prop · GR0380 · 2004-03-09 00:00:00 — Det torde då vara tillåtet att åberopa också det relevanta förbudet i EG:s konkurrensrätt utan att det kommer i konflikt med bestämmelserna om ändring av talan; jfr 13 kap. 3 § tredje stycket . I fråga om konkurrensskadeavgift behövs särskilda övergångs- bestämmelser som bör utformas i enlighet med vad Lagrådet föreslagit. När bestämmelser om nationell tillämpning av infördes lag föreskrevs i en övergångsbestämmelse att konkur- rensskadeavgift inte skulle få påföras för överträdelser eller åsidosättande såvitt avsåg tid före lagens ikraftträdande. Lagen trädde i kraft . Denna övergångsbestämmelse kommer att gälla även när bestämmelserna har förts över till konkurrenslagen och bör kompletteras med en särskild övergångsbestämmelse till de nu föreslagna ändringarna lag av innebörd att äldre bestämmelser i fråga om påförande av konkurrensskadeavgift för överträdelser av artikel 81 eller 82 skall fortsätta att gälla såvitt avser tid före . Till följd härav bör i övergångsbestämmelserna till ändringarna i konkurrenslagen anges att konkurrensskadeavgift får påföras för överträdelser eller åsidosättanden av artikel 81 eller 82 såvitt avser tid efter . Till följd av de nu nämnda övergångsbestämmelserna kan konkurrens- skadeavgift inte påföras med stöd av EG-rätten för överträdelser före . Däremot är det självfallet inget som hindrar att det för överträdelser som avser påförs konkurrensskadeavgift med stöd av 6 eller 19 §. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1845) om Prop. tillämpningen av Europeiska gemenskapernas Regeringen föreslår att bestämmelserna om nationell tillämpning av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget förs över till konkurrenslagen. På grund härav har den inledande 1 § justerats. I paragrafen har också, på Lagrådets inrådan, införts en upplysning om att bestämmelser om tillämpningen av nämnda bestämmelser finns i konkurrenslagen och i rådets förordning 1/2003. Vidare har 2 § upphävts och rubriken före den paragrafen slopats. I 5 §, som innehåller en uppräkning av de rättsakter som aktualiserar en tillämpning av 3 och 4 §§ i lagen, har punkt 1 utgått. Den punkten tar upp förordning 17/62, som ersätts av den nya tillämpningsförordningen 1/2003. Vidare har punkten 5 ändrats med anledning av att rådet beslutat om en ny förordning som, , ersätter den nuvarande koncentrationskontroll- förordningen. Den föreslagna övergångsbestämmelsen i fråga om konkurrens- skadeavgift har kommenterats i avsnitt 17.1. 17.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. I 1 § finns regler om vilka slags mål och ärenden som Marknads- domstolen handlägger. Bland annat nämns lag. Regeringen föreslår att bestämmelserna om nationell tillämpning av enligt den nya tillämpningsförordningen införs i konkurrenslagen och att bestämmelserna om detta lag upphävs. Som en följd av detta får hänvisningarna i denna paragraf till lag tas bort. Hänvisningar till konkurrenslagen finns redan i paragrafen. Sammanfattning av utredningens förslag Enligt direktiven skall utredningen analysera frågor som uppkommer med anledning av rådets beslut om en ny tillämpningsförordning för genomförandet av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i EG-för- draget det s.k. moderniseringsarbetet. I uppgiften ingår att pröva om reglerna i 8 § konkurrenslagen om individuella undantag från för- budet i 6 § konkurrenslagen mot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag bör göras om till ett ständigt gällande generellt undantag, om rätten för företag att få icke-ingripandebesked bör avskaffas, och om skall få behörighet att liksom kommissionen ålägga strukturella åtgärder och göra åtaganden från företag bindande. överväga ändringar i de svenska processuella reglerna med anledning av den nya tillämpningsförordningen, analysera i vilken utsträckning nuvarande regler i konkurrenslagen som gäller förfarandet, undersökningar, sanktioner m.m. kan tilläm- pas och är ändamålsenliga mot bakgrund av den nya tillämpnings- förordningen, samt överväga om reglerna om bistånd till kommissionen i samband med undersökningar bör ändras. Ett annat uppdrag är att göra en allsidig prövning av om kretsen av skadeståndsberättigade enligt konkurrenslagen bör utvidgas. Utredningen skall därutöver se över sättet att beräkna konkurrensskadeavgift i koncernförhållanden samt rättstillämpningen i samband med accesso- riska begränsningar. Enligt direktiven skall utredningen redovisa sitt uppdrag med anled- ning av en ny tillämpningsförordning, där svenska regeländringar bedöms nödvändiga inför förordningens tillämpning, och i övrigt . I detta delbetänkande redovisar utredningen den första etappen av sitt uppdrag. I kapitlen 24 redogörs översiktligt för , den svenska konkurrensrätten och den nya tillämpningsförordningen, råds- förordning 1/2003. Kapitlen 511 innehåller utredningens överväganden i de olika frågor som aktualiseras. I vart och ett av dessa kapitel redovisas mer ingående de relevanta delarna av EG-rätten, svensk rätt och den nya tillämpnings- förordningen. I kapitel 5 behandlar utredningen frågor om förhållandet mellan EG:s konkurrensrätt och nationell konkurrensrätt, särskilt mot bakgrund av principen om EG-rättens företräde framför nationell rätt. Kapitel 6 handlar om de nationella domstolarnas roll i det nya regel- systemet. I kapitel 7 överväger utredningen hur nuvarande regler om undantag och icke-ingripandebesked skall anpassas till det nya regelsystemet på EG-nivå. I kapitel 8 diskuteras särskilt huruvida ordningen med gruppundantags- förordningar bör behållas i det nya regelsystemet. Kapitel 9 handlar om de åtgärder som kan vidta mot överträdelser av konkurrensförbuden. I kapitel 10 redovisar utredningen sina överväganden i frågor om undersökningar på EG-nivå och nationell nivå samt det samarbete och bistånd som krävs. I kapitel 11 tar utredningen upp några frågor som aktualiseras av sam- arbetet mellan nationella konkurrensmyndigheter och kommissionen som har organiserats i ett nätverk. I kapitel 12 redovisar utredningen konsekvenser av sina förslag. Kapitel 13, slutligen, innehåller en författningskommentar. Den nya tillämpningsförordningen syftar till att tillämpningen av EG:s konkurrensrätt skall decentraliseras så att medlemsstaternas konkurrens- myndigheter skall få en mer framträdande roll än vad som har varit fallet, då kommissionen har varit helt dominerande. Den nuvarande förhandskontrollen i form av individuella undantag och icke-ingripande- besked, som beslutas av kommissionen, avskaffas. Kommissionen skall i stället koncentrera sig på att ingripa mot allvarliga överträdelser av för- budsreglerna. Den svenska konkurrenslagen är utformad med EG:s konkurrensrätt som förebild. Såväl de materiella förbudsreglerna som förfarandet och sanktionerna överensstämmer nära med vad som gäller enligt EG-rätten. , och har också behörighet att tillämpa förbudsreglerna i EG:s konkurrensrätt. Mot denna bakgrund uppkommer två frågor: Medför ändringarna i EG- rätten ett behov av att ändra de svenska reglerna om nationell behörighet att tillämpa EG-rätten? Bör de svenska konkurrensreglerna ändras i något avseende för att likheten med EG-rätten skall bevaras? En utgångspunkt för utredningen har varit att den svenska konkurrensrätten även fortsätt- ningsvis bör ligga så nära EG-rätten som möjligt. Förhållandet mellan EG-rätten och nationell rätt Utredningen tar först upp frågan om det alls behövs någon nationell kon- kurrensrätt vid sidan av EG-rätten och kommer fram till att så är fallet, bl.a. mot bakgrund av att det är ovisst vad det EG-rättsliga samhandels- rekvisitet innebär och därmed också hur långt EG-rättens konkurrens- Artikel 3 i tillämpningsförordningen innehåller bestämmelser om för- hållandet mellan å ena sidan artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget och å andra sidan nationell konkurrensrätt. Efter en analys av dessa bestäm- melser kommer utredningen fram till slutsatsen att de innebär att EG- rätten måste tillämpas så snart samhandelsrekvisitet är uppfyllt och att EG-rätten i andra fall inte får tillämpas. serna att nationell rätt tillämpas parallellt med EG-rätten, men en sådan tillämpning får inte leda till något annat resultat än en tillämpning av EG- rätten, utom i vissa fall av ensidiga förfaranden. därför en ordning som innebär att EG-rätten skall tillämpas när sam- handelsrekvisitet är uppfyllt och förbudsreglerna i konkurrenslagen när samhandelsrekvisitet inte är uppfyllt. De nationella domstolarnas roll Artikel 15 i tillämpningsförordningen handlar om kommissionens och de nationella konkurrensmyndigheternas samarbete med nationella dom- Där föreskrivs att domstolar får begära upplysningar och yttranden Vidare får nationella konkurrensmyndigheter och kommissionen yttra sig skriftligen till nationella domstolar. stolens tillstånd får de också yttra sig muntligen. Utredningen har övervägt hur sådana yttranden bör behandlas i en svensk domstolsprocess och har kommit fram till att de flesta frågor som rör förfarandet kan lösa sig utan särskilda lagstiftningsåtgärder. behövs är en bestämmelse om att ett skriftligt yttrande kan lämnas utan avseende om det annars skulle uppkomma avsevärda olägenheter i rätte- Mer problematiskt är i vilken mån domstolen ex officio skall få lägga ett yttrande till grund för sitt avgörande. Frågan måste ses i belysning av praxis som ger vid handen att konkurrensrätten i vid om- fattning är indispositiv. Utredningen föreslår en lagregel av innebörd att ett yttrande från kommissionen eller får beaktas av domstolen utan åberopande av part. En av de stora nyheterna i den nya tillämpningsförordningen är att kommissionens förhandskontroll genom beslut om undantag och icke- ingripandebesked avskaffas och ersätts av en direkt tillämplig undantags- Mot den bakgrunden föreslår utredningen att motsvarande system på nationell nivå också skall avskaffas och det såväl när Konkurrens- verket tillämpar EG-rätten som när verket tillämpar konkurrenslagens Vidare införs i stället en direkt tillämplig undantagsregel. Med den föreslagna ordningen bedömer företagen själva om deras avtal och förfaranden är förenliga med konkurrensreglerna. Enligt den nya tillämpningsförordningen skall systemet med grupp- undantag finnas kvar. Med stöd av en rådsförordning skall kommissionen alltså kunna förklara att artikel 81.1 inte skall tillämpas på vissa kate- gorier av avtal, beslut av företagssammanslutningar eller samordnade förfaranden. Utredningen föreslår att de svenska reglerna om gruppundantag upp- hävs. Som skäl till detta anför utredningen att gruppundantagen kan fungera som administrativ lättnad när systemet med indivi- duella undantag har avskaffats. Svenska gruppundantag kommer inte heller att kunna tjäna som vägledning när det finns gruppundantag på EG-nivå och gränsen för EG-rättens tillämpningsområde är oklar. Slut- ligen kan det ifrågasättas från konstitutionell synpunkt att grupp- undantag, som har viktiga civilrättsliga verkningar, bör utfärdas i förord- ningsform. Utredningen föreslår att även fortsättningsvis skall kunna ålägga företag att upphöra med överträdelser av 6 och 19 §§ kon- kurrenslagen och artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget. Enligt den nya tillämpningsförordningen får kommissionen ålägga företag att vidta strukturella åtgärder, vari synes ingå att ett företag skall kunna brytas upp i skilda delar. Utredningen föreslår ingen motsvarande regel för Konkur- rensverkets del. En tidigare utredning har kommit fram till att upp- brytning inte är användbar som metod att komma till rätta med sned- vridning av konkurrensen (se SOU 2001:94). Även vid ett förnyat över- vägande framstår det enligt utredningens mening inte som lämpligt att införa regler om uppbrytning på nationell nivå. Enligt artikel 9 i tillämpningsförordningen får kommissionen godta ett åtagande från ett företag som enligt kommissionens preliminära bedöm- ning har överträtt ett förbud. Genom beslutet kan kommissionen göra åtagandet bindande. Enligt förordningen skall även en nationell konkur- rensmyndighet kunna godta åtaganden och utredningen föreslår bestäm- melser i konkurrenslagen med den innebörden. Att verket godtar ett åtagande medför att det inte blir aktuellt att besluta om ett åläggande. Utredningen föreslår dock regler om att ett beslut att godta ett åtagande skall kunna återkallas under vissa närmare angivna förutsättningar. I artiklarna i tillämpningsförordningen finns bestämmelser om inspektioner som beslutas av kommissionen, om bistånd av nationella myndigheter och om annat samarbete vid undersökningar. Utredningen konstaterar att de nuvarande svenska reglerna om detta är tillräckliga i de flesta hänseenden. Två frågor kräver dock lagreglering. Enligt artikel 21 får kommissionen besluta om inspektion på annan plats än hos det berörda företaget. Ett sådant beslut får inte genomföras utan förhandsgodkännande av den nationella rättsliga myndigheten i den berörda medlemsstaten. skall pröva frågor om förhandsgodkännande. rande regler om att får genomföra undersökningar på begäran av kommissionen och andra medlemsstater i EU. kommer att företräda i samarbetet i nätverket. Hur samarbetet kommer att gestalta sig är inte klart ännu, men det torde inte kräva några lagstiftningsåtgärder i . Utredningen föreslår i detta avsnitt en ändring i sekretesslagen så att sekretess skall gälla för uppgifter hos som verket erhållit genom undersökningar på uppdrag av kommissionen eller kon- kurrensmyndigheten i en annan medlemsstat i EU. ningen ett undantag från den särskilda talerätten enligt nuvarande 23 § andra stycket konkurrenslagen för sådana fall där har beslutat att inte ta upp ett klagomål på grund av att en annan konkur- rensmyndighet inom EU handlägger ärendet. I en sådan situation är det enligt utredningens mening inte motiverat att frågan skall kunna föras Den nya tillämpningsförordningen skall tillämpas från och med den 1 Utredningen föreslår att de svenska lagändringarna skall träda Vidare föreslår utredningen övergångsbestämmelser bl.a. för avtal och förfaranden för vilka undantag eller icke-ingripande- besked har beslutats eller som omfattas av ett gruppundantag. övergångsbestämmelser gäller dock endast för avtal och förfaranden där samhandelsrekvisitet inte är uppfyllt. Om något annat inte följer av 8, 18 c eller 18 e §, är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på mark- naden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Härigenom förskrivs i fråga om konkurrenslagen (1993:20) dels att 5, 9-18, 20-22, 29 och 61 §§ samt rubrikerna närmast före 8, 12, 13, 15, 17, 20 och 22 skall upphöra att gälla,1 dels att 6, 8, 19, 23, 26, 28 b, 28 c, 45, 47-49, 57, 60, 62, 63, 64, 64 a, 64 c, och 69 §§ skall ha följande lydelse, dels att det skall införas 5 nya paragrafer, 8 a, 23 a, 53 a, 53 b och 70 §§, av följande lydelse. 6 §2 Om något annat inte följer av beslut enligt 8 eller 15 § eller av 13, 17, 18 c eller 18 e §, är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på mark- naden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. Detta gäller särskilt sådana avtal som innebär att 1.inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs, 2.produktion, marknader, teknisk utveckling eller investeringar begränsas eller kontrolleras, 3.marknader eller inköpskällor delas upp, 4.olika villkor tillämpas för likvärdiga transaktioner, varigenom vissa handelspartner får en konkurrensnackdel, eller 5.det ställs som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handels- bruk har något samband med föremålet för avtalet. får i det sär- Förbudet i 6 § gäller inte för ett skilda fallet besluta om undantag avtal som från förbudet i 6 § för ett avtal som 1.bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande, 2.tillförsäkrar konsumenterna en skälig andel av den vinst som där- igenom uppnås, 1 Senaste lydelse av rubriken närmast före 15 § 1998:648. 2 Senaste lydelse 2000:1021. 3.bara ålägger de berörda företagen begränsningar som är nödvändiga för att uppnå målet i 1, och 4.inte ger de berörda företagen möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av nyttigheterna i fråga. På sådana avtal som kan på- verka handeln mellan medlems- stater i Europeiska unionen tilläm- pas artikel 81 i EG-fördraget i stället för 68 §§. Missbruk från ett eller flera företags sida av en dominerande ställning på marknaden är förbjudet. Sådant missbruk kan särskilt bestå i att 1.direkt eller indirekt påtvinga någon oskäliga inköps- eller försälj- ningspriser eller andra oskäliga affärsvillkor, 2.begränsa produktion, marknader eller teknisk utveckling till nackdel för konsumenterna, 3.tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner, varigenom vissa handelspartner får en konkurrensnackdel, eller 4.ställa som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. På sådana förfaranden som kan påverka handeln mellan medlems- stater i Europeiska unionen tilläm- pas i stället artikel 82 i EG-för- företag att upphöra med överträdel- företag att upphöra med överträdel- ser av förbuden i 6 eller 19 §. ser av förbuden i 6 eller 19 § eller artikel 81 eller 82 i EG-fördraget. tänker att ett företag överträder något av förbuden och företaget åtar sig att vidta åtgärder som är ägnade att undanröja miss- tankarna, får verket godta åtagan- det i stället för att meddela ett Verkets beslut får avse en bestämd Om i ett visst Om i ett visst 3 Senaste lydelse 1998:648. fall beslutar att inte meddela ett sådant åläggande, får Marknads- åläggande enligt första stycket, får domstolen göra det på talan av ett företag som berörs av över- talan av ett företag som berörs av grundar sig på artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget. får återkalla ett beslut enligt 23 § andra stycket om 1.de omständigheter som låg till grund för beslutet har förändrats i något väsentligt avseende, 2.de som beslutet gäller bryter mot något åtagande som har angetts i beslutet, eller 3.beslutet grundades på oriktiga eller vilseledande uppgifter. av besluta att ett av besluta att ett företag skall betala en särskild av- företag skall betala en särskild av- gift (konkurrensskadeavgift), (konkurrensskadeavgift), om företaget eller någon som handlar företaget eller någon som handlar på företagets vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har eller av oaktsamhet har överträtt 1. överträtt förbuden i 6 eller förbuden i 6 eller 19 § eller artikel 19 §, eller 81 eller 82 i EG-fördraget. 2. åsidosatt ett villkor som beslutats med stöd av 10 § andra stycket. Avgiften tillfaller staten. ges beträffande ett företag som har beträffande ett företag som har överträtt ett förbud enligt 6 §, om överträtt ett förbud enligt 6 § eller artikel 81 i EG-fördraget, om 1.anmäler överträdelsen till innan verket har fått tillräckligt underlag för att ingripa mot överträdelsen och något annat företag som deltagit i överträdelsen inte har gjort anmälan tidigare, 2.lämnar all den information om överträdelsen som företaget har tillgång till, 3.samarbetar fullt ut med under utredningen av överträdelsen, och 4.har upphört eller efter sin anmälan upphör att medverka i överträdelsen. Konkurrensskadeavgiften får dock inte efterges, om företaget har haft den ledande rollen i överträdelsen och det med hänsyn till omständig- heterna därför är uppenbart oskäligt med eftergift. På ansökan av ett företag som På ansökan av ett företag som anmäler en överträdelse av ett för- anmäler en överträdelse av ett för- bud enligt 6 § skall Konkurrens- bud enligt 6 § eller artikel 81 i EG- verket förklara om de förutsätt- ningar för eftergift av konkurrens- förklara om de förutsättningar för skadeavgift som anges i 28 b § första stycket 1 är uppfyllda. som anges i 28 b § första stycket 1 Ett beslut varigenom verket förklarat att förutsättningarna enligt 28 b § första stycket 1 för eftergift föreligger är bindande för verket samt för och . Om det behövs för att skall kunna fullgöra sina upp- gifter enligt denna lag, får verket ålägga 1.ett företag eller någon annan att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat, 2.den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken att inställa sig för förhör på tid och plats som verket bestämmer, eller 3.en kommun eller ett landsting som driver verksamhet av ekonomisk eller kommersiell natur att redovisa kostnader och intäkter i verksam- heten. Första stycket gäller även vid handläggning på begäran av Europeiska gemen- skapernas kommission eller en konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen. Senaste lydelse 2002:595. Senaste lydelse 2002:595. 2003/04:80 Bilaga 2 att verket får genomföra en under- att verket får genomföra en under- sökning hos ett företag för att ut- sökning hos ett företag för att ut- reda om detta har överträtt för- reda om detta har överträtt för- buden i 6 eller 19 §, om buden i 6 eller 19 § eller artikel 81 eller 82 i EG-fördraget, om 1. det finns anledning att anta att en överträdelse har skett, 2. företaget inte rättar sig efter ett 2. företaget inte rättar sig efter ett åläggande enligt 45 § 1 eller det åläggande enligt 45 § första stycket annars finns risk att bevis undan- 1 eller det annars finns risk att hålls eller förvanskas, och bevis undanhålls eller förvanskas, 3. vikten av att åtgärden vidtas är tillräckligt stor för att uppväga det intrång eller annat men som åtgärden innebär för den som drabbas av åtgärden. Första stycket gäller även en an- sökan som gör på begäran av Europeiska gemen- skapernas kommission eller en konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen. Ansökan skall göras skriftligen. Ett beslut enligt 47 § får avse även någon annan än det företag som är föremål för utredning. Ett sådant beslut får meddelas bara om 1.vad som föreskrivs i 47 § första stycket 1 och 3 är uppfyllt, 2.det finns särskild anledning att anta att bevis finns hos den som an- sökan avser, och 3. denne inte rättar sig efter ett åläggande enligt 45 § 1 eller det annars finns risk att bevis undan- hålls eller förvanskas. 3. denne inte rättar sig efter ett åläggande enligt 45 § första stycket 1 eller det annars finns risk att be- vis undanhålls eller förvanskas. Ett beslut enligt 47, 48, 53 a eller 56 b § får meddelas utan att den som ansökan avser får tillfälle att som ansökan avser får tillfälle att yttra sig, om det kan befaras att yttra sig, om det kan befaras att undersökningen annars skulle för- undersökningen annars skulle för- lora i betydelse. lora i betydelse. Beslut meddelat med stöd av första stycket skall sändas endast till När undersökningen börjar skall verket överlämna ett 6 Senaste lydelse 2002:595. exemplar av beslutet till den hos vilken undersökningen skall genom- Frågor om förhands- godkännande enligt artikel 21.3 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget prövas av på ansökan av . När Europeiska gemenskapernas kommission har beslutat om en undersökning enligt artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget får kronofogdemyndigheten på an- sökan av besluta om handräckning för att kommis- sionens undersökning skall kunna genomföras. Detsamma gäller när beslut om förhandsgodkännande meddelats enligt 53 a §. Frågor om handräckning enligt denna paragraf prövas av Krono- fogdemyndigheten i . Därvid gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om sådan verk- ställighet som avses i 16 kap. 10 § den balken.