdraget skall redovisas . Att elever åtar sig förtroendeuppdrag är positivt och bör stödjas. En viktig faktor för att elever skall åta sig uppdrag att företräda andra elever är att deras studieförutsättningar inte försämras. finns möjlighet för elever i gymnasieskolan att få kompletterande undervisning som kom- pensation för vad de går miste om på grund av sina uppdrag. En motsva- rande reglering bör finnas för elever i de obligatoriska skolformerna. Ett antal ungdomar har politiska förtroendeuppdrag under sin gymnasietid. Regeringen anser att det är viktigt att skolan strävar efter att erbjuda även dessa elever kompletterande undervisning. fattade 1997 ett beslut om lokala styrelser med elevmajori- tet inom gymnasieskolan och vuxenutbildning. Lokala styrel- ser skulle bedrivas i form av en försöksverksamhet . Bestämmelser om försöksverksamheten finns i förordningen (1997:642) om försöksverksamhet med lokala styrelser inom gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. Försöksverksamheten har förlängts , senast till utgången av . Motsvarande försöks- verksamhet pågår även för och den obligatoriska särskolan i enlighet med förordningen (1996:605) om försöksverksamhet med lokala styrelser inom och den obligatoriska särskolan. I en sådan styrelse skall bland annat företrädare för elevernas vårdnadshavare ingå som ledamot. Företrädare för eleverna får också ingå. Enligt regeringens mening bör möjligheten till lokala styrelser göras permanent. Frågan om hur denna närmare skall regleras är föremål för ytterligare beredning inom . Vad som har anförts om stärkt inflytande i skolan innebär i huvudsak Prop. 2004/05:2 att ansvaret för genomförande av redan befintliga bestämmelser förtydligas, och att möjligheten till en frivillig verksamhet med lokala styrelser görs permanent. Detta medför inga ökade kostnader för kommunerna. 12.2.3Stärkt skydd mot kränkningar av elever i skolan Regeringens bedömning: Skyddet för elever mot kränkande behand- ling bör stärkas. Regeringen avser att återkomma till med förslag till lagstiftning om förbud mot diskriminering och annan krän- kande behandling inom skolväsendet. Skälen för regeringens bedömning: Det finns ett stort behov av ett stärkt skydd och förebyggande åtgärder mot kränkande behandling för barn och ungdomar inom skolväsendet. gav regeringen i uppdrag att kartlägga förekomsten av rasism, etnisk diskriminering, sexuella trakasserier, homofobi och könsrelaterad mobbning i skolan. Enligt undersökningen uppger en av tio elever i grund- och gymnasieskolan att de vid upprepade tillfällen utsatts för fysiska kränkningar och ännu fler att de utsatts för verbala kränkningar. Särskilt allvarligt är att många elever anger att det är skolans personal som kränker. Sammantaget visar undersökningen att pojkar utsätts för mer kränkningar än flickor. Flickor känner sig dock enligt undersökningen mer utsatta än pojkar för i stort sett alla olika former av kränkningar. Enligt Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) brister många skolor i att respektera homo- och bisexuella ungdomars lika värde och rättigheter. Handikappom- budsmannen har påpekat brister i skyddet mot osaklig särbehandling av elever med funktionshinder. Bland annat därför initierade regeringen en utredning om skolans ansvar vid kränkning av elever. I utredningens uppdrag ingick att lämna förslag på en lagsom syftar till att främja elevers lika rättigheter i olika utbildningssituationer och till att motverka diskriminering av elever på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. har i sitt slutbetänkande Skolans ansvar för kränkningar av elever (2004:50) föreslagit en särskild lag om förbud mot diskriminering och andra former av kränkningar på området. Utredningens förslag innebär skärpning av skolans ansvar för att vidta åtgärder mot och förebygga diskriminering, kränkningar med diskriminerande inslag, sexuella trakasserier och mobbning av annat slag. Förslaget till ny lag omfattar kränkningar av elever såväl från skolpersonalens sida som från andra elever. Förslaget är under beredning i och regeringen avser att återkomma till i frågan. Regeringens bedömning: Åtgärder bör vidtas som leder till kvalitets- förbättringar inom gymnasieskolan, bland annat genom att stärka indi- viduella program och genom en förstärkt lärlingsutbildning. Utredningens förslag: Betänkandet Unga utanför (SOU 2003:92) menar att det behövs en fortsatt pedagogisk utveckling av såväl grund- som gymnasieskolan för att skolan skall kunna möta även de elever som är i behov av särskilt stöd. Möjligheten till individuellt anpassad under- visning måste därför behållas och utvecklas vidare. Gymnasieskolan fö- reslås i detta sammanhang få större möjligheter att upphandla tjänster från andra aktörer, såsom studieförbund och folkhögskolor. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som kommenterat försla- get om fortsatt pedagogisk utveckling är den övervägande delen positiva till utredningens förslag. menar att de befintliga individu- ella programmen måste utvecklas och att skolans möjligheter att ge ele- ver socialt och psykologiskt stöd måste stärkas. under- stryker vikten av att skolan skall ha ett individualiserat förhållningssätt, och att de elever som ännu är inte behöriga skall erbjudas individuellt anpassad skolgång. LO delar utredningens uppfattning att målgruppen behöver ett särskilt stöd i form av vägledning och handledning och menar vidare att det individuella programmet, såsom det är utformat , inte uppfyller de behov ungdomsgruppen har. Myndigheten för skolutveckling ställer sig negativ till att inrätta ett nytt individuellt kompensatoriskt inriktat program. avstyrker förslaget om pedagogisk utveckling i sin helhet. instämmer i utred- ningens förslag att öka antal lärlingsplatser inom icke-traditionella lär- lingsområden. Skälen för regeringens bedömning: Det är ett centralt mål för reger- ingen att höja utbildningens kvalitet och likvärdighet för elever med individuella program, så att fler kan slutföra en gymnasieutbildning. Alla elever måste få rimliga möjligheter att skapa en framtid som rymmer både arbete, social integration och trygghet samt tillit till sin egen för- måga. Som anges i den presenterade gymnasiepropositionen (prop. 2003/04:140) gör regeringen bedömningen att utbildningen på individuella program bör bedrivas på heltid. Regeringen bedömer också att andra åtgärder kan behövas för att ge alla elever en adekvat utbildning. Regeringen har därför tillsatt en sär- skild utredare för att se över dels bestämmelserna om entreprenad i gym- nasieskolan, dels frågan om kommuners möjlighet att anordna gymnasie- utbildning även i andra former än genom ett direkt huvudmannaskap (dir. 2004:04). Översynen av entreprenadreglerna skall behandla vilka inslag i verksamheten som bör kunna läggas ut på entreprenad samt till vem ett sådant uppdrag skall få lämnas. Utredningen skall presentera sitt förslag . En lärlingsutbildning kan utgöra en viktig alternativ utbildningsväg. Regeringen har därför givit i uppdrag att närmare utreda förslag till utformning och reglering av en sådan gymnasial utbildning. Regeringen aviserar i budgetpropositionen att kommunerna, inom ramen för det generella statsbidraget, kommer att tillföras 450 mil- joner kronor för att stärka de indivi- duella programmen. 12.2.5Kommunalt ansvar att hålla sig informerad om hur ungdomar som inte fyllt är sysselsatta Regeringens förslag: Genom en ändring i skollagen (1985:1100) åläggs hemkommunen uttrycklig skyldighet att fortlöpande hålla sig informerad om hur de ungdomar i kommunen som fullgjort sin skol- plikt men som inte fyllt är sysselsatta, i syfte att kunna erbjuda dem lämpliga individuella åtgärder. Kommunens skyldighet skall inte omfatta de ungdomar som genomför eller har fullföljt utbildning på nationella eller specialutformade program i gymnasieskola, gymnasie- särskola eller motsvarande utbildning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyn- digas att meddela föreskrifter om den behandling av personuppgifter som är nödvändig för att kommunen skall kunna genomföra denna skyldighet. Utredningens förslag: Utredningen föreslår i sitt betänkande Unga utanför (SOU 2003:92) att varje kommun skall ha en lagstadgad skyldig- het att skapa en organisation som ansvarar för att aktivt söka upp och ge stöd till alla ungdomar som inte arbetar eller studerar. Genom individuellt utformat stöd, vägledning och utvecklingsinsatser kan dessa ungdomar ges kompetens för vidare studier eller arbete. Kom- munen skall, enligt förslaget, erbjuda insatser på heltid för dem som har behov av dessa. Utredningen föreslår också att berörda myndigheter, såsom skola, arbetsförmedling och socialtjänst, skall vara skyldiga att aktivt samverka. En statlig myndighet föreslås ansvara för uppföljning, metodutveckling, kvalitetssäkring, kunskapsutveckling samt nationell statistikinsamling för samtliga ungdomar . Remissinstanserna (Unga utanför): Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag om att kommunerna skall ansvara för att aktivt söka upp och ge stöd till unga . Några av de positiva remissinstanserna anser dock att det inte bör föreskrivas en sär- skild organisation för denna uppgift, utan att kommunerna bör organisera sig för uppgiften som det faller sig lämpligt. De flesta av kommunerna som yttrat sig över förslaget är positiva till ett förstärkt kommunalt upp- följningsansvar. Drygt hälften av dessa betonar dock att ett förstärkt kommunalt uppföljningsansvar måste finansieras fullt ut genom statliga medel. En tredjedel av remissinstanserna är negativa till utredningens förslag om ett förstärkt kommunalt uppföljningsansvar. Bland de negativa remissinstanserna förordar de flesta ett förtydligat kommunalt uppfölj- ningsansvar i enlighet med det förslag som lämnat i betänkandet Åtta vägar till kunskap En ny struktur för gymnasieskolan (SOU 2002:120). De flesta av remissinstanserna som är negativa anser att arbetsmarknadspolitik bör vara ett statligt ansvarsområde, och att sta- ten skall stå för finansiering av insatser och ersättning till den arbetslösa personen. Ett antal av de remissinstanser som avstyrker ett förstärkt kommunalt uppföljningsansvar anser att det underlag som presenteras i Prop. 2004/05:2 Unga utanför är otillräckligt som grund för förslagets genomförande. promemoria: Överensstämmer huvud- sakligen med regeringens förslag. Remissinstanserna (promemoria): Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag om att förtydliga hemkommunens skyldighet att fortlöpande hålla sig informerad om situ- ationen för de ungdomar i kommunen som fullgjort sin skolplikt men som inte fyllt är sysselsatta, i syfte att kunna erbjuda dem lämplig individuell åtgärd. menar dock att en grundlig konsekvensanalys av förslaget bör göras. anser att det bör framgå att det åligger kommunen att samverka med berörda aktörer. Datainspektionen och anser att frågan om hur och av vem information skall samlas in samt dess konsekvenser för sekretess vid personuppgifter bör regleras. anser att lagför- slaget bör träda i kraft med att föreslagna nya bestämmelse om gymnasieskolans individuella program införs (jfr prop. 2003:04:140, s 49 ff.). Skälen för regeringens förslag Av 5 kap. 13 § skollagen (1985:1100) framgår bland annat att varje kommun är skyldig att erbjuda gymnasieutbildning i form av specialutformade eller individuella program åt de ungdomar som inte antagits till något nationellt program i gymnasieskolan. Detsamma gäller för den som tagits emot på ett nationellt program i gymnasieskolan, men som avbrutit utbildningen där. Ungdomar har rätt att påbörja en gymna- sieutbildning till och med vårterminen det kalenderår de fyller . Skollagen trädde i kraft . Lagen innehöll en uttrycklig bestämmelse om hemkommunens skyldighet att hålla sig informerad om hur ungdomarna är sysselsatta. Genom de ändringar som propositionen Växa med kunskaper (prop. 1990/91:85, bet. 1990/91:UbU16, rskr. 1990/91:356) föranledde togs denna uttryckliga skyldighet bort ur för- fattningstexten, som individuella program infördes. Föränd- ringen innebar bland annat att kommunerna ålades att erbjuda en gymna- sieutbildning till alla inom den avsedda gruppen. Skyldigheten för kom- munerna att hålla sig informerade om hur ungdomar syssel- sätter sig avsågs därmed inte upphöra, utan skulle utgöra en integrerad del i verksamheten (jfr nämnda proposition s. 92). I betänkandena Unga utanför (SOU 2003:92) och Åtta vägar till kunskap (SOU 2002:120) samt i Statens skolverks rapport Det kommunala uppföljningsansvaret (dnr 2002:46) påpekas att borttagandet av bestämmelsen har lett till att kommunerna uppfattat reglerna som otydliga. Det framgår vidare att uppfattningen om vilket ansvar kommunen har för ungdomarna och vad kommunens åtaganden omfattar varierar bland kommunerna. Informationsansvar om icke skolpliktiga ungdomar För att undanröja denna otydlighet och för att skapa en enhetlig hantering i landets kommuner anser regeringen att det i skollagen bör införas en bestämmelse som innebär att varje kommun fortlöpande skall hålla sig informerad om hur de ungdomar i kommunen som fullgjort sin skolplikt men som inte fyllt är sysselsatta. Kommunens skyldighet bör dock inte omfatta de ungdomar som genomför eller har fullföljt utbildning på nationella eller specialutformade program i gymnasieskola, gymnasiesär- skola eller motsvarande utbildning. Syftet med att samla informationen är att kunna erbjuda ungdomarna lämpliga individuella åtgärder. har ansvaret för tillsynen över skolväsendet och utövar tillsyn över det uppföljningsansvar som redan enligt dagens regel- verk åvilar kommunen. Regeringen avser att ge tillsynsansvar även för kommunens ansvar att hålla sig informerad om icke skolpliktiga ungdomar. Regeringen avser att ändra förordningen (2002:1160) med instruktion för så att detta framgår. Avsikten med den föreslagna skyldigheten är att kommunen löpande skall hålla sig informerad om hur ungdomarna är sysselsatta genom utbildning, arbete eller arbetsmarknadsåtgärd. Denna information skall underlätta för kommunen att erbjuda ungdomar, som trots tidigare erbju- danden inte studerar på gymnasieskolan, en lämplig individuell åtgärd inom ramen för kommunens befintliga verksamhet. Detta skulle för det stora flertalet ungdomar som berörs av förslaget innebära ett erbjudande om gymnasieutbildning bestående av nationella program, specialutfor- made program eller individuella program. Inom individuella program kan även lärlingsutbildning erbjudas. En förutsättning för att dessa elever skall bli väl förberedda för framtida arbete och studier är att gymnasie- skolan utvecklar arbetsformer och arbetssätt som möter ungdomarnas individuella behov. För de ungdomar som saknar grundskoleutbildning eller på annat sätt inte kan tillgodogöra sig gymnasieutbildning, bör i första hand åtgärder som möjliggör utbildning finnas tillgängliga. Det bör vara en angelägenhet att stödja och stimulera alla ungdo- mar under som saknar en gymnasieutbildning att påbörja och full- följa en utbildning. Inom varje kommun bör det finnas beredskap att erbjuda vägledning och stöd för de ungdomar som inte på egen hand lyckas ta sig från grundskola till gymnasieskola, eller som avbryter sina gymnasiestudier. I de fall kommunen genom avtal med Länsarbetsnämn- den anordnar kommunala ungdomsprogram kan de ungdomar som av olika anledningar är arbetslösa men som inte går i gymnasieskolan erbju- das att delta i den verksamheten. Även insatser inom landsting och soci- altjänsten kan komma i fråga. Den förstärkning av gymnasieskolans kvalitet som regeringen presenterat i propositionen Kunskap och kvalitet elva steg för utveck- lingen av gymnasieskolan (prop. 2003/04:140) bör i kombination med regeringens nu aktuella förslag, leda till att fler ungdomar påbörjar och fullföljer en gymnasieutbildning. Den samlade kunskap som uppfölj- ningen ger bör också leda till att förutsättningarna förbättras för att de ungdomar som trots olika åtgärder inte går i gymnasieskolan kan erbju- das en sysselsättning som gör dem bättre förberedda för kommande utbildning och arbete. Förslaget om kommunens ansvar att hålla sig informerad om icke skolpliktiga ungdomar förbättrar även möjligheterna för samordning och samverkan mellan berörda aktörer som finns i ung- Detta är särskilt viktigt för att möjliggöra effektivare insatser, för att minska risken att ungdomar som är aktuella för flera olika åtgärder slussas fram och tillbaka mellan olika instanser samt för att förutsättningarna för nationell likvärdighet skall förbättras. Regeringens förslag syftar sålunda till att minska riskerna för att ung- domar hamnar utanför. I betänkandet Unga utanför (2003:92) föreslås ett förstärkt kommunalt uppföljningsansvar som bland annat innebär att kommuner åläggs en skyldighet att erbjuda individuellt utformade insatser på heltid såsom orientering, vägledning, praktik eller utveck- lingsinsatser för de ungdomar som inte går i gymnasieskolan och som omfattas av kommunens uppföljningsansvar. Regeringen anser att det är mycket angeläget att förbättra förutsättningarna för denna grupp ungdomar, och utredningens förslag utgör ett viktigt bidrag till hur situationen för gruppen kan förbättras. också en förändrad ansvarsfördelning mellan staten och kommunerna. Mot denna bakgrund, och i likhet med remissopinionen avseende betänkandet Unga utanför (2003:92), anser regeringen att en sådan förändring inte är lämplig att genomföra utan att den har föregåtts av en grundlig analys av konsekvenserna. Regeringen vill påpeka att den nu föreslagna bestämmelsen inte innebär något utökat ansvar för kommunerna utan utgör ett förtydligande av vad det befintliga ansvaret Regeringen avser att följa utvecklingen för att se om villkoren för målgruppen förbättras. Regeringen avser vidare att vid behov närmare analysera effekterna av en förändrad ansvarsfördelning och återkomma med förslag om förstärkta åtgärder. Kommunernas organisering av verksamheten skiljer sig åt över landet på grund av att kommunerna är olika i många avseenden. sakkunskap om hur verksamheten organiseras måste tas till vara. ingens förslag innebär inte att kommunernas frihet att välja organisa- För att kommunerna skall kunna fullgöra sitt ansvar att hålla sig informe- rad om icke skolpliktiga ungdomar måste personuppgifter samlas in och Uppgifter om cirka 430 000 ungdomar i landet kommer att beröras av förslaget. Av integritetsskäl är det mot den bak- grunden särskilt angeläget att säkerställa att endast nödvändig informa- Syftet med förslaget är inte att öka kontrollen av enskilda individer, utan att säkerställa att berörda erbjuds individuella åtgärder. Det bör vidare erinras om att kommunernas ansvar om att hålla sig informerad om icke skolpliktiga ungdomar är ett ansvar inom ramen för Regeringen vill erinra om att de uppgifter som blir aktuella att behandla endast skall utgöras av sådan information som är nödvändig och som inte är av känslig natur. information behövs inte, utan det bör vara tillräckligt att ange om en per- son kan bli föremål för någon av kommunens åtgärder. ter om varför en viss person inte kan komma i fråga för en åtgärd av nu aktuellt slag från kommunens sida behövs inte. Den information som det Prop. 2004/05:2 således kan komma att röra sig om utgörs av uppgifter om namn, adress, sysselsättning i form av utbildning eller arbete samt eventuellt uppgift om att en person inte är aktuell för någon åtgärd. Med hänsyn till upp- gifternas karaktär föreligger det enligt regeringen inte skäl att i lag när- mare reglera handhavandet av dessa. För att säkerställa att integritets- problem inte skall uppstå vid hanterandet av dessa uppgifter främst i för- hållande till personuppgiftslagen (1998:204) bör regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, bemyndigas att meddela före- skrifter om den behandling av personuppgifter som är nödvändig för att kommunen skall kunna genomföra sin skyldighet. Lagförslaget om ett förtydligande av att kommunerna skall hålla sig informerade om hur ungdomar i åldern är sysselsatta innebär inte något utökat ansvar för kommunerna. Lagförslaget innebär därför inte några kostnadsökningar, för vilka kommunerna skall kompenseras. 12.3Insatser för att förenkla ungdomars inträde på arbets- marknaden Hög sysselsättning är avgörande för ekonomisk tillväxt och utgör grun- den för samhällets välfärd. Arbete ger en egen försörjning och stärker självkänslan. Särskilt allvarligt är det när unga människor som försöker etablera sig på arbetsmarknaden istället hamnar i passivitet. De riskerar att mista tron på både sig själva och samhället. Alla människor skall ha möjlighet till utbildning, arbete och ett livslångt lärande. Vårt samhälle blir mer och mer kunskapsinriktat, och är det svårt att få fäste på arbetsmarknaden utan en gymnasieutbildning. Dessutom ger gymnasie- skolan ungdomar kunskaper som de behöver för deltagande i samhällsli- vet i övrigt. har arbetsmarknadsläget för ungdo- mar kraftigt försämrats. Antalet ungdomar i öppen arbetslöshet och i arbetsmarknadspolitiska program var i genomsnitt 55 000 . hade antalet stigit till när- mare 73 000. Antalet långtidsarbetslösa ungdomar fördubblades mellan och /04. I genomsnitt var 6 700 ungdomar var långtidsarbetslösa . Unga män har i betydligt större omfattning än unga kvinnor varit långtidsarbetslösa. Trots att bland annat insatser medfört att långtidsarbetslösheten bland ungdomar har halverats är den totala arbetslös- heten, dvs. ungdomar i öppen arbetslöshet och i program fortfarande oacceptabelt hög. Betänkandet Unga utanför (SOU 2003:92) som presenterades visar att 27 000 ungdomar i åldern ofrivilligt befinner sig långvarigt utanför skola eller arbete. Fördelningen mellan könen är rela- tivt jämn. Studier visar också att andelen 1920-åringar som varken arbetar eller studerar har ökat , och fördubblats Det finns därmed en stor grupp ungdomar som Prop. 2004/05:2 har tydliga svårigheter att etablera sig i arbetslivet. I den fördjupade synpunktsinsamlingen uttrycker många ungdomar ett starkt självförtroende och en stark vilja att komma ut i arbetslivet, men också kritik mot både stödet och kraven från samhället. Ett inlägg lyder: Ett meningsfullt arbete måste vara varje ung människas rättighet. Arbe- tet ska motsvara utbildningen och ge lön som går att leva på. Lönen ska inte sättas efter ålder. Ett annat inlägg lyder: Jag tycker att man ska arbeta för att unga lättare ska kunna hitta jobb när dom blir färdigutbil- dade. har gymnasieutbildning blivit en allt viktigare grund för att minska risken för arbetslöshet, och därmed ör att skapa bättre möjligheter för ungdomar att bli självständiga och förverkliga sina livsdrömmar. AMS rapport för personer som avbrutit sina gymnasiestudier (Ura 2003:8) pekar på att de som inte gått gymnasieskolan, eller som avbrutit sina studier, är arbetslösa än de som har en slutförd gymnasieutbildning.