prop · GS0340 · 2004-10-26 00:00:00 — Ränta beräknas enligt 5 § ränte- lagen (1975:635) för tiden till dess betalning skall ske och enligt 6 § räntelagen för tiden därefter. En andelshavare som inte har deltagit i ett visst arbete får ansluta sig till detta efter anmälan på stämma eller skriftlig anmälan hos förestånda- ren. I sådant fall skall andelshavaren i förhållande till sin andel i kon- cessionen ersätta följande slag av kostnader som föranletts av arbetet: 1. kostnader för sådana byggnader och andra anläggningar, maskiner, redskap, inventarier och förråd som är nödvändiga eller nyttiga för fort- satt undersökning eller bearbetning, efter det värde egendomen har när andelshavaren ansluter sig till arbetet, 2. kostnader för ersättning eller 2. kostnader för ersättning eller Prop. inlösen enligt 7 kap. 2 § samt kost- inlösen enligt 7 kap. 2 eller 3 § samt kostnader för markanvis- ning och fördelning av ersättning, ningsförrättning och fördelning av 3. kostnader för sådana undersöknings- och tillredningsarbeten som har utförts efter markanvisningsförrättningen och som är nödvändiga eller nyttiga för fortsatt undersökning eller bearbetning. Har mark som tillhör en andels- Har mark som tillhör en andels- havare tagits i anspråk för arbetet, havare tagits i anspråk för arbetet, skall den andelshavare som anslu- skall den andelshavare som anslu- ter sig betala ersättning för detta i ter sig betala ersättning för detta i förhållande till sin andel enligt de förhållande till sin andel enligt de grunder som anges i 7 kap. 3 §. grunder som anges i 7 kap. 4 §. jas utan att säkerhet har ställts en- jas utan att säkerhet har ställts en- ligt 3 kap. 5 § tredje stycket eller ligt 3 kap. 3 § tredje stycket eller om anläggning utförs i strid med om väg byggs i strid med 3 kap. 3 kap. 3 § andra stycket, får kro- 3 § andra stycket, får kronofogde- myndigheten på ansökan av den av den som äger eller innehar som äger eller innehar marken marken meddela särskild hand- meddela särskild handräckning för räckning för att arbetet skall ställas att arbetet skall ställas in eller att in eller att anläggningen skall tas marken skall återställas på under- bort på undersökarens bekostnad. I fråga om sådan handräckning som avses i första stycket finns be- stämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräck- ning. Till böter eller fängelse skall den dömas som upp- såtligen eller av oaktsamhet 1. bedriver undersökningsarbete i strid med bestämmelserna om krav på undersökningstillstånd eller bearbetningskoncession, 2. påbörjar undersökningsarbete 2. påbörjar undersökningsarbete utan att iaktta vad som föreskrivs i utan att iaktta vad som föreskrivs i 3 kap. 5 § om underrättelse och 3 kap. 3 § om ställande av säkerhet ställande av säkerhet, och i 3 kap 5 och 5 a §§ om 3.utför bearbetning eller därmed sammanhängande verksamhet i strid med bestämmelserna om bearbetningskoncession, 4.lägger igen utfraktsväg, ort eller borrhål i strid med bestämmelserna om krav på tillstånd i 5 kap. 8 § eller 13 kap. 7 §, eller 5.lägger ned gruva eller motsvarande anläggning i strid med 14 kap. 4 § tredje stycket. 8 Senaste lydelse 1991:874. Till böter eller fängelse döms också den som upp- Prop. 2004/05:40 såtligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktig uppgift när han fullgör uppgiftsskyldighet enligt koncessionsvillkor eller enligt 2 § 1. I fall som avses i första stycket 3 kan som utvunnits förklaras förverkat. Om ett brott som avses i första stycket 2 berör enbart enskilds rätt, får åklagare väcka åtal endast om målsäganden anger brottet till åtal. I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag gäller följande. Beslut av bergmästaren i frågor Beslut av bergmästaren i frågor som gäller meddelande av bearbet- ningskoncession, tillstånd till över- låtelse av koncession eller ändring av villkoren för en koncession Beslut av bergmästaren i frågor enligt 4 kap. 10 § Beslut av bergmästaren i andra frågor som gäller bearbetnings- byggande av väg enligt 3 kap. 3 § Beslut av bergmästaren i fråga som avses i 3 kap. 7 § enligt 4 kap. 9 § tredje stycket Tillstånd av bergmästaren att lägga igen utfraktsväg, ort eller borrhål enligt 5 kap. 8 § eller 13 kap. 6 § 9 Senaste lydelse 1995:106. Beslut av bergmästaren i ärende om ersättning enligt 7 kap. 1 § Beslut av förrättningsmyndigheten i 8 kap. 7 § Beslut av förrättningsmyndigheten i ärende om markanvisning Tillstånd av bergmästaren att lägga ned gruva eller motsvarande an- läggning enligt 14 kap. 4 § tredje stycket Beslut av bergmästaren i andra frågor enligt denna lag Beslut av i frågor som avses i 3 kap. 6 § Beslut av i frågor om prövande av säkerhet enligt 17 kap. Den fastighetsdomstol inom vars Prop. 2004/05:40 område marken som tvisten gäller eller större delen därav är belägen Den fastighetsdomstol inom vars område marken som tvisten gäller eller större delen därav är belägen Den fastighetsdomstol inom vars område marken som tvisten gäller eller större delen därav är belägen eller enligt 8 kap. 6 a § första eller fjärde stycket. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag gäller följande. Beslut av bergmästaren i frågor som gäller undersökningstillstånd Beslut av bergmästaren i frågor som gäller fastställande av en arbetsplan för undersökningsarbe- te enligt 3 kap. 5 a § Beslut av bergmästaren i frågor som gäller meddelande av bearbet- ningskoncession, tillstånd till över- Den fastighetsdomstol inom vars område marken som tvisten gäller eller större delen därav är belägen låtelse av koncession eller ändring av villkoren för en koncession Beslut av bergmästaren i frågor enligt 4 kap. 10 § Beslut av bergmästaren i andra frågor som gäller bearbetnings- byggande av väg enligt 3 kap. 3 § Beslut av bergmästaren i fråga som avses i 3 kap. 7 § enligt 4 kap. 9 § tredje stycket Tillstånd av bergmästaren att lägga igen utfraktsväg, ort eller borrhål enligt 5 kap. 8 § eller 13 kap. 7 § Beslut av bergmästaren i ärenden om ersättning enligt 7 kap. 1 eller 2 § Beslut av bergmästaren om mine- ralersättning enligt 7 kap. 7 § Beslut av bergmästaren enligt 8 kap. 7 § Beslut av förrättningsmyndigheten i ärenden om markanvisning Tillstånd av bergmästaren att lägga ned gruva eller motsvarande an- läggning enligt 14 kap. 4 § tredje stycket Den fastighetsdomstol inom vars område marken som tvisten gäller eller större delen därav är belägen Den fastighetsdomstol inom vars område marken som tvisten gäller eller större delen därav är belägen Den fastighetsdomstol inom vars område marken som tvisten gäller eller större delen därav är belägen Den fastighetsdomstol inom vars område marken som tvisten gäller eller större delen därav är belägen Beslut av bergmästaren i andra Allmän förvaltningsdomstol frågor enligt denna lag Beslut av i frågor som avses i 3 kap. 6 § Beslut av i frågor om eller enligt 8 kap. 6 a § första eller fjärde stycket. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut av geologiska undersökning enligt 1 § får inte överklagas. beslut i överklagade ärenden enligt 3 kap. 7 § får inte överklagas. Detsamma gäller fastighetsdomstolens beslut i dit över- klagade ärenden som gäller jäv mot förrättningsman. Överklagas bergmästarens be- slut i ärende om ersättning enligt 7 kap. 1 § eller i tvist enligt 8 kap. 7 § eller överklagas förrättnings- myndighetens beslut i ärende om markanvisning, svarar tillstånds- eller koncessionshavaren för sina egna kostnader i fastighetsdom- stolen och i högre rätt. Tillstånds- eller koncessionshavaren svarar vidare för de kostnader som åsam- kas motparterna i fastighetsdom- stolen genom att tillstånds- eller koncessionshavaren har överklagat bergmästarens beslut och i högre rätt genom att han har överklagat dit. Vad som har sagts gäller dock inte om annat följer av 18 kap. 6 eller 8 § rättegångsbal- ken. I övrigt tillämpas 18 kap. . Överklagas bergmästarens be- slut i ett ärende om ersättning en- ligt 7 kap. 1 eller 2 § eller i en tvist enligt 8 kap. 7 § eller över- klagas förrättningsmyndighetens beslut i ett ärende om markanvis- ning, svarar tillstånds- eller kon- cessionshavaren för sina egna kostnader i fastighetsdomstolen och i högre rätt. Tillstånds- eller koncessionshavaren svarar vidare för de kostnader som åsamkas motparterna i fastighetsdomstolen genom att tillstånds- eller konces- sionshavaren har överklagat berg- mästarens beslut och i högre rätt genom att han eller hon har över- klagat dit. Vad som har sagts gäller dock inte om annat följer av 18 kap. 6 eller 8 § rättegångs- balken. I övrigt tillämpas 18 kap. . Om säkerhet som skall ställas enligt denna lag inte har godkänts av den till vars förmån den ställs, skall säkerheten prövas av . Borgen får godkännas av läns- Borgen får godkännas av läns- Prop. styrelsen endast om borgensman- styrelsen endast om borgensman- nen svarar för egen skuld och, om nen svarar som för egen skuld och, flera har tecknat borgen, de svarar om flera har tecknat borgen, de Staten, kommuner, landstings- Staten, kommuner, behöver inte ställa säkerhet. inte ställa säkerhet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 3 kap. 5 och 5 a §§ tillämpas inte på undersök- ningstillstånd som har beviljats före ikraftträdandet. Om ett sådant under- sökningstillstånd förlängs efter denna tidpunkt skall dock de nya bestäm- melserna tillämpas för tiden därefter. 3.Bestämmelserna i 7 kap. 2 och 7 §§ tillämpas inte på bearbetnings- koncessioner som har beviljats före ikraftträdandet. Ärendet och dess beredning beslutade regeringen att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att utreda vissa frågor gällande äganderätten till mark och hur denna äganderätt förhåller sig till minerallagen (1991:45) och gruvnäringens behov. Vidare skulle behovet av förstärkt skydd för värdefulla natur- och kulturmiljöer utredas i samband med dels pröv- ningen av undersökningstillstånd och dels undersökningsarbeten. Utred- ningen fick namnet . överlämnade utredaren betänkandet Minerallagen, markägarna och miljön (SOU 2000:89). En sammanfattning av betänkan- det finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkan- det har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr N2000/7740/ESB). beslutade regeringen att tillsätta en interdeparte- mental arbetsgrupp med uppgift att analysera vissa mineralpolitiska frågor. Vid remissbehandlingen av betänkande hade dessa frågor av många remissinstanser ansetts särskilt angelägna att ytterligare analysera. Kompletterande analyser har genomförts i huvudsak på fyra områden: omvärldsanalys för gruvnäringen, internationell minerallagstiftning, er- sättning till fastighetsägare samt myndighetsstrukturen på mineralom- rådet. Utöver detta lämnas i arbetsgruppens rapport vissa förslag av- seende minerallagens avgifter och om hinder mot undersökningstillstånd. Det senare rör frågor som uppmärksammats av Bergsstaten vid hand- läggning av ärenden. Vidare görs en nulägesredovisning av ansvaret för tillsynen över gamla gruvhål. Arbetsgruppen överlämnade departementsprome- en ändrad minerallag - vissa kompletterande mineral- politiska frågor (Ds 2002:65). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 4. Arbetsgruppens lagförslag finns i bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i Närings- departementet (dnr N2002/12339/ESB). En mindre modifiering har gjorts av arbetsgruppens förslag när det gäller mineralersättningen. Förslaget har i den delen beretts under hand med geologiska undersökning, Bergsstaten och , och metallproducenter i SveMin (tidigare ). Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemo- kratiska regeringen och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Regeringen har följt Lagrådets förslag och synpunkter utom i fråga om prövningen av arbetsplaner och kommunicering av ansökningar om Regeringen behandlar Lagrådets synpunkter i Prop. 2004/05:40 avsnitt 5.1.4, 5.1.5 och 5.2.3 samt i författningskommentaren. redaktionella ändringar har gjorts i lagtexten. Ändamålet med minerallagen (1991:45) är att reglera formerna och för- utsättningarna för undersökning och utvinning av vissa mineralfyndig- heter oavsett vem som äger marken. Nedan görs en översiktlig redo- visning av minerallagens bestämmelser. Lagen gäller undersökning och bearbetning av fyndigheter på egen eller annans mark av vissa särskilt uppräknade mineraliska ämnen. Bestäm- melser som berör verksamhet som avses i lagen finns också i miljö- balken, (1987:10), lagen (1988:950) om kultur- minnen m.m., strålskyddslagen (1988:220) och lagen (1984:3) om kärn- teknisk verksamhet. Lagen tillämpas inte inom allmänt vattenområde i havet. Där är i stället lagen (1966:314) om kontinentalsockeln tillämplig. Med undersökning avses arbete i syfte att påvisa en fyndighet av ett koncessionsmineral och att utröna fyndighetens sannolika ekonomiska värde och dess beskaffenhet i övrigt, i den mån sådant arbete innebär intrång i markägarens eller annan rättsinnehavares rätt. Med bearbetning avses utvinning och tillgodogörande av koncessionsmineral. Undersök- ning får, med undantag för vissa rättigheter som fastighetsägaren har, utföras endast av den som har undersökningstillstånd och bearbetning endast av den som har bearbetningskoncession. Bestämmelser om undersökningstillstånd finns i 2 kap. minerallagen. Ett undersökningstillstånd ger den som beviljats tillståndet ensamrätt till undersökning och tillträde till marken inom tillståndsområdet och företräde framför andra till en eventuell fyndighet inom området. Den som är fastighetsägare har, så länge ingen annan har beviljats undersök- ningstillstånd, rätt att undersöka om och finns på den egna fastigheten. Fastighetsägaren kan också medge att någon annan får utföra undersökningsarbete. Om ett undersökningstillstånd har beviljats har dock tillståndshavaren ensamrätt till att få göra undersökningar. Ärenden om undersökningstillstånd prövas av bergmästaren. Undersökningstillstånd skall avse ett bestämt område, som inte får vara större än att tillståndshavaren kan antas ha möjlighet att undersöka det på ett ändamålsenligt sätt. Området skall också ha en för ändamålet lämplig form (2 kap. 1 §). Undersökningstillstånd skall meddelas om det finns anledning att anta att undersökning i området kan leda till fynd av kon- cessionsmineral och sökanden inte uppenbarligen saknar möjlighet att få till stånd en ändamålsenlig undersökning. Tillstånd att bedriva undersök- ning beträffande olja, gasformiga kolväten eller diamant får dock beviljas endast den som visar sig vara lämplig att bedriva sådan undersökning (2 kap. 2 §). Undersökningstillstånd gäller för beslutet. Giltig- hetstiden kan sedan förlängas till maximalt . Förlängning sker först med sammanlagt högst om ändamålsenlig undersökning har utförts inom området eller om tillståndshavaren har godtagbara skäl till att undersökning inte har skett och dessutom gör sannolikt att området kommer att undersökas inom den tid som ansökan avser. Därefter kan förlängning ske med sammanlagt högst om det finns särskilda skäl och sedan med ytterligare sammanlagt högst om det finns synnerliga skäl. Sistnämnda möjlighet till förlängning har ännu inte ut- nyttjats. När ett undersökningstillstånd eller en bearbetningskoncession har upphört, gäller, om det inte finns synnerliga skäl, en karenstid från det att tillståndet eller koncessionen upphörde att gälla tills en ny ansökan om undersökningstillstånd beträffande mark inom samma om- råde kan prövas (2 kap. 9 §). Undersökningstillstånd får inte heller, utan att det finns särskilda skäl, meddelas inom en skyddszon runt ett område som om- fattas av en bearbetningskoncession. Om en gruva eller motsvarande an- läggning inte har tagits i drift från det att bearbetningskon- cession meddelades, får dock undersökningstillstånd meddelas inom skyddszonen tills anläggningen tas i drift. Om en sådan anläggning tas i drift inom koncessionsområdet får undersökningstillstånd meddelas kon- cessionshavaren eller annan som har dennes samtycke (2 kap. 9 a §). Undersökningstillstånd beträffande olja, gasformiga kolväten eller diamant skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen eller enskild rätt (2 kap. 10 §). Bestämmelser om undersökningsarbete finns i huvudsak i 3 kap. mineral- lagen. Den som har undersökningstillstånd får inom tillståndsområdet bedriva undersökningsarbete för att visa att sådant som omfattas av till- ståndet finns inom området och för att ta närmare reda på fyndighetens storlek, beskaffenhet och brytvärdhet. Arbetet skall utföras så att minsta skada och intrång vållas. Tillståndshavaren får ta mark i anspråk för att uppföra byggnader som är oundgängligen nödvändiga för undersöknings- arbetet. I den utsträckning det behövs får mark tas i anspråk för att bygga väg inom området eller använda väg till och inom området. Efter tillstånd av bergmästaren får mark också tas i anspråk för att bygga nödvändig väg till området (3 kap. 1 och 3 §§). Minst undersökningsarbetet påbörjas skall tillstånds- havaren underrätta bergmästaren, ägaren till den mark där arbetet skall bedrivas och innehavarna av nyttjanderätt eller servitut om när arbetet skall påbörjas. Kan arbetena komma att beröra annan särskild rätt skall även innehavaren av denna underrättas, exempelvis väghållare för en- skild väg. Underrättelser till andra än bergmästaren skall delges. Innan arbetet påbörjas skall tillståndshavaren ställa säkerhet för ersättning för skada eller intrång som föranleds av undersökningsarbete, om inte den som är berättigad till ersättning medger annat (3 kap. 5 §). Undersökningsarbete får inte äga rum inom nationalpark eller i strid Prop. 2004/05:40 med föreskrifter som har meddelats för natur- eller kulturreservat med stöd av 7 kap. . tillstånd krävs för undersökningsarbete inom befäst- ningsområden, kyrkogårdar, begravningsplatser och de s.k. obrutna fjällen (3 kap. 6 §). Bergmästarens tillstånd krävs för undersöknings- arbete inom följande områden: område inom trettio meter från allmän väg, järnväg, kanal som är upplåten för allmän trafik och flygplats, område inom från tomt med byggnad där någon är bosatt under övervägande del av året, område med kyrka, annan samlingslokal, undervisningsanstalt, hotell, vårdanstalt och liknande inrättningar, och område med elektrisk kraftstation eller industriell anläggning eller med detaljplan eller områdesbestämmelser (3 kap. 7 §). Skada och intrång som föranleds av undersökningsarbete skall ersättas av tillståndshavaren (7 kap. 1 §). Eventuella tvister om ersättningen prö- vas av bergmästaren. Bestämmelser om bearbetningskoncession och därmed sammanhängande verksamhet finns i huvudsak i 4 och 5 kap. minerallagen. För att få bryta krävs normalt bearbetningskoncession enligt minerallagen. Genom detta beslut förvärvar koncessionshavaren rätten till mineralfyndigheten. En fastighetsägare får för sitt husbehov utan koncession bearbeta fyndigheter av koncessionsmineral så länge ingen annan har koncession inom området. Om koncession meddelas annan inom ett område där fastighetsägaren bearbetar fyndigheter av konces- sionsmineral eller annat mineraliskt ämne för sitt husbehov har fastig- hetsägaren rätt att i skälig utsträckning fortsätta verksamheten om det inte finns särskilda skäl för annat. Bearbetningskoncession meddelas om en fyndighet som sannolikt kan tillgodogöras ekonomiskt har påträffats och fyndighetens belägenhet och art inte gör det olämpligt att sökanden får den begärda koncessionen. Koncession för bearbetning av olja eller gasformiga kolväten får dock beviljas endast den som visar att han är lämplig att bedriva sådan be- arbetning. I koncessionsärendet skall reglerna i 3 och 4 kap. om hus- hållning med mark och vatten tillämpas. Om koncessionsärendet avser en verksamhet som senare skall prövas även enligt eller någon annan lag skall 3 och 4 kap. tillämpas endast vid prövningen av koncessionsärendet. En koncession får inte strida mot detaljplan eller områdesbestämmelser. Mindre avvikelser får dock göras om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas. En koncession skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen eller enskild rätt eller som behövs för att naturtillgångarna skall utforskas och till- varatas på ett ändamålsenligt sätt. En bearbetningskoncession skall avse ett bestämt område, som avgrän- sas efter vad som är lämpligt med hänsyn till fyndigheten, ändamålet med koncessionen och övriga omständigheter. En koncession meddelas . Om sökanden begär det får dock bestämmas. Koncessionstiden förlängs utan särskild ansökan med i sänder om regelbunden bearbetning pågår när giltighetstiden går ut. Även om det inte pågår regelbunden bearbetning kan giltighetstiden under vissa förutsättningar förlängas . Den som har koncession får inom koncessionsområdet, eller under jord, bedriva undersökningsarbete och utföra bearbetning och där- med sammanhängande verksamhet. Verksamheten får i princip endast avse sådana som omfattas av koncessionen. Den som har bearbetningskoncession skall ersätta skada eller intrång som föranleds av undersökningsarbete och av att mark tas i anspråk för bearbetning eller därmed sammanhängande verksamhet. Om det uppstår synnerligt men för någon fastighet eller del därav på grund av att mark tas i anspråk skall koncessionshavaren lösa den fastighet eller fastighets- del som lider sådant men, om ägaren begär det (7 kap. 1 och 2 §§). I fråga om ersättning och löseskilling gäller vissa regler i expropriations- lagen (1972:719) i tillämpliga delar. Tvister om ersättning prövas av bergmästaren. Ärenden om bearbetningskoncession prövas som regel av berg- mästaren. Under vissa förutsättningar skall dock bergmästaren hänskjuta ärendet till regeringens prövning. Regeringen prövar överklaganden av beslut om bearbetningskoncession. Bestämmelser om markanvisningsförrättning finns i 9 kap. minerallagen. För att bearbetning och därmed sammanhängande verksamhet skall få äga rum krävs att mark anvisas för ändamålet. Markanvisningsförrättning hålls av bergmästaren på begäran av koncessionshavaren. skall bergmästaren biträdas vid förrättningen av två gode män. Vid förrättningen bestäms den mark inom koncessionsområdet som koncessionshavaren får ta i anspråk för bearbetning av en mineral- fyndighet. Vidare bestäms den mark som koncessionshavaren, inom eller utom koncessionsområdet, får ta i anspråk för verksamhet som hänger samman med bearbetningen. Normalt kommer koncessionshavaren över- ens med markägaren och innehavarna av särskild rätt om mark- användningen. I så fall anvisas mark i enlighet med överenskommelsen. I annat fall anvisas den mark som behövs. anvisas tills vidare om inte sökanden begär något annat. Beslut om markanvisning skall ange den anvisade markens läge, om- fattning och ändamål samt innehålla avgörande i tvister om ersättning enligt 7 kap. 1 eller 2 § som har prövats vid förrättningen. Beslutet skall också innehålla avgörande av frågor om ersättning för förrättnings- kostnader (9 kap. 22 §). Överenskommelse om ersättning som avses i 7 kap. 1 eller 2 § skall fastställas i markanvisningsbeslutet om någon av parterna begär det (9 kap. 23 §). Innan beslut fattas om inlösen av en del av en fastighet enligt 7 kap. 2 § skall på det sätt som gäller för fastighets- bildning en karta med beskrivning ha upprättats över området och dess Prop. 2004/05:40 gränser ha utmärkts (9 kap. 25 § andra stycket). Anvisad mark får till- trädas innan markanvisningsbeslutet har vunnit laga kraft, om sökanden har ställt säkerhet för den ersättningsskyldighet som avses i 7 kap. 1 och 2 §§ och bergmästaren inte bestämmer annat (9 kap. 26 §).