prop · GR03122 · 2004-03-15 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: Genom regleringen i förordning (EG) nr 2157/2201 om stadga för europabolag (förordningen) skapas en ny bolagsform. Förordningen träder i kraft . Från och med detta datum får det inom EES-staternas territorium bildas europeiska publika aktiebolag, europabolag (eller SE-bolag). Direktivet 2001/86/EG om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagar- inflytande (direktivet) innehåller regler om arbetstagarinflytande i dessa bolag. Ett europabolag får inte bildas utan att det är fastställt vilket arbetstagarinflytande som skall gälla i bolaget. Direktivet skall vara genomfört i medlemsstaterna och i EES-staterna som förord- ningen träder i kraft, d.v.s. . Arbetsmarknadens parter har förklarat att de inte bedömer det lämpligt att införliva direktivet genom kollektivavtal. Direktivets regler är omfattande, detaljerade och speciella. Det framstår inte som lämpligt att ändra i befintligt regelverk genom att t.ex. komplettera lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet och lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda. Regeringen föreslår därför, i likhet med utredaren, att direktivet genomförs genom en ny lag. Direktivets föreskrifter är i vissa delar detaljerade utan att lämna ut- rymme för nationella avvikelser. I andra delar anges däremot att frågor skall lösas i enlighet med nationell lagstiftning och praxis. möjligaste mån underlätta för parterna bör reglerna, där detta inte fram- Prop. 2003/04:122 står som olämpligt, ansluta till de regler som i övrigt finns inom den 5.2.1När lagen skall tillämpas Regeringens förslag: Bestämmelserna om hur ledamöter för arbets- tagare i utses gäller oavsett var europabolaget skall ha eller har sitt säte. Övriga bestämmelser om förhandlingsdelegationen och för- handlingsförfarandet samt vad som gäller om avtal inte träffas gäller när europabolaget skall ha eller har sitt säte i . Utredarens förslag: Stämmer huvudsakligen överens med regering- ens. Utredaren har dock förslagit att lagen skall innehålla en erinran om att lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (medbestäm- mandelagen) är tillämplig parallellt med den nya lagen. Remissinstanserna: Företagarna och Akademikers Central- organisation () anser att förhållandet mellan den föreslagna lagen och medbestämmandelagen bör klargöras. anser att det bör klargöras att även arbetsmiljölagen skall gälla i europabolag. Skälen för regeringens förslag Förhandlingsförfarandet skall enligt direktivet, artikel 6, regleras av lag- stiftningen i den stat där europabolaget skall ha sitt säte om inte annat särskilt förskrivs. Med förhandlingsförfarandet avses bestämmelserna i artiklarna 35 om bl.a. inrättandet av det särskilda förhandlingsorganet, avtalets innehåll och förhandlingarnas varaktighet. I en bilaga till direktivet finns referensbestämmelser. Dessa bestäm- melser skall gälla i de fall något avtal om arbetstagarinflytande av olika skäl inte kommit till stånd. Referensbestämmelserna i lagstiftningen i en EES-stat skall tillämpas på europabolag som har sitt säte i landet. Detta framgår av artikel 7. De undantag som finns från denna huvudregel är att arbetstagarleda- möter till de olika organen skall väljas enligt nationell rätt. Detta följer av bl.a. artikel 3.2b och bilagan del 1b. Direktivet får förstås så att leda- möterna skall utses enligt regleringen i den stat där arbetsplatsen är belägen. Dessa bestämmelser bör genomföras genom en särskild lagvalsregel. Förhållandet till andra bestämmelser Hur den föreslagna lagens bestämmelser skall förhålla sig till med- bestämmandelagen och till annan arbetsrättslig reglering behandlas i av- snitt 6. 5.2.2Begränsningar i lagens tillämplighet Regeringens förslag: Verksamhet som är av religiös, vetenskaplig, konstnärlig eller annan ideell natur eller som har kooperativt, fackligt, politiskt eller annat opinionsbildande ändamål undantas från lagens tillämpningsområde i fråga om verksamhetens mål och inriktning. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Akademikers () tillstyrker att opinionsbildande verksamhet, såvitt avser verk- samhetens mål och inriktning, undantas från lagens tillämpningsområde. Övriga remissinstanser har inte berört frågan. Företagarna anser att det behöver klargöras huruvida den nya regleringen enbart skall gälla för frågor som är transnationella. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 8.3 får i den nationella lagstiftningen införas särskilda bestämmelser för europabolag som direkt och huvudsakligen ägnar sig åt opinionsbildande verksamhet med avseende på information och meningsyttringar, förutsatt att sådana sär- skilda bestämmelser redan ingår i den nationella lagstiftningen. Sådana särskilda bestämmelser som avses i direktivet finns i 2 § medbestäm- mandelagen, där det sägs att arbetsgivares verksamhet som är av religiös, vetenskaplig, konstnärlig eller annan ideell natur eller som har ett kooperativt, fackligt, politiskt eller annat opinionsbildande ändamål skall undantas från den lagens tillämpningsområde såvitt avser verksamhetens mål och inriktning. Regeringen föreslår därför i likhet med utredaren, att ett motsvarande undantag införs i den nu föreslagna lagen. Det kan ifrågasättas om verksamheter som t.ex. har ett politiskt eller fackligt ändamål kommer att drivas i form av europabolag. Å andra sidan är det av värde att tillämpningsområdet för den nu föreslagna lagen och med- bestämmandelagen är likadant. Företagarna har föreslagit att den nya lagen om arbetstagarinflytande i europabolag bör begränsas till att enbart gälla för frågor som är trans- nationella. Direktivets reglering om t.ex. representationsorganets be- hörighet är inte helt klar, se artikel 2i och bilagans del 2a. Direktivets ordalydelse att bl.a. informationen och samrådet skall omfatta frågor som rör själva europabolaget, talar dock för att inte enbart frågor som berör arbetstagare i flera stater skall omfattas av regleringen. Någon inskränk- ning av lagens tillämpningsområde till frågor som enbart är transnatio- nella är därför inte aktuell. 5.3.1 Definitioner med anknytning till bolag eller stater Regeringens förslag: I lagen avses med EES-stater: staterna i Europeiska unionen samt de övriga stater som omfattas av , europabolag: ett bolag som bildas i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2157/2001 av om stadga för europabolag, deltagande bolag: de företag som direkt deltar i bildandet av ett europabolag, dotterbolag: ett företag som ett annat företag utövar ett bestämmande inflytande över i enlighet med vad som anges i 912 §§ lagen om europeiska företagsråd, berörda dotterbolag eller berörda filialer: dotterbolag eller filialer till ett deltagande bolag och som föreslås bli dotterbolag eller filialer till ett europabolag när detta bildas. Utredarens förslag: Stämmer i huvudsak överens med regeringens. Utredaren har dock inte föreslagit någon definition av begreppet EES- stater. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag Enligt direktivet, artikel 14.1, gäller dess reglering för EU:s medlems- stater. Genom ett beslut av har direktivet blivit en del av . Regleringen gäller alltså för hela det Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (EES). Det bör av lagen framgå att den är tillämplig inom hela EES-området och inte enbart i EU- staterna. Det är av detta skäl lämpligt att använda benämningarna EES- stat respektive EES-stater i lagen. Med EES-stater avses EU:s medlems- stater och de stater som utöver EU:s medlemsstater har ingått EES-av- talet. En definition av begreppet EES-stater bör införas i lagen. Enligt direktivet, artikel 2a, är ett SE-bolag ett bolag som bildats i enlig- het med rådets förordning (EG) 2157/2001. En definition av vad som avses med det centrala begreppet SE-bolag eller europabolag underlättar tillämpningen av den föreslagna lagen. regeringen att begreppet europabolag bör användas i lagen varför en sådan definition bör införas. Enligt direktivet, artikel 2b, är deltagande bolag de bolag som direkt deltar i bildandet av ett europabolag. Vilka bolag som får delta i bildandet av ett europabolag regleras i artikel 2 och 3 i förordningen. Reglerna skiljer sig åt mellan de olika bildandesätten. Ett europabolag kan bildas genom bildande av ett holdingbolag, bildande av ett dotterbolag, eller ombildning av ett nationellt publikt aktiebolag. En utgångspunkt för att ett bolag skall få delta i bildandet av ett europabolag är att det har sitt säte och huvudkontor inom EES. En EES- stat har dock, enligt artikel 2.5 i förordningen, rätt att föreskriva att ett bolag som inte har sitt huvudkontor inom EES får delta i bildandet av ett europabolag, om bolaget är bildat i överensstämmelse med lagstiftningen i en EES-stat, har sitt säte i den staten och har faktisk och fortlöpande anknytning till ekonomin i en EES-stat. Frågan om ett bolag med huvud- kontor utanför EES bör få delta i bildandet av ett europabolag behandlas i propositionen Europabolag (prop. 2003/04:112 avsnitt 5.3). Regeringen föreslår i det lagstiftningsärendet att utvidgar kretsen för vilka bolag som får delta i bildandet av ett europabolag. Vilka bolag som får delta i bildandet av ett europabolag kan alltså variera beroende på vilken nationell lag som är tillämplig på förfarandet att bilda ett europabolag. Dotterbolag och filialer som omnämns i förordningens artikel 2 blir inte deltagande bolag. För att ett nationellt bolag skall få ombildas till ett europabolag, måste det ha ett dotterbolag som om- fattas av lagstiftningen i en annan medlemsstat (artikel 2.4 i förord- ningen). Det är det bolag som skall ombildas som blir vad som direktivet benämner deltagande bolag. Dotterbolaget kommer att vara dotterbolag till detta deltagande bolag. Även när europabolag bildas genom fusion och när de skapas som SE-holdingbolag eller SE-dotterbolag är det de bolag som direkt deltar i bildandet, som blir deltagande bolag i direkti- vets mening. De deltagande bolagen kan ha dotterbolag. Om inte dessa dotterbolag direkt deltar i bildandet av europabolaget, blir de inte del- tagande bolag utan dotterbolag till de deltagande bolagen. Vid fusion (artikel 2.1 i förordningen) får publika aktiebolag som anges i förordningens bilaga 1 delta. För svensk del innebär det att bolag som enligt aktiebolagslagen (1975:1385) klassificeras som publika aktie- bolag får delta. Även i ombildningsfallen skall de deltagande bolagen vara publika aktiebolag (artikel 2.4 i förordningen). Troligen gäller även här de som anges i bilaga 1, även om förordningen här inte innehåller någon uttrycklig hänvisning till bilagan. Vid bildande av SE-holdingbolag (artikel 2.2 i förordningen) är det i stället privata och publika aktiebolag enligt förordningens bilaga 2 som får delta. För svensk del innebär det att ett bolag som enligt den svenska aktiebolagslagen klassificeras som ett aktiebolag (publikt eller privat) får delta. Vid bildandet av ett SE-dotterbolag (artikel 2.3 i förordningen) är kretsen av bolag som kan delta i bildandet betydligt vidare. Här får alla bolag som omfattas av det EG-rättsliga bolagsbegreppet delta, nämligen bolag enligt civil- och handelslagstiftning, inbegripet kooperativa sammanslutningar samt andra offentligrättsliga eller privaträttsliga juri- diska personer, med undantag av sådana som inte drivs i vinstsyfte (se artikel 48 i EG-fördraget). Därutöver står möjligheten att bilda SE- dotterbolag öppen för andra offentligrättsliga och privaträttsliga enheter, som har bildats i överensstämmelse med lagstiftningen i en medlemsstat och har sitt säte och huvudkontor i gemenskapen. För svensk del torde i princip alla erkända associationsformer omfattas. I praktiken lär det dock främst vara aktiebolag och ekonomiska föreningar som berörs. Även ett europabolag kan vara ett deltagande bolag vid bildande av ett europabolag genom fusion, i form av SE-holdingbolag eller SE-dotter- bolag (artikel 3.1 i förordningen). Ett europabolag kan självt bilda ett eller flera dotterbolag i form av europabolag (artikel 3.2 i förordningen). I den föreslagna regleringen är det av stor betydelse att de deltagande bolagen, det vill säga det eller de företag som bildar ett europabolag, kan skiljas ut från dem som enbart är dotterbolag eller filialer till ett del- tagande bolag. En definition av begreppet deltagande bolag bör därför införas. Eftersom det bland de deltagande bolagen kan förekomma både aktiebolag och andra associationsformer bör definitionen av vad som är ett deltagande bolag innefatta begreppet företag i stället för bolag. I direktivet (artikel 2c) definieras dotterbolag till ett bolag som ett företag över vilket bolaget utövar ett bestämmande inflytande enligt artikel 3.2 3.7 i rådets direktiv /45/EG. EG-rätten innehåller inte någon allmän bolagsrättslig koncern- definition. I rådets sjunde bolagsrättsliga direktiv /349/EEG (det sjunde bolagsrättsliga direktivet) finns bestämmelser som kan sägas inne- fatta en koncerndefinition. Det sjunde bolagsrättsliga direktivets koncerndefinition har dock inte betydelse annat än på redovisningsrättens område (se prop. 1995/96:10 del II s. 108-113, 175-178 och 288). Defi- nitionen av dotterföretag i det sjunde bolagsrättsliga direktivet är när- liggande men inte identisk med definitionen av kontrollerat företag i rådets direktiv /45/EG om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (direktivet om euro- peiskt företagsråd). Direktivet om europeiskt företagsråd har genomförts i svensk rätt genom lagen (1996:359) om europeiska företagsråd (lagen om euro- peiska företagsråd). I lagens 912 §§ återfinns följande definition av kontrollerande företag: 9 § Om inte annat visas, skall ett företag anses utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag, om det i eget eller någon annans namn 1.har rätt att utse fler än hälften av medlemmarna i det andra företagets styrelse eller motsvarande ledningsorgan, 2.kontrollerar mer än hälften av rösterna för aktierna eller andelarna i företaget, eller 3.äger mer än hälften av aktierna eller andelarna i företaget. 10 § Om flera företag inom en företagsgrupp anses kunna utöva ett bestämmande in- flytande över ett annat företag, skall i första hand det företag som avses i 9 § 1 och i andra hand det företag som avses i 9 § 2 anses som kontrollerande företag. Detta gäller om det inte visas att ett annat företag utövar ett bestämmande inflytande. 11 § Sådana investmentbolag som avses i artikel 3.5 a eller 3.5 c i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av om kontroll av företagskoncentrationer skall inte anses vara kontrollerande företag i förhållande till andra företag på grund av aktie- eller andelsinnehav, även om kraven i 9 § är uppfyllda. 12 § En konkursförvaltare, rekonstruktör eller likvidator som vidtar åtgärder enligt bestämmelserna i konkurslagen (1987:672), lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion, aktiebolagslagen (1975:1385) eller motsvarande lagstiftning skall vid tillämpningen av denna lag inte anses utöva ett bestämmande inflytande över ett företag. Förordningen innehåller inte någon definition av begreppet dotter- bolag. Det kan eventuellt medföra problem om begreppet dotterbolag vid tillämpningen av förordningen ges en tolkning som avviker från den som gäller enligt direktivet. Vid genomförandet av direktivet om europeiskt företagsråd övervägdes frågan om det var möjligt att använda aktie- bolagslagens koncernbegrepp. Det konstaterades då att det inte var möj- ligt eftersom det var direktivets definition av grupp av gemensamhets- företag som skulle omfattas av lagen (se prop. 1995/96:163 s. 31). Regeringen finner inte skäl att göra någon annan bedömning . Re- geringen föreslår därför att begreppet dotterbolag definieras som ett företag över vilket ett annat företag utövar ett bestämmande inflytande i enlighet med 912 §§ lagen om europeiska företagsråd. Berörda dotterbolag eller berörda filialer I artikel 2d finns en definition av vad som skall anses som dotterbolag respektive driftsenheter. Dotterbolag eller driftsenheter är dotterbolag eller driftsenheter knutna till ett deltagande bolag som eventuellt skall bli dotterbolag eller driftsenheter till ett europabolag när detta bildas. Begreppet driftsenhet förekommer på ett stort antal ställen i direktivet. Begreppet i sig definieras dock inte. I den engelska versionen av direkti- vet används begreppet . Begreppet förekommer även i direktivet om information och samråd och i förordningen om insolvensförfaranden.11 I dessa rätts- akter motsvaras av begreppet driftställe i de svenska versionerna. Begreppet driftsenhet är väl etablerat i svensk arbetsrätt. Det har dock en något annan innebörd än den som synes avses med begreppet i detta direktiv. Begreppet finns i t.ex. 22 § anställningsskyddslagen och avser där i princip en sådan del av ett företag som är belägen inom en och samma byggnad eller inom ett och samma inhägnade området, dvs. fabrik, butik, restaurang osv. (se prop. 1973:129 s. 260). Begreppet drift- ställe borde därför vara att föredra framför begreppet driftsenhet. Utredaren har emellertid föreslagit att begreppet driftsenhet skall ersättas av begreppet filial. Begreppet filial (på engelska branch) före- kommer i förordningen. I och rådets direktiv /12/EG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (artikel 1.3) definieras filial på 11 och rådets direktiv /14/EG om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (artikel 2 b) och rådets förordning (EG) 2000/1346 om insolvensförfaranden (artikel 2 h). följande sätt: ett driftställe som utgör en legalt beroende del av ett kreditinstitut och som självständigt utför alla eller vissa av de transaktio- ner som är hänförliga till verksamhet i kreditinstitut, samtliga de drift- ställen som i en medlemsstat är inrättade av ett kreditinstitut med huvud- kontor i en annan medlemsstat skall anses utgöra en enda filial. Filial motsvaras i den engelska versionen av branch medan driftställen mot- svaras av places of business. I direktivet om europeiskt företagsråd förekommer termen verksamhet för att beteckna gemenskapsföretagets verksamhet i det land det har sitt säte men också för att beskriva den verksamhet företaget har i andra länder. För att utpeka verksamheter i när gemenskapsföretaget har sitt säte i något annat land, valdes i lagen om europeiskt företagsråd termen filial (se prop. 1995/96:163 s. 3435). Ett deltagande bolag eller ett europabolag kan ha en eller flera verk- samheter belägna både i den EES-stat där europabolaget skall ha eller har sitt säte och i andra EES-stater. I de fall verksamheterna är belägna i säteslandet skall, vid beräkningar av antalet arbetstagare, arbetstagarna beräknas i samtliga dessa verksamheter tillsammans. Så snart verksam- heterna är belägna i något annat land än säteslandet, skall arbetstagare i verksamheterna dock anses tillhöra arbetsstyrkan i det land där verksam- heterna är belägna och inte där bolaget har sitt säte. Vid beräkning av arbetsstyrkan i ett bolags verksamheter i ett och samma land, finns det med direktivets utgångspunkter inte något skäl att beräkna arbetsstyrkan uppdelad på olika driftsenheter. I lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. finns bestämmelser om formerna för näringsverksamhet som bedrivs i av utländska företag och utomlands bosatta svenska eller utländska medborgare. Där anges bl.a. att företag skall bedriva sin verksamhet i genom ett avdelningskontor med självständig förvaltning (filial). Ett europabolag med säte i ett annat land än men med verksamhet i torde vara att betrakta som ett utländskt företag i filiallagens bemärkelse och filialen kommer således i princip att falla under den lagens tillämpnings- område, se propositionen Europabolag (prop. 2003/04:112 avsnitt 5.32). Regeringen gör följande bedömning. Eftersom begreppet driftsenhet i svensk arbetsrätt har en något annan innebörd än den som synes avses med begreppet i direktivet, bör ett annat ord väljas för detta begrepp i den svenska lagen. De ord som kan vara lämpliga för detta begrepp är antingen driftställe eller filial. Regeringen anser att benämningen filial är att föredra. Begreppet filial används i förordningen. Ordet filial valdes också i lagen om europeiska företagsråd för att beteckna verksamheter i när gemenskapsföretagets säte inte finns i . Därutöver är benämningen filial bäst lämpad för att definiera det begrepp som avses i direktivet, nämligen att utpeka ett företags samtliga driftsenheter eller verksamheter i ett och samma land som inte är bolagets sätesland. Regeringen föreslår därför att begreppet filial används i den svenska lagtexten i stället för begreppet driftsenhet. Utredaren har föreslagit att ordet berörda tillförs definitionen. De begrepp som definieras i artikel 2d, har i den svenska versionen av direktivet givits en benämning som gör dem otydliga. Detta beror på att ordet berörda synes ha fallit bort ur benämningen. Ord vilka betyder be- rörda finns med i motsvarande benämning i andra språkversioner, se t.ex. i den engelska, danska eller franska versionen av direktivet. Syftet med definitionen är att införa begrepp genom vilka de dotterbolag eller drifts- enheter (filialer) som skall bli dotterbolag eller driftsenheter (filialer) till europabolaget kan särskiljas från de dotterbolag eller driftsenheter (filia- ler) som inte skall bli dotterbolag eller driftsenheter (filialer) till europa- bolaget. Regeringen anser att begreppen blir tydligare om de utformas efter samma mönster som i andra språkversioner av direktivet. Vi föreslår där- för att begreppen berörda dotterbolag eller berörda filialer införs i den svenska lagen. 5.3.2Definitioner med anknytning till arbetstagarinflytande Regeringens förslag: I lagen avses med medverkan: det arbetstagarinflytande som utövas genom rätten att a)välja eller på annat sätt utse några av ledamöterna i ett företags till- syns- eller förvaltningsorgan, eller b)föreslå eller avvisa några eller alla ledamöter i ett företags tillsyns- eller förvaltningsorgan. arbetstagarråd: organ som företräder arbetstagarna i ett europabolag och dess dotterbolag och filialer vid information och samråd samt, i före- kommande fall, utövar rätten till medverkan i europabolaget. Utredarens förslag: Stämmer i huvudsak överens med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag Arbetstagarinflytande innebär enligt direktivet, artikel 2h, samtliga mekanismer, däribland information, samråd och medverkan, genom vilka arbetstagarrepresentanterna kan utöva ett inflytande på beslut som fattas inom bolaget. De beslut som inflytandet tar sikte på är sådana som avser t.ex. ekonomiska frågor, finansiell utveckling och ledning av bolaget samt förändringar i verksamheten, se bl.a. bilagan till direktivet del 2 punkterna b och c. Hur dessa former för arbetstagarinflytande skall ut- övas i de enskilda fallen är beroende av om inflytandet regleras genom avtal mellan parterna eller i enlighet med de regler som skall gälla om avtal inte träffas. Begreppen information och samråd behandlas i avsnitt 5.8.3. Liksom i svenska aktiebolag utövas aktieägarnas beslutanderätt i europa- bolag vid bolagsstämma, se propositionen Europabolag (prop. 2003/04:112 avsnitt 4.3.4). När det gäller europabolagets övriga organisation kan denna vara uppbyggd på två olika sätt, antingen enligt ett monistiskt system eller enligt ett dualistiskt system (se förordningen, artikel 38). Den monistiska organisationsmodellen som är den som ligger när- mast det svenska systemet innebär att det utöver bolagsstämman finns ett bolagsorgan, förvaltningsorganet. Det är förvaltningsorganet som ut- övar ledningen och förvaltningen av bolaget.