prop · GR0399 · 2004-03-17 00:00:00 — Sådana bankräntor som tillgo- doräknas insättaren per anses disponibla . Denna lag3 träder i kraft och tillämpas första gången på det beskattningsår som börjar efter . Vid tillämpning av 17 kap. Vid tillämpning av 17 kap. 20 § får kreditinstitut och värde- 20 § får kreditinstitut och värde- pappersbolag som avses i lagen säljningsvärdet i stället för det verkliga värdet till och med det beskattningsår som avslutas senast värdet i stället för det verkliga värdet till och med det beskatt- ningsår som avslutas . Denna lag träder i kraft . 2.23Förslag till lag om ändring i lagen (2000:193) om Härigenom föreskrivs att 3 kap. 5 § lagen (2000:193) om Sjätte fonden skall ha följande lydelse. Om det behövs för en tillfreds- ställande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på ända- målsenlig förvaltning, får fondme- del placeras hos , an- nan bank eller postgirot. I samma syfte får fondmedel placeras i statsskuldväxlar, skattkammar- växlar, bankcertifikat, företagscer- tifikat samt andra värdepapper med hög likviditet, avsedda för den allmänna marknaden. Om det behövs för en tillfreds- ställande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på ända- målsenlig förvaltning, får fondme- del placeras hos , en bank, ett kreditmarknadsföretag eller postgirot. I samma syfte får fondmedel placeras i statsskuld- växlar, skattkammarväxlar, bank- certifikat, företagscertifikat samt andra värdepapper med hög likvi- ditet, avsedda för den allmänna marknaden. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om Härigenom förskrivs att 7 kap. 4 § lagen (2001:1227) om självdeklara- tioner och kontrolluppgifter skall ha följande lydelse. Kontrolluppgift skall lämnas om uttag enligt 21 kap. 36 § inkomst- skattelagen (1999:1229) från ett skogskonto eller ett skogsskadekonto och om uttag enligt 32 kap. 8 § den lagen från ett upphovsmannakonto. Kontrolluppgift skall lämnas för Kontrolluppgift skall lämnas för kontohavaren av den kontoförande kontohavaren av det kontoförande bank som gjort utbetalningen. kreditinstitut som gjort utbetal- I kontrolluppgiften skall uppgifter lämnas om 1.utbetalt belopp, och 2.förhållanden som avses i 21 kap. 40 § eller 32 kap. 11 § första stycket 1 eller 2 inkomstskattelagen, om de är kända. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Första stycket tillämpas inte när en bank eller ett kreditmarknads- företag har förvärvat en fastighet för att skydda fordran enligt 7 kap. 3 § lagen (2004:000) om bank- och finansieringsrörelse. Förslag till lag om ändring i lagen (2004:000) om Härigenom föreskrivs att 10 kap. lydelse enligt lagen (2004:000) om följande lydelse. 3 § i stället för dess ändring i nämnda balk skall ha Lydelse enligt prop. Kan inte någon verksamhetsutövare utföra eller bekosta efterbehand- ling av en förorenad fastighet är var och en efterbehandlingsansvarig som förvärvat fastigheten och vid förvärvet känt till föroreningarna eller då borde ha upptäckt dem. Avser förvärvet en privatbostadsfastighet enligt 2 kap. 13 § inkomstskattelagen (1999:1229) ansvarar endast en förvär- vare som känt till föroreningen. I fråga om förorenad byggnad eller an- läggning gäller detsamma den som förvärvat den fastighet där byggnaden eller anläggningen är belägen. Med förvärv av fastighet likställs förvärv av tomträtt. Första stycket tillämpas inte när en bank har förvärvat en fastighet för att skydda fordran enligt 7 kap. 3 § lagen (2004:000) om bank- och finansieringsrörelse. 2.26Förslag till lag om ändring i lagen (2004:000) om ändring i lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1998:150) om allmän kamera- övervakning i stället för dess lydelse enligt lagen (2004:000) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. En övervakningskamera får efter anmälan enligt 17 § sättas upp för allmän kameraövervakning i en banklokal eller ett postkontor, i området utanför in- och utgångar till en sådan lokal samt vid betalningsautomater eller liknande anordningar i anslutning till en sådan lokal, om En övervakningskamera får efter anmälan enligt 17 § sättas upp för allmän kameraövervakning i en banklokal, en lokal hos ett kredit- marknadsföretag eller ett post- kontor, i området utan- för in- och utgångar till en sådan lokal samt vid betalningsautomater eller liknande anordningar i an- slutning till en sådan lokal, om 1.övervakningen har till enda syfte att förebygga eller avslöja brott 2.övervakningskameran är fast monterad och försedd med fast optik. Med banklokal avses en lokal Med banklokal och lokal hos lokal där det huvudsakligen be- (2004:000) om bank- och finansie- (2004:000) om bank- och finan- en lokal där det huvudsakligen bedrivs verksamhet i vilken ingår (1993:1684). enligt postlagen (1993:1684). Avlyssning eller upptagning av ljud får ske endast sedan anordning för avlyssning eller upptagning av ljud aktiverats på grund av misstanke om brott. Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer skall ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2003:1223 I denna lag avses med emittentinstitut: en bank eller ett kreditmarknadsföretag som fått till- stånd enligt 2 kap. 1 § att ge ut säkerställda obligationer, säkerställda obligationer: obligationer och andra jämförbara skuldför- bindelser som är förenade med förmånsrätt i emittentinstitutets säker- hetsmassa, fyllnadssäkerheter: tillgångar som enligt 3 kap. 2 § får ingå i säker- hetsmassan, derivatavtal: avtal som träffats mellan ett emittentinstitut och motpar- ter som avses i 3 kap. 1 § första stycket A 2-6 och B 1-6 lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag, i syfte att uppnå balans mellan finansiella villkor för tillgångar i säkerhetsmassan och motsvarande villkor för de säker- ställda obligationerna, säkerhetsmassa: krediter, fyllnadssäkerheter och i registret antecknade medel enligt 4 kap. 4 § i vilka obligationsinnehavarna och emittentinsti- tutets motparter i derivatavtal har förmånsrätt i enlighet med bestämmel- serna i denna lag och förmånsrättslagen (1970:979), bank: ett svenskt bankaktiebolag, en svensk sparbank eller en svensk svenskt aktiebolag eller en svensk svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som har fått ekonomisk förening som har fått tillstånd att driva finansierings- tillstånd att driva finansieringsrö- relse enligt lagen (2004:000) om bank- och finansieringsrörelse. 3 Ärendet och dess beredning har inom utarbetats en promemoria, vilken behandlar följdändringar i olika lagar som aktualiserats med an- ledning av förslagen till ny lagstiftning för bank- och finansieringsrörelse samt inlåningsverksamhet i prop. 2002/03:139. Reformerade regler för bank och finansieringsrörelse. I promemorian föreslås ändringar i ett an- tal lagar utanför den näringsrättsliga regleringen av finansiella företag och deras verksamhet. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 1. Remissvaren finns tillgängliga i lagstiftningsären- det (dnr Fi2003/6026). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över de lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Regeringen delar de synpunkter som förs fram i yttrandet och följer förslaget såvitt gäller checklagen och lagen om redovisningsmedel. Ett förtydligande har också, i enlighet med Lagrådets förslag, tagits in i för- fattningskommentaren beträffande definitionen av de begrepp som an- vänds i lagarna. När det gäller lagen (1927:85) om dödande av förkom- men handling beaktar regeringen synpunkter på så sätt att bestämmelsen i 32 § lagen (1936:81) om skuldebrev inte ändras i följd varav någon ändring i 12 § lagen om dödande av förkommen handling inte heller bör ske. Utöver vad som angetts har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Regeringen föreslår i propositionen 2002/03:107 utöver de förslag som finns i lagrådsremissen att också lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer skall ändras. Ändringen består i att den nuva- rande hänvisningen till lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet ändras till lagen (2004:000) om bank- och finansieringsrörelse, vilken vid ikraftträdandet kommer att ersätta den förstnämnda lagen. Ändringen är av sådan karaktär att Lagrådets hörande inte bedömts nödvändigt. Följdändringar med anledning av förslagen i Prop. 2002/03:139 med nya regler för bank- 4.1Nya regler för bank- och finansieringsrörelse samt inlåningsverksamhet Andra finansiella företag än banker är förhindrade att ta emot inlå- ning på konto. Kreditmarknadsföretag får bara driva finansieringsverk- samhet. Sådan verksamhet har som huvudsakligt syfte att lämna kredit, ställa garanti för kredit och medverka till finansiering, men innebär inte rätt att ta emot inlåning på konto. Inlåningen har gett bankerna möjlighet att tillhandahålla effektiva be- talningstjänster till inlåningskunderna. Detta har gett dem en domine- rande roll i betalningsväsendet. 2002/03:139 Reformerade regler för bank- och finansieringsrörelse övervägdes effekterna av detta system. Varken betalningssystemet eller konsumenternas skyddsintresse ansågs motivera att bankerna skulle förbehållas rätten att ta emot inlåning. Re- geringen föreslog därför att inlåningsmonopolet för banker skulle avskaf- fas. Ett viktigt syfte med förslaget är att öka konkurrensen på inlånings- marknaden. Detta förväntas resultera i ett bredare produktutbud och ökad service till lägre priser. Det är ur ett konsumentskyddsperspektiv angeläget att hushållen har tillgång till inlåning där de insatta medlen garanteras. Det bör dock även finnas andra placeringsalternativ som kanske i och för sig är mindre säkra, men som i stället kan ge en något högre avkastning. Tillgång till inlåning som är garanterad tillgodoses genom att inlåning i bank omfattas av lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. 2002/03:139 föreslås att även inlåning hos kreditmarknadsföretag skall omfattas av insätt- ningsgarantin. Insättningsgarantin är en statligt administrerad garanti som garanterar inlåningskundens kapitalinsättningar upp till ett belopp om per kund och institut. Kreditmarknadsföretag föreslås därutöver, i den nämnda propositionen, bli underställda i princip samma regler och tillsyn som banker. Vid sidan av bank och kreditmarknadsföretag kommer andra företag att kunna driva inlåningsverksamhet. Denna verksamhet regleras i den nya lag om inlåningsverksamhet som föreslås i prop. 2002/03:139. Ett företag som driver inlåningsverksamhet får ta emot högst från varje konsument. Detta slag av inlåning omfattas inte av insättnings- garantin och företaget är enligt förslaget i den nämnda propositionen skyldigt att tydligt informera sina insättare om detta. Ett aktiebolag eller en ekonomisk förening som avser att driva inlåningsverksamhet skall ansöka om registrering hos som skall föra ett särskilt register över företag som driver inlåningsverksamhet. 2002/03:139 uppmärksammades särskilt risken för att inlåningsverksam- het skulle inledas med avsikt att begå ekonomisk brottslighet och risken för penningtvätt. I syfte att motverka risken för brottslighet föreslogs därför i propositionen regler om bl.a. kontroll av ägare och ledning, sär- skilt kapitalkrav och särskild rapporteringsplikt för företagets revisorer. Företag som driver inlåningsverksamhet skall vidare vara skyldiga att aktivt medverka till att förhindra penningtvätt och därvid omfattas av be- Prop. 2003/04:99 stämmelserna i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt. 2002/03:139 föreslås bl.a. att rörelsereglerna för banker och kre- ditmarknadsföretag sammanförs i en ny lag; lagen om bank- och finansi- eringsrörelse. Förslag till följdändringar i vissa andra lagar med anled- ning av det förslaget finns i propositionen. Konsekvensändringar i ytter- ligare ett antal lagar behöver dock övervägas med anledning av den nya lagstiftningen för bank- och finansieringsrörelse. Även den föreslagna regleringen av inlåningsverksamhet fordrar överväganden om konse- kvensändringar i andra lagar. Med anledning av att inlåningsmonopolet för banker upphävs upp- kommer frågan om i vilken utsträckning kreditmarknadsföretag och företag som driver verksamhet som regleras i den föreslagna lagen om inlåningsverksamhet skall likställas med bank i annan lagstiftning. Bestämmelser som knyter an till begreppet bank förekommer i en rad olika författningar. Det ser inte alltid ut att finnas någon tydlig förklaring till varför avgränsning till banker gjorts i alla de bestämmelser som refe- rerar till detta begrepp. Det torde dock förhålla sig så att en bank rent allmänt ansetts borga för viss stabilitet och trygghet. Då annan än bank tidigare inte fått ta emot inlåning är det dessutom ganska självklart att bank valts i många fall. De aktuella bestämmelserna är inte i första hand handlingsregler för bankverksamheten som sådan, även om sådana också förekommer, utan reglerar snarare kunders och andra aktörers befattning med banken i vissa situationer. De bestämmelser som blir föremål för överväganden om följdändringar kan, lite förenklat, delas in i fyra huvudgrupper. regler om garantier och säkerheter, regler som ger en bankdisposition en viss rättsverkan, regler om att medel skall eller får sättas in på konto, samt Bestämmelser om garantier och säkerheter finns i resegarantilagen (1972:204), lagen (1980:1097) om , ut- sökningsbalken och skattebetalningslagen (1997:483). Lagen (1936:83) angående vissa utfästelser om gåva och lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt innehåller bestämmelser om vilken rättsverkan en viss disposition där bank är inblandad har. Bestämmelser om att medel skall eller får placeras på konto i bank finns i , , jordabalken, väglagen (1971:948), sjömanslagen (1973:282), konkurslagen (1987:672), lagen (1988:1385) om riksbank, lagen (1998:1757) om förvaltning av vissa fonder inom socialförsäkringsområdet samt lagen (2000:193) om Sjätte fonden. Därutöver finns det bestämmelser som innehåller begreppet bank i lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling, checklagen (1932:131), lagen (1936:81) om skuldebrev, försäkringsrörelselagen (1982:713), konkurslagen (1987:672), lagen (1990:676) om skatt på ränta på skogskontomedel m.m., lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag, lagen (1998:293) om utländska för- Prop. 2003/04:99 säkringsgivares verksamhet i , , inkomstskattelagen (1999:1229), lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrollupp- gifter och lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning. I samtliga nu redovisade författningar aktualiseras frågan om följdänd- ringar. När skall bank jämställas med kreditmarknadsföre- Regeringens förslag: Kreditmarknadsföretag behandlas genomgående lika med bank i de följdändringar som föreslås här. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna lämnar försla- get utan erinran eller tillstyrker det. efterlyser en analys av om bestämmelserna står i samklang med EG-rättens regler om ömsesi- digt erkännande av auktorisationer. anser att flera av de lag- förslag som förs fram i promemorian förefaller diskriminerande i förhål- lande till kreditinstitut som är hemmahörande i ett annat EES-land. exempel nämns bestämmelser i lagen om redovisningsmedel, föräldra- balken, väglagen, resegarantilagen och utsökningsbalken. i anför beträffande lagen om utländska försäkringsgivares verksamhet i att det bör övervägas om det inte skall framgå att även kreditmarknadsföretag skall vara svenskt för att undvika risken för Skälen för regeringens förslag: Kreditmarknadsföretag kommer en- ligt förslagen i prop. 2002/03:139 att få ta emot inlåning som omfattas av insättningsgarantin och underkastas i princip samma regler och tillsyn Detta talar för att behandla instituten lika också i de följd- ändringar som behandlas här. Möjligheterna till en ökad konkurrens och valfrihet ger ytterligare stöd för en sådan bedömning. I de fall där följdändringar nu föreslås kommer bestämmelserna att förutom bank också inrymma kreditmarknadsföretag. När det gäller de skatterättsliga bestämmelserna används dock andra begrepp. kan det dessutom bli aktuellt att utvidga kretsen av institut till att också omfatta företag vars verksamhet regleras i lagen om inlåningsverksam- Denna fråga behandlas i avsnitt 4.4. Flertalet av de lagar i vilka det nu är aktuellt att göra ändringar som in- nebär att kreditmarknadsföretag förs in i vissa bestämmelser, och på så vis likabehandlas med bank, har tillkommit före medlemskap i EES och EU. I dessa lagar preciseras inte vad som avses med bank. Bland annat det förhållandet att lagarna härrör från tiden före nämnda medlemskap talar för att begreppet bank inte varit avsett att omfatta annat än banker bildade här i , dvs. Någon genomgång av dessa lagar med inriktning på att undersöka huruvida även utländska banker eller andra kreditinstitut borde kunna omfattas i berörda bestämmelser synes inte ha gjorts. påpekat bör en analys göras av bestämmelserna för att be- döma om de även bör utvidgas till att avse utländska kreditinstitut inom En sådan översyn kan inte göras inom ramen för detta lagstift- Prop. 2003/04:99 ningsärende, eftersom det skulle innebära att de lagändringar som är en direkt följd av reformeringen av reglerna för bank- och finansierings- rörelse inte kan sjösättas med det reformerade regelverket. Dessutom bör översynen ges en bredare inriktning för att utröna om det finns andra lagar där motsvarande bedömningar kan behövas göras fast med avseende på andra finansiella institut än kreditinstitut. Det är ange- läget att den nu beskrivna översynen kommer till stånd. En sådan över- syn skulle kunna göras i samband med den översyn av sekretesskyddet i finansiell verksamhet som vi har för avsikt att vidta (se prop. 2002/03:139 s. 484). 4.4När kan företag som driver verksamhet enligt lagen om inlåningsverksamhet jämställas med bank och kreditmarknadsföretag? Regeringens förslag: Vissa bestämmelser i lagen (1936:81) om skulde- brev, lagen (1936:83) angående vissa utfästelser om gåva, sjömanslagen (1973:282) och konkurslagen (1987:672) där begreppet bank används utvidgas till att omfatta, förutom kreditmarknadsföretag, företag som driver inlåningsverksamhet. Även vissa bestämmelser i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt samt inkomstskattelagen (1999:1229) skall omfatta företag som driver inlåningsverksamhet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna lämnar försla- get utan erinran eller tillstyrker det. Skälen för regeringens förslag: Som nämnts ovan omfattas inte medel i företag vars verksamhet regleras i den i prop. 2002/03:139 före- slagna lagen om inlåningsverksamhet av insättningsgarantin. Dessa företag skall inte heller stå under tillsyn. Företagen skall dock ansöka om registrering hos . Registre- ringen är ett villkor för att företaget skall få driva inlåningsverksamhet. skall därutöver kontrollera att vissa i lagen uppställda villkor är uppfyllda innan registrering sker, t.ex. såvitt avser det krav på eget kapital som föreskrivs. Mot bakgrund av den begränsade reglering och kontroll som företag som driver inlåningsverksamhet föreslås om- fattas av bör sådana företag endast undantagsvis kunna jämställas med bank och kreditmarknadsföretag. Bestämmelser om garantier och säkerheter finns såvitt här är av in- tresse i resegarantilagen (1972:204), lagen (1980:1097) om och skattebetalningslagen (1997:483). Resegarantilagen (1972:204) innehåller bestämmelser om att arrangö- rer och återförsäljare av paketresor enligt lagen (1992:1672) om paket- resor, skall ställa säkerhet innan de marknadsför en sådan resa. syfte är främst att ge konsumenter som köper paketresor ett ekonomiskt skydd om researrangören inte kan genomföra det avtalade arrange- manget. Den säkerhet som ställs skall, om inte Kammarkollegiet medger annat, bestå av en betalningsutfästelse utfärdad av bank eller försäk- ringsbolag. Enligt lagen (1980:1097) om har kassan till uppgift att medverka vid finansiering av rederiverksamhet som bedrivs bland annat av svenskt rederi. Kassan lämnar huvudsakligen långfristiga lån och ikläder sig garanti för sådana lån. Kassan har en offentligrättslig ställning. För lån från kassan skall ställas betryggande säkerhet i form av inteckning i fartyg eller tillgodohavande hos eller bor- gen av staten eller bank. I skattebetalningslagen (1997:483) finns be- stämmelser (se 11 kap. 12 § samt 17 kap. 3 och 6 b §§) om ställande av säkerhet för fullgörandet av skattebetalning. Sådan säkerhet skall bestå av en av bank utfärdad garantiförbindelse eller i vissa fall någon an- nan form av borgen. Av den föreslagna lagen om bank- och finansieringsrörelse framgår att bank och kreditmarknadsföretag i sin finansiella verksamhet får ikläda sig garantiförbindelser och göra liknande åtaganden (se 7 kap. 1 § andra stycket 6 nämnda lag). Någon motsvarande möjlighet finns inte för före- tag som driver inlåningsverksamhet att göra detta inom ramen för denna verksamhet. Anledning saknas därför att ändra de nu berörda bestämmel- serna på annat sätt än att garanti eller säkerhet kan ställas, förutom av bank, av kreditmarknadsföretag. Enligt 3 kap. 6 § utsökningsbalken kan en gäldenär undvika verkstäl- lighet av en betalningsdom genom att nedsätta pengar hos kronofogde- myndigheten eller att ställa ett motsvarande tillgodohavande hos bank som pant. Det bedöms inte vara lämpligt ur trygghetssynpunkt att utvidga möjligheten att utnyttja tillgodohavande som pant till annat än tillgodo- havande hos kreditmarknadsföretag. Således bör inte tillgodohavande hos företag som driver inlåningsverksamhet anses tillräckligt säkert i detta sammanhang. I 5 kap. 1 § lagen (1998:293) om utländska försäk- ringsgivares verksamhet i finns en bestämmelse om att en för- säkringsgivare från tredje land som säkerhet för direkt försäkringsrörelse i skall deponera värdehandlingar i bank. Av trygghetsskäl bör inte deponering kunna ske hos annan än bank eller kreditmarknadsföre- tag. Regler där insättning i bank får viss rättsverkan Äganderätten till en gåva övergår till gåvotagaren för gå- vans fullbordande. En gåva som överlämnas via bank till gåvotagaren anses fullbordad när det givna blivit mottaget av banken för gåvotagarens räkning under förutsättning att gåvotagaren inte förbehållit sig förfogan- derätten över gåvan. Några skäl som talar för att en gåva skall anses full- bordad vid olika tillfällen beroende på om den lämnats i bank, kredit- marknadsföretag eller företag som driver inlåningsverksamhet har inte framkommit. Skattskyldighet vid gåva bör också uppkomma vid samma tillfälle oavsett vilket företag som används för placering. I de regler som ger en bankdisposition viss rättsverkan bör därför bank och de andra företagen likabehandlas. Medel som skall eller får sättas in på konto Ett antal lagar innehåller bestämmelser om att någon skall eller får för- foga över annans medel utan direkt uppdrag att agera på visst sätt. En förmyndare skall t.ex. göra underårigs medel räntebärande under vissa förutsättningar. Det har ansetts självklart att föräldrar när de sätter in omyndigs medel i bank skall använda ett konto med så förmånliga villkor som möjligt1. Lika självklart bör det vara att sådan insättning endast får ske i företag som omfattas av insättningsgarantin. Därutöver finns det regler om att medel skall eller kan deponeras eller nedsättas under vissa förutsättningar t.ex. av . Det är rimligt att också sådan me- delsplacering endast är möjlig i institut som omfattas av insättnings- garantin. Samma resonemang gör sig gällande i bestämmelser som regle- rar var staten skall få placera sina medel.