prop · GR03121 · 2004-03-17 00:00:00 — dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 3 a §, av följande lydelse. I fråga om läkemedel som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av (2004:000). får ålägga den som fått ett läkemedel godkänt att återkalla läkemedlet från dem som innehar det 1.om det behövs för att förebygga skada, 2.om läkemedlet inte är verksamt för sitt ändamål, 3.om det inte är av god kvalitet, eller 4.om väsentliga krav i samband med tillverkning eller import inte uppfylls. Återkallelse har den innebörd som följer av 8 § andra stycket produktsäkerhetslagen (1988:1604). Återkallelse har den innebörd som följer av 16 § första stycket produktsäkerhetslagen (2004:000). Denna lag träder i kraft . 2.10Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1326) om personlig skyddsutrustning för privat bruk Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:1326) om personlig skyddsutrustning för privat bruk dels att 1012 §§ skall upphöra att gälla, dels att 1, 8 och 9 §§ och rubriken närmast framför 9 § skall ha följande lydelse. Föreskrifterna i denna lag meddelas till uppfyllande av förpliktelser enligt avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Produktsäkerhetslagen (1988:1604) skall tillämpas på sådana varor som omfattas av denna lag. Detta gäller även om varorna uppfyller sådana krav som har föreskrivits med stöd av 4 §. Genom lagen genomförs rådets direktiv /686/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om personlig skyddsutrustning.23 Produktsäkerhetslagen (2004:000) skall tillämpas i fråga om sådana varor som omfattas av denna lag. Den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot 4 § skall dömas till böter eller fängelse i högst . I ringa fall skall inte dömas till ansvar. En näringsidkare skall åläggas att betala en sanktionsavgift, om näringsidkaren eller någon som handlar på näringsidkarens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot 4 §. I fråga om sanktionsavgift enligt första stycket tillämpas 37 § andra stycket och 3843 §§ produktsäkerhetslagen (2004:000). 1.Denna lag träder i kraft . 2.De äldre bestämmelserna i 8 § gäller fortfarande när det är fråga om varor som har tillhandahållits före ikraftträdandet. 3.Mål som vid ikraftträdandet är anhängigt vid domstol och som inte gäller ansvar eller förverkande prövas enligt äldre bestämmelser. 23 EGT L 399, 30.12.1989, s. 1838 (Celex 31989L0686). 2.11Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet dels att 911 §§ skall upphöra att gälla, dels att 1, 7 och 8 §§ och rubriken närmast framför 8 § skall ha följande lydelse. Föreskrifterna i denna lag meddelas till uppfyllande av förpliktelser enligt avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Produktsäkerhetslagen (1988:1604) skall tillämpas på leksaker som kan medföra risk för personskada. Detta gäller även om varorna uppfyller sådana krav som har föreskrivits med stöd av 3 §. Genom lagen genomförs rådets direktiv /378/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet.24 Produktsäkerhetslagen (2004:000) skall tillämpas i fråga om leksaker som omfattas av denna lag. Den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot 3 § skall dömas till böter eller fängelse i högst . I ringa fall skall inte dömas till ansvar. En näringsidkare skall åläggas att betala en sanktionsavgift, om näringsidkaren eller någon som handlar på näringsidkarens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot 3 §. I fråga om sanktionsavgift enligt första stycket tillämpas 37 § andra stycket och 3843 §§ produktsäkerhetslagen (2004:000). 1.Denna lag träder i kraft . 2.De äldre bestämmelserna i 7 § gäller fortfarande när det är fråga om varor som har tillhandahållits före ikraftträdandet. 3.Mål som vid ikraftträdandet är anhängigt vid domstol och som inte gäller ansvar eller förverkande prövas enligt äldre bestämmelser. 24 EGT L 187, , s. 113 (Celex L31988L0378). 2.12Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1328) om farliga livsmedelsimitationer Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:1328) om farliga livsmedelsimitationer dels att 1 och 3 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen närmast före 1 § skall införas en ny rubrik som lyder Inledande bestämmelser, dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 47 §§, samt närmast före 47 §§ nya rubriker med följande lydelse. Föreskrifterna i denna lag meddelas till uppfyllande av förpliktelser enligt avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Genom lagen genomförs rådets direktiv /357/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om produkter som, på grund av sina yttre egenskaper, kan förväxlas med andra produkter och härigenom utgöra en risk för konsumenters hälsa och säkerhet.25 (1988:1604) skall, med det tillägg (2004:000) skall tillämpas i fråga som görs i andra stycket, tillämpas på livsmedelsimitationer som kan medföra risk för personskada. särskild risk för personskada, kan honom att fortsätta med det. Förbudet får även avse en annan Vid bedömningen av om en livsmedelsimitation är farlig skall 25 EGT L 192, , s. 4950 (Celex 31987L0357). 8, 9 och 12 §§ Prop. 2003/04:121 produktsäkerhetslagen (2004:000) Tillsyn över efterlevnaden av lagen utövas av . får meddela de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att denna lag skall efterlevas. Ett sådant föreläggande eller förbud skall förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. En näringsidkare skall åläggas att betala en sanktionsavgift, om näringsidkaren eller någon som handlar på näringsidkarens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot 4 §. Sanktionsavgift får inte åläggas någon för en överträdelse av ett förbud eller en underlåtelse att följa ett föreläggande som har meddelats vid vite enligt denna lag. I övrigt skall i fråga om sanktionsavgift bestämmelserna i 37 § andra stycket och 3943 §§ produktsäkerhetslagen (2004:000) tillämpas. beslut i enskilda fall enligt 5 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten får bestämma att dess beslut enligt 5 § skall gälla . Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om livsmedelsimitationer som har marknadsförts, tillverkats eller importerats före ikraftträdandet. 3.Mål som vid ikraftträdandet är anhängigt vid domstol prövas enligt äldre bestämmelser. Förslag till lag om ändring i lagen (1993:584) om Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter skall ha följande lydelse. Denna lag innehåller allmänna bestämmelser om medicintekniska produkter. För vissa sådana produkter finns härutöver bestämmelser i annan lagstiftning. I fråga om medicintekniska produkter som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter gäller också produktsäkerhetslagen (2004:000). Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar att det närmast före rubriken och miljökrav skall införas en ny paragraf, 1 a §, och att det närmast före rubriken införas en ny paragraf, 6 a §, av följande lydelse. produkter som omfattas av denna (2004:000). Den som ansvarar för att väsentliga säkerhets- och miljökrav är uppfyllda skall åläggas att betala en sanktionsavgift, om denne är näringsidkare och uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot 2 eller 3 § eller föreskrifter som har meddelats med stöd av någon av dessa bestämmelser. Sanktionsavgift får inte åläggas någon för en överträdelse av ett förbud eller en underlåtelse att följa ett föreläggande som har förenats med vite. I övrigt skall i fråga om sanktionsavgift bestämmelserna i 37 § andra stycket och 3943 §§ produktsäkerhetslagen (2004:000) tillämpas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Sanktionsavgift enligt 6 a § får inte dömas ut för överträdelser som har skett före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i lagen (1998:1707) om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1998:1707) om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner skall ha följande lydelse. I fråga om bullerkrav för mobila maskiner finns också särskilda föreskrifter i andra författningar. I fråga om mobila maskiner som är avsedda för konsumenter eller kan antas komma att användas av konsumenter gäller också produktsäkerhetslagen (2004:000). Denna lag träder i kraft . 2.16Förslag till lag om ändring i lagen (2001:558) om vägtrafikregister Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (2001:558) om vägtrafikregister skall ha följande lydelse. 13 §26 Bestämmelserna i 12 § gäller inte i fråga om 1.fordon som används uteslutande inom inhägnade järnvägs- eller industriområden eller inom inhägnade tävlingsområden eller andra liknande inhägnade områden, 2.släpvagnar som dras av traktorer, motorredskap klass II eller sådana tunga terrängvagnar som är konstruerade för en hastighet av högst , om fordonen i det enskilda fallet används endast på motsvarande sätt som en jordbrukstraktor enligt fordonsskattelagen (1988:327), 3.fordon som brukas kortaste lämpliga väg till eller från ett besiktningsorgan enligt 4 kap. 2 § fordonslagen (2002:574) för registreringsbesiktning eller, i fråga om fordon som har förts in i för testkörning enligt 23 § första stycket 4, för kontrollbesiktning, 4.fordon som provkörs vid besiktning eller inspektion av polisman eller sådan besiktningstekniker, bilinspektör eller tekniker som avses i fordonslagen i den utsträckning som behövs för att förrättningen skall kunna genomföras, 5. fordon som provkörs av den som särskilt förordnat att utföra haveriundersökning, att utöva tillsyn enligt produktsäkerhetslagen (1988:1604) eller att handlägga ett ärende, 5. fordon som provkörs av den som särskilt förordnat att utföra haveriundersökning, att utöva tillsyn enligt produktsäkerhetslagen (2004:000) eller att handlägga ett ärende, 6.ombyggda eller amatörbyggda fordon som provkörs inför en registreringsbesiktning av den som särskilt förordnat att utföra sådan provkörning, eller 7.fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens enligt 18 §. I fall som avses i första stycket 3 skall handlingar som visar avtalad tid hos besiktningsorganet medföras och på tillsägelse visas upp för en polisman eller en bilinspektör. Finner polisman anledning att anta att fordon som han anträffar i trafik inte är i föreskrivet skick tillämpas första stycket 4 på motsvarande sätt. Denna lag träder i kraft . 26 Senaste lydelse 2002:806. 2.17Förslag till lag om ändring i fordonslagen (2002:574) Härigenom föreskrivs i fråga om fordonslagen (2002:574) dels att 3 kap. 4 § skall ha följande lydelse, dels att det närmast före rubriken i 1 kap. skall införas en ny paragraf, 1 kap. 2 a §, av följande lydelse. I fråga om fordon som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter gäller också produktsäkerhetslagen (2004:000). Den som utför sådan kontroll eller prövning som avses i 3 § första stycket får i samband därmed provköra ett fordon. Detsamma gäller den som särskilt har förordnat att utföra haveriundersökningar eller utöva tillsyn enligt produktsäkerhetslagen (1988:1604). Den som utför sådan kontroll eller prövning som avses i 3 § första stycket får i samband därmed provköra ett fordon. Detsamma gäller den som särskilt har förordnat att utföra haveriundersökningar eller utöva tillsyn enligt produktsäkerhetslagen (2004:000). Denna lag träder i kraft . I ett föreläggande mot den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 8 10 §§ arbetsmiljölagen får han eller hon också åläggas att lämna varningsinformation eller att återkalla en produkt. Innehållet i ett sådant föreläggande skall motsvara vad som anges i 1418 §§ produktsäkerhetslagen (2004:000). Vad som sägs där om tillverkare skall dock i stället avse den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 810 §§ arbetsmiljölagen. Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen Härigenom förskrivs att 6 kap. 12 § fartygssäkerhetslagen (2003:364) skall ha följande lydelse. Gentemot befälhavaren eller den som har skyddsansvar på fartyg enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) får en myndighet som avses i 7 § meddela de förelägganden som behövs för att bestämmelserna om fartygsarbete i dessa lagar eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av dem skall efterlevas. I ett föreläggande mot den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 8 10 §§ arbetsmiljölagen får han eller hon också åläggas att lämna varningsinformation eller att återkalla en produkt. Därvid skall bestämmelserna i 7, 8 och 1012 §§ produktsäkerhetslagen (1988:1604) tillämpas. Vad som sägs där om skall dock i stället avse och vad som sägs om näringsidkare i stället avse den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 810 §§ arbetsmiljölagen. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning och Europeiska unionens råd antog direktiv /95/EG om allmän produktsäkerhet. Direktivet finns som bilaga 1. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att lämna förslag till hur direktivet skall genomföras i svensk rätt. Till särskild utredare förordnades ordföranden och chefen för . Utredningen, som antog namnet produktsäkerhetsutredning, överlämnade sitt betänkande Säkra produkter (SOU 2003:82). En sammanfattning av betänkandet och utredningens lagförslag finns i bilagorna 2 och 3. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 4. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Jo 2003/2066/KO). Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådets synpunkter kommenteras i avsnitten 6.2, 6.4.6 och 6.4.7 samt i 7 kap. och författningskommentaren. I övrigt har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagförslagen. 4 Den svenska produktsäkerhetslagstiftningen Bestämmelser om produktsäkerhet finns i ett stort antal författningar. Den centrala författningen på området är produktsäkerhetslagen (1988:1604), som innehåller allmänna bestämmelser om produktsäkerhet på konsumentområdet. Det finns också åtskilliga författningar som reglerar säkerheten hos vissa typer av varor, t.ex. leksaker, läkemedel och maskiner. Härutöver finns arbetsmiljölagstiftningen, som bl.a. reglerar användningen av olika varor inom arbetslivet. Slutligen finns det civilrättslig lagstiftning som rör produktsäkerhet. För en betydligt mer utförlig genomgång av den svenska produktsäker- hetslagstiftningen hänvisas till betänkandet, kapitel 2. 4.1Produktsäkerhetslagen (1988:1604) Produktsäkerhetslagens syfte är enligt 1 § första stycket att motverka att varor och tjänster orsakar skada på person eller egendom. För detta ändamål får en näringsidkare dels åläggas att lämna säkerhets- information, dels förbjudas att tillhandahålla varor och tjänster (säljförbud), dels åläggas att lämna varningsinformation, dels åläggas att återkalla varor och tjänster (återkallelse), och dels förbjudas att exportera varor (exportförbud). Lagen tillämpas enligt 1 § andra stycket i fråga om varor och tjänster som tillhandahålls i näringsverksamhet och i fråga om varor som tillhandahålls i offentlig verksamhet. En förutsättning är att varan eller tjänsten i inte obetydlig omfattning utnyttjas eller kan komma att utnyttjas av konsumenter för enskilt bruk. Av 3 § följer att ett åläggande eller ett förbud enligt lagen inte får meddelas i den mån det i annan författning eller i beslut av myndighet har meddelats särskilda bestämmelser om varan eller tjänsten med samma ändamål som åläggandet eller förbudet skulle fylla. Bestämmelser i speciallagstiftningen har alltså företräde framför motsvarande bestämmelse i produktsäkerhetslagen. skall enligt 4 § utöva tillsyn enligt lagen, men även en myndighet som enligt någon annan författning utövar tillsyn över produktsäkerheten kan vara tillsynsmyndighet enligt lagen. En fråga om åläggande eller förbud får alltid väckas hos . Är verket inte tillsynsmyndighet beträffande den vara eller tjänst som frågan om åläggande eller förbud gäller, skall verket överlämna frågan till den behöriga tillsynsmyndigheten, om inte frågan är uppenbart ogrundad. Säkerhetsinformation, säljförbud och exportförbud kan enligt 5 § ålägga en näringsidkare som tillhandahåller en vara eller tjänst att lämna sådan information. som har särskild betydelse för att förebygga att varan eller tjänsten orsakar skada på person eller egendom. Tillhandahåller en näringsidkare en vara eller tjänst som medför särskild risk för skada på person eller egendom kan enligt 6 § förbjuda denne att fortsätta med det. Ett säljförbud kan vara villkorat. kan t.ex. bestämma att en vara får säljas bara om den uppfyller en viss standard. Enligt 6 a § kan också förbjuda en näringsidkare att exportera en vara som denne tillhandahåller och som innebär särskild risk för allvarlig skada på person. Ett åläggande om säkerhetsinformation, säljförbud och exportförbud får avse även en annan liknande vara eller tjänst med samma skaderisk. Här avses den situationen att det på marknaden finns flera närmast identiska produkter som bör omfattas av åläggande. Av 7 § följer att kan ålägga en näringsidkare som överlåtit en vara eller utfört en tjänst som medför särskild risk för skada på person eller egendom att informera om skaderisken och om hur denna skall förebyggas. Såväl konsumenter som återförsäljare skall informeras. Varningsinformation kan vara individuell och generell. Med individuell varningsinformation avses information som går ut till var och en som kan tänkas inneha produkten. Vid generell varningsinformation använder näringsidkaren masskommunikation, som annonsering och butiksskyltning, eller försöker få allmän spridning åt budskapet genom nyhetsförmedlingen. Ett åläggande att lämna varningsinformation kan beslutas tillsammans med ett säljförbud. kan enligt 8 § ålägga en näringsidkare att återkalla en redan överlåten vara från innehavarna, dvs. såväl konsumenter som återförsäljare, om varan medför särskild risk för skada på person eller egendom. Återkallelsen skall ske i en omfattning som är skälig med hänsyn till behovet av att förebygga skadefall och kan ske genom rättelse, utbyte och återgång. Dessa begrepp knyter an till de i konsumentköplagen (1990:932) använda termerna avhjälpande av fel, omleverans och hävning. Det ställs vidare vissa krav på hur närings- idkarens erbjudande om återkallelse skall vara utformat. Om det finns särskilda skäl för att hindra att sådana exemplar av en vara som har tagits tillbaka i samband med utbyte eller återgång orsakar allvarlig skada på person eller egendom, får ålägga näringsidkaren att låta förstöra eller på annat sätt oskadliggöra de återtagna exemplaren. kan enligt 9 § även ålägga en näringsidkare att återkalla en tjänst. Förutsättningen är att tjänsten utförts så att särskild risk för skada på person eller egendom har uppkommit. Åläggandet kan avse rättelse eller återgång. Även återkallelse av en tjänst skall ske i en omfattning som är skälig med hänsyn till behovet av att förebygga skadefall. Ett åläggande om återkallelse skall enligt 10 § även innebära att näringsidkaren åläggs att lämna varningsinformation. Kan ett åläggande om varningsinformation eller återkallelse inte meddelas någon näringsidkare som förmår genomföra åtgärden, skall vid behov tillsyns- myndigheten enligt 14 § lämna varningsinformation i skälig omfattning. Enligt 11 § får ett åläggande om varningsinformation eller återkallelse endast meddelas om det kan antas få en skadeförebyggande verkan som inte är obetydlig. Skulle flera näringsidkare kunna bli föremål för ett åläggande om varningsinformation eller återkallelse får detta enligt 12 § begränsas till att avse någon eller några av dem. Vid en sådan begränsning bör hänsyn tas till vem som har de bästa förutsättningarna att uppfylla ändamålet med åläggandet, vem som först fört in varan eller tjänsten på marknaden och vilken verkan åläggandet får för näringsidkaren. Ett åläggande att återkalla en vara eller en tjänst gäller samtliga exemplar, om det inte beträffande ett visst exemplar framgår att det inte har tillhandahållits av den näringsidkare som meddelats åläggandet. För ålägganden om återkallelse gäller enligt 13 § en preskriptionstid . Enligt 15 § skall ett åläggande eller förbud förenas med vite, om detta inte av särskilda skäl är obehövligt. Talan om utdömande av vite förs enligt 25 § av Konsument- ombudsmannen, om vitet har förelagts av . bör enligt 16 § vid behov ta upp förhandlingar med berörd näringsidkare i syfte att denne skall åta sig att frivilligt genomföra nödvändiga åtgärder. Detta gäller dock inte om saken brådskar eller om omständigheterna i övrigt talar mot att förhandlingar tas upp. Av 17 § följer att en tillsynsmyndighet som finner att ett åläggande eller förbud behövs skall överlämna frågan till Konsument- ombudsmannen (KO). Delar KO tillsynsmyndighetens uppfattning skall KO ansöka hos om ett sådant åläggande eller förbud. KO har bevisbördan för att förutsättningar för ett förbud eller åläggande finns. Beslutar en tillsynsmyndighet att inte framställa en sådan begäran, eller beslutar KO att inte göra en ansökan hos , får ansökan i stället göras av en sammanslutning av konsumenter, arbetstagare eller näringsidkare. Att beslutat om ett åläggande eller förbud hindrar Prop. 2003/04:121 enligt 20 § inte att samma fråga prövas på nytt, när ändrade förhållanden eller annat särskilt skäl ger anledning till det. Av 21 § följer att kan besluta om en viss åtgärd även för tiden till dess frågan slutligt har avgjorts, om det finns särskilda skäl. Enligt 22 § kan i fall som inte är av större vikt utfärda ett informations-, förbuds-, eller återkallelseföreläggande. För att bli gällande måste föreläggandet godkännas av näringsidkaren eller inom en viss tidsfrist, och gäller då på samma sätt som ett åläggande eller förbud som har meddelats av . En näringsidkare är enligt 19 § skyldig att på begäran av en tillsynsmyndighet eller yttra sig och lämna upplysningar i ett tillsynsärende. Näringsidkaren är även skyldig att tillhandahålla handlingar, varuprover och liknande, som kan ha betydelse för utredningen. Om en myndighetens begäran inte följs kan vite föreläggas. Sådan uppgiftsskyldighet som anges i 19 § gäller enligt 24 § även en näringsidkare som redan har meddelats ett förbud eller ett åläggande, om det behövs för tillsynen över att förbudet eller åläggandet följs. En näringsidkare har enligt 24 § tredje stycket rätt till ersättning av tillsynsmyndigheten för varuprover och liknande, om det finns särskilda skäl. Beslut av får inte överklagas. beslut enligt 19 § att begära in uppgifter får enligt 26 § första stycket 4 inte heller överklagas. En näringsidkare får däremot enligt 24 § och 26 § andra stycket överklaga tillsynsmyndighetens beslut att begära att denne tillhandahåller handlingar, varuprover och liknande. Överklagande sker till allmän förvaltningsdomstol. De grundläggande författningarna på livsmedelsområdet är livsmedelslagen (1971:511) och livsmedelsförordningen (1971:807). denna reglering kommer föreskrifter, som omfattar cirka 100 författningar och kungörs i författnings- samling, LIVSFS (tidigare SLVFS). Större delen av regelverket på livsmedelsområdet bygger på EG-direktiv som fortlöpande införlivas i svensk rätt genom föreskrifter. Med livsmedel förstås enligt livsmedelslagen matvara, dryckesvara, njutningsmedel eller annan vara som är avsedd att förtäras av människor med undantag av vara på vilken läkemedelslagen (1992:859) är Detta för med sig att lagen tillämpas på t.ex. på konfektyrer, maltdrycker, kryddor och sådana kosttillskott som inte omfattas av läkemedelslagen, men inte på t.ex. hundmat och annan djurföda.