prop · GR03119 · 2004-03-12 00:00:00 — 2003/04:119 godtas normalt erbjudande om anställning efter en enklare kontroll av att det anställande företaget faktiskt existerar eller i vissa fall någon mindre komplettering från den sökande. I vissa ärenden görs dock fördjupade kontroller av anställningsbeviset och av arbetsgivaren. Anledningen kan bl.a. vara bevisens utformning (t.ex. om de är handskrivna eller saknar underskrift), att anställningens omfattning verkar otillräcklig eller att beviset på annat sätt är ofullständigt (t.ex. att fullständiga uppgifter om arbetsgivaren saknas). Den extra kontrollen gäller oftast mindre företag och företag i vissa branscher, t.ex. städ- och restaurangbranschen. Kontrollen består i regel av kontakt med skattekontoren beträffande inbetalda skatter och avgifter samt eventuella skatteskulder. I vissa fall kontaktas också arbetsgivaren för bekräftelse eller kompletteringar. Uppskattningsvis görs fördjupade kontroller i av ärendena rörande arbetstagare. Övriga medlemsstaters bestämmelser för Övergångsbestämmelserna i anslutningsfördraget rörande fri rörlighet för arbetstagare kommer vid anslutningsfördragets ikraftträdande att vara De tre EES-anslutna , och kommer därmed också att omfattas av dessa När det gäller , som är det enda Eftaland som inte är anslutet till EES, är frågan om de också skall omfattas av övergångsarrangemangen föremål för förhandlingar med kommissionen. Merparten av medlemsstaterna har offentliggjort att de kommer att införa övergångsregler i någon form, men det är flera som ännu inte fattat formella beslut om övergångsregler. Detaljerna i dessa länders övergångsregler är därför inte publicerade. redovisas nedan avseende de olika ländernas ställningstagande är därför i en del fall baserade på tillgängligt offentliggjort material och avser förhållanden inrapporterade till och med . Alla länder kommer före att rapportera in till kommissionen vilka övergångsregler som kommer att gälla. : Regeringen har tillkännagivit att man avser att införa en obligatorisk registreringsordning för arbetstagare från nya medlemsstater (workers registration scheme) som har erhållit arbete i Dessutom avser regeringen att införa begränsningar av i vilken omfattning registrerade arbetstagare från nya medlemsstater har tillgång till välfärdssystemen t.ex. avseende bostads- och barnbidrag. begränsningar kommer även att gälla för övriga EU/EES-medborgare, i syfte att inte bryta mot EG-rättsliga åtaganden. Parlamentet kommer att snabbehandla den nya lagstiftningen månad och de nya reglerna träder i kraft . : införs en lagstiftning med övergångsregler som gäller med möjlighet till omprövning . arbetstagare och är identiska med de regler som gäller för tredjelandsmedborgare men med prioritet för medborgare i de nya medlemsstaterna. Arbetstillstånd skall sökas i hemlandet och en arbetsmarknadsprövning görs. Den som fått ett arbetstillstånd likställs med inhemska medborgare avseende vistelsevillkor, arbets- och sociala rättigheter. : Den finska behandlar en proposition med förslag till nationella övergångsregler för arbetstagare. Där föreslås ett tillfälligt undantag från gällande lag som skall gälla med möjlighet till förlängning. Arbetstillstånd kan sökas före eller efter inresa i landet. Övergångsperioden gäller inte medborgare i de nya medlemsstaterna som redan fått tillträde till den finska arbetsmarknaden för en fortlöpande period . Arbetsmarknadsprövning görs samt en granskning av att lönen är marknadsmässig och tillräcklig för försörjningen. : En politisk överenskommelse om övergångsregler träffades . Överenskommelsen kräver lagändringar som ännu inte har antagits av . Målsättningen är att lagförslaget skall antas före utgången av mars månad. Övergångsreglerna skall gälla med utvärdering för eventuell omprövning eller justering . Uppehålls- och arbetstillstånd beviljas på basis av ett konkret erbjudande om heltidsarbete till arbetsmarknadsmässiga lönevillkor och övriga villkor. Begränsningar införs i rätten till kontantstöd, barnpassning och sjukpenning. Arbetstagaren har försörjningsplikt för medföljande familj. Tillstånden dras tillbaka om anställningen upphör. : Regeringen har beslutat införa begränsningar i socialförsäkringssystemen som parlamentet förväntas anta . Begränsningarna gäller medborgare från både de nya och gamla medlemsstaterna inklusive irländska medborgare. Den lagstiftning som redan trätt i kraft och som innebär fritt tillträde till den irländska arbetsmarknaden påverkas inte. Den lagen innehåller avskaffande av krav på arbetstillstånd för arbetstagare från de nya medlemsstaterna. Detta ska gälla för anslutningen. Lagen återspeglar dock tydligt bestämmelserna om rätten att vidta skyddsåtgärder om allvarliga störningar skulle uppstå på arbetsmarknaden. : behåller inom de flesta sektorer, liksom , ett arbetsmarknadstest för arbetssökande från de nya medlemsstaterna. Undantag kommer att göras för sektorer där det bedöms finnas ett underskott av arbetskraft på arbetsmarknaden. I de friställda sektorerna kommer arbetsgivarna att inom en kunna få ett arbetstillstånd utfärdat och detta utan att ett arbetsmarknadstest görs i det enskilda fallet. Arbetstillstånd utfärdas med automatik om arbetsvillkoren i anställningskontraktet är de gängse på den nationella arbetsmarknaden och lönen inte underskrider den i lag stadgade minimilönen. Det kommer att vara upp till den myndighet som utfärdar arbetstillstånden att bestämma vilka de friställda sektorerna blir. De nya reglerna gäller . efter utvidgningen, dvs. , avser regeringen att kontrollera hur många arbetstillstånd som har utfärdats. Om antalet arbetstillstånd skulle överstiga 22 000 (inkl. säsongsarbetare) kan arbetsmarknadsprövning övervägas. : Avsikten är att tillämpa övergångsregler i , men en utvärdering kommer att ske . Enligt övergångsreglerna kommer den österrikiska lagstiftningen om utländsk arbetskraft att tillämpas på de nya medlemsstaternas medborgare som vill arbeta i . Detta innebär att arbetstillstånd kommer att beviljas baserat på en uppskattning av behoven på arbetsmarknaden. Tillstånden söks av arbetsgivaren. Det finns inte något formellt krav om heltidsarbete eller minimilön. : Övergångsregler kommer att tillämpas för att sedan utvärderas. Avsikten är att kunna utnyttja reglerna . Arbetstillstånd krävs och utfärdas inom ramen för årliga kvoter för arbetskraft från de nya medlemsstaterna. Tillstånden skall helst sökas från hemlandet, men kan även sökas i . : Regeringen planerar att införa nationella övergångsregler. I det spanska systemet behövs inget regeringsbeslut. Övergångsreglerna blir identiska med nuvarande regler för tredjelandsmedborgare. Arbetstillstånd skall sökas i hemlandet och på basis av ett konkret arbetserbjudande. Arbetsmarknadsprövning görs men nuvarande lagstiftning rörande arbetskraftsinvandring från tredje land anger inga särskilda krav avseende lönenivå. : Regeringen och parlamentet har enats om att införa nationella övergångsregler . Ett beslut om ändringsförlag fattades av regeringen . Ändringsförslaget innebär att medborgarna i de åtta aktuella länderna kommer att omfattas av samma regler som gäller för tredjelandsmedborgare. Ändringsförslaget ligger nu hos Conseil de lEtat efter vars yttrande parlamentet förväntas fatta ett beslut relativt snabbt. : Redan i samband med den nationella processen för ratificering av anslutningsfördraget föreslog regeringen särskilda övergångsregler för arbetstagare från anslutningsländerna. Samtliga berörda parlament godkände dessa varför ett formellt beslut således föreligger som innebär att nationella övergångsregler kommer att tillämpas med möjlighet till förlängning. Arbetstillstånd skall sökas i arbetstagarens hemland och kan beviljas efter arbetsmarknadsprövning för heltidsarbete med marknadsmässig lön. : Nationella övergångsregler kommer att tillämpas som motsvarar nu gällande lagstiftning för tredjelandsmedborgare. Arbetstillstånd utfärdas till arbetsgivaren. Tillståndet skall sökas av arbetstagaren från hemlandet men kan också göras av arbetsgivaren. Försörjningskrav uppställs och anställningsvillkoren skall vara marknadsmässiga och enligt gällande kollektivavtal. En arbetsmarknadsprövning görs. : Regeringen har beslutat att nuvarande regler för arbetstagare från de nya medlemsstaterna skall gälla . En arbetssökande måste ansöka om arbetsvisering från hemlandet. För att få ett arbetsvisum krävs ett arbetskontrakt. Arbetsvisering gäller upp till men kan förlängas om anställningen förlängs. Det är inte några särskilda krav på lönenivå eller heltidsanställning. Arbetsviseringen ger tillgång till det portugisiska välfärdssystemet. Några kvoter tillämpas inte. Övriga EU-/EES-länder har ännu inte tagit slutgiltig ställning i frågan Skr. 2003/04:119 om nationella övergångsregler. I har regeringen aviserat att man avser att införa någon form av nationella övergångsregler men något formellt beslut är inte fattat. har tidigare och även uttalat sin avsikt att tillämpa fri rörlighet utan nationella övergångsregler. Slutligt ställningstagande väntas . avser preliminärt att tillämpa fri rörlighet men slutgiltig ställning i frågan tas av den tillträdande regeringen efter de allmänna valen . : Frågan om övergångsregler är föremål för bilaterala förhandlingar mellan och kommissionen. har aviserat en önskan om att ha övergångsregler och det finns ett medgivande från kommissionen om att skall få ha övergångsregler i förhållande till de nya medlemsstaterna men detaljerna kring dessa är inte klara. 7Regeringens ställningstagande rörande särskilda regler Regeringens bedömning: bör ha särskilda regler beträffande tillträde till arbetsmarknaden för medborgare i , , , , , , och . Skälen för regeringens bedömning utvidgas Europeiska unionen med tio nya medlemsstater. Ytterligare 75 miljoner människor knyts till den gemensamma inre marknaden, som då kommer att omfatta över 450 miljoner människor. Regeringen välkomnar ökad rörlighet av arbetskraft människor skall kunna söka jobb och företag skall kunna rekrytera över gränserna. Förutsättningarna för företagen att rekrytera rätt arbetskraft och möjligheterna för arbetstagarna att finna ett meningsfullt arbete ökar. Det finns därför all anledning att stödja insatser som gör att rörligheten ökar. Under det svenska ordförandeskapet var drivande i fråga om utvidgningen. Uppgörelser kunde då träffas mellan EU och de anslutande länderna på en rad viktiga områden, såsom exempelvis miljön, fri rörlighet för arbetstagare och förvärv av jordbruksmark. Regeringen beslutade på ett tidigt stadium för att utreda frågan om och arbetskraftens rörlighet. Den särskilda utredaren presenterade sitt betänkande och arbetskraftens rörlighet (SOU 2002:116) . I utredningen påtalades de effekter utvidgningen kunde medföra. Utredarens bedömning var att invandringen till från de nya medlemsstaterna inte skulle komma att bli ett problem. Däremot pekade utredaren på vikten av att motverka eventuellt missbruk av välfärdssystemet. Sedan utredningen remissbehandlats har frågan beretts inom . Flertalet remissinstanser motsatte sig införande av särskilda regler , och ett antal pekade på de problem utvidgningen kan medföra. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr UD2003/147/MAP). har det visat sig att flertalet av nuvarande EU/EES-medlemsstater, däribland grannländer, har infört eller har för avsikt att införa övergångsregler i någon form. Det faktum att flertalet medlemsstater nu inför övergångsregler innebär att förutsättningarna väsentligen ändrats på ett sätt som regeringen inte kunde förutse. Om , trots dessa ändrade förutsättningar, inte inför särskilda regler kommer troligen betydligt fler människor från de nya medlemsstaterna att söka sig hit än vad som hade varit fallet om endast ett fåtal av de nuvarande medlemsstaterna infört övergångsregler. Till den samlade bedömningen måste läggas att det fortfarande råder stora ekonomiska skillnader mellan de nya medlemsstaterna och de nuvarande medlemsstaterna. Detta får bl.a. som konsekvens att ersättningsnivåerna i de sociala systemen skiljer sig åt i betydande grad mellan och de nya medlemsstaterna. Dessa omständigheter kan komma att utnyttjas av oseriösa arbetsgivare för att rekrytera arbetskraft från de nya medlemsstaterna och erbjuda anställningsvillkor, som markant understiger de villkor som i allmänhet råder på den svenska arbetsmarknaden. Det finns en risk för störningar på arbetsmarknaden i form av snedvriden konkurrens och s.k. lönedumpning. Det är troligt att den risken ökat på grund av att fler medlemsstater i närområdet beslutat sig för att införa övergångsregler. Det är regeringens uppfattning att även , med hänsyn till den förändrade situationen i närområdet, bör ha särskilda regler . Regeringen vill med reglerna förhindra att arbetstagare från de nya medlemsstaterna exploateras. Utformningen av de särskilda reglerna tar sikte på att undvika en oönskad uppdelning på arbetsmarknaden. Regeringen vill framförallt undvika en ordning som kan liknas vid ett gästarbetarsystem, vilket vore främmande för svensk arbetsmarknadspolitik. Regeringen har valt en modell som är förenlig med det svenska sociala välfärdssystemet. Utöver införande av särskilda regler avser regeringen även att vidta ett stort antal andra åtgärder. Prövningen i ett ärende om uppehållstillstånd för arbetstagare från medlemsstaterna är förhållandevis enkel och innehåller normalt endast få kontrollmoment. För att få uppehållstillstånd som arbetstagare räcker det att anställningen avser och det kan inte krävas att arbetstagaren skall kunna försörja sig på sitt arbete. Om anställningen är kortare än beviljas uppehållstillstånd för anställningstiden men i de flesta fallen beviljas ett femårigt uppehållstillstånd eftersom anställningen beräknas pågå eller längre. Någon kontroll av att personen är anställd eller på annat sätt uppfyller kraven för tillstånd görs normalt inte under tillståndstidens gång. Sammantaget ställs alltså förhållandevis låga krav för att en unionsmedborgare skall betraktas som arbetstagare och beviljas uppehållstillstånd för . Det är regeringens uppfattning att arbetstillstånd övergångsvis skall krävas för att arbetstagare från de nya medlemsstaterna skall få arbeta i . Det gäller inte medborgare från och . Arbetstillståndet skall sökas vid en svensk ambassad eller svenskt konsulat i sökandens hemland eller i det land där sökanden är bosatt. För att beviljas arbetstillstånd skall vidare krävas att sökanden har ett erbjudande om anställning utvisande en anställning som har en viss varaktighet till en kollektivavtalsenlig lön. Det skall röra sig om en heltidsanställning eller i vart fall ett arbete som det går att försörja sig på. Arbetstillstånd skall beviljas eller den anställningen beräknas pågå. Efter tolv månaders fortlöpande anställning är de särskilda reglerna inte längre tillämpliga och arbetstagaren har fri rörlighet precis som nuvarande unionsmedborgare. De närmare kriterierna för att en arbetstagare från en ny medlemsstat skall få arbetstillstånd redovisas nedan. De särskilda reglerna bör enligt regeringens uppfattning gälla och löpande utvärderas. Om regeringen gör bedömningen att de särskilda reglerna bör förlängas avser regeringen att återkomma till . Syftet med att införa särskilda regler är inte att allmänt begränsa tillträdet till den svenska arbetsmarknaden för medborgare i de nya medlemsstaterna utan att möjliggöra för arbetstagare att ta seriösa arbeten i . En arbetsmarknadsprövning, som är en av förutsättningarna för att en tredjelandsmedborgare skall få arbetstillstånd, bör därför inte göras i fråga om arbetstagare från de nya medlemsstaterna som söker arbete med viss varaktighet. Detta innebär således mer generösa regler jämfört med vad som gäller . Arbetstagare från dessa länder skall i detta hänseende få konkurrera på lika villkor som arbetssökande i . Däremot bör andra förutsättningar för ett arbetstillstånd, som gäller, lyftas fram och tydliggöras. Nivån avseende lön, försäkringsskydd och övriga anställningsvillkor skall lägst motsvara svenska kollektivavtal inom branschen och får inte vara sämre än vad som gäller för motsvarande arbetstagare i . Dessutom skall arbetstiden vara av en sådan omfattning att arbetstagaren kan försörja sig under vistelsen i landet. Bostad bör vara ordnad före inresan men är inte ett formellt krav för att arbetstillstånd skall beviljas. För att bedömningen av arbetstagarens möjlighet att försörja sig skall bli så enhetlig och tydlig som möjligt bör hänsyn endast tas till lönen för arbetet. Andra förmåner som kost och logi skall normalt inte kunna åberopas som kompensation för en otillräcklig lön. Ett exempel på en situation där naturaförmåner ändå kan godtas är anställning av en au pair. Den omständigheten att arbetstagaren med hänsyn till sina personliga levnadsvanor uppger sig kunna leva på mindre lön bör inte heller få påverka bedömningen. Förutsättningarna för arbetstillstånd bör utformas så att möjligheterna att kringgå kravet på en rimlig lön är små. En helhetsbedömning skall dock göras. Utöver försörjningskravet skall det vara fråga om ett faktiskt och verkligt arbete. Även arbetsvillkoren i övrigt skall vara godtagbara. Vid tveksamhet om det rör sig om ett verkligt arbete eller om arbetsvillkoren i övrigt bör det vara möjligt att kontrollera om arbetsgivaren bedriver sin verksamhet seriöst vad avser inbetalning av skatter och avgifter samt att arbetsgivaren inte har skatteskulder. En sådan kontroll bör kunna bidra till ett bredare underlag för bedömningen av ansökan. Det kan dock inte krävas att sådana överväganden regelmässigt skall göras. För att arbetstillstånd skall beviljas bör också krävas att anställningen inte är helt kortvarig. För anställningar som bara avser ett fåtal månader bör arbetstillstånd normalt inte beviljas, såvida det inte är fråga om specialiserade arbetsuppgifter som till sin natur är begränsade till , t.ex. sådant säsongsarbete som omfattas av den speciella handläggningsordningen som redogjorts för ovan. Anställningens längd måste alltid ställas i relation till arten och omfattningen av arbetet som skall utföras. Regeringen avser att återinföra krav på arbetsmarknadsprövning om så skulle bedömas nödvändigt. förordas emellertid inte arbetsmarknadsprövning för medborgare i de nya medlemsstaterna. Enligt anslutningsfördraget kan uppställa krav på arbetstillstånd. Enligt övergångsbestämmelserna är det enligt regeringens bedömning inte möjligt att göra några undantag från de sociala välfärdssystemen för medborgare från de nya medlemsstaterna. Det innebär att unionsmedborgare som arbetar i skall behandlas på samma sätt som svenska medborgare. Som framgår av kapitel 2 kan en person som arbetar i så liten omfattning som betraktas som arbetstagare. Personen har då rätt till förmåner enligt det svenska socialförsäkringssystemet. För det fall en arbetstagare från en annan medlemsstat inte kan försörja sig och sin familj på sitt arbete är han eller hon berättigad till bistånd på samma grund som en svensk familj. Regeringen gör därför bedömningen att införandet av en ordning för arbetstillstånd där det ställs krav på att arbetet skall vara av sådan omfattning att det går att försörja sig också är den framkomliga vägen för att minska risken för att det sociala välfärdssystemet utnyttjas. Bibehållen ordning för säsongsarbetstillstånd Hanteringen av arbetstillstånd för säsongsarbete kräver att en stor mängd ansökningar skall kunna handläggas inom en mycket koncentrerad tidsperiod. Med tanke på arbetets natur är det också viktigt att handläggningen inte fördröjs utan att arbetskraften ifråga finns på plats när respektive säsong infaller. Detta är också bakgrunden till den speciella handläggningsordningen för säsongsarbetstillstånd, som innebär att länsarbetsnämnderna beslutar om arbetstillstånden. Mot denna bakgrund och då den nuvarande ordningen kommer att fortsätta att tillämpas för medborgare i tredje land och är väl inarbetad, är det regeringens uppfattning att länsarbetsnämnderna bör fortsätta att handlägga arbetstillstånden för säsongsarbete även för medborgare från anslutningsländerna. Det nuvarande kvotsystemet bör behållas. kan alltjämt bemyndiga länsarbetsnämnden att bevilja arbetstillstånd. Undantag från kravet på arbetstillstånd Enligt en uttrycklig bestämmelse i anslutningsfördraget skall tillämpas fullt ut när det gäller frihet att tillhandahålla tjänster som inbegriper tillfällig rörlighet för arbetstagare. Det rör sig om en situation där en arbetsgivare som är etablerad i en medlemsstat utstationerar arbetstagare i en annan medlemsstat i samband med att arbetsgivaren tillhandahåller tjänster över gränserna. Något krav på arbetstillstånd kan inte ställas för denna grupp arbetstagare som således skall vara undantagna. De övriga undantag som gäller och som främst återfinns i 4 kap. 2 § utlänningsförordningen (1989:547) bör fortsätta att gälla. Vissa förordningsförändringar kan komma att behöva göras för att inte studerande från de nya medlemsstaterna skall få sämre villkor när det gäller möjligheten att arbeta under studiernas gång än vad som gäller för dem . Ett krav införs på arbetstillstånd för medborgare i de nya medlemsstaterna och en ändring görs i utlänningsförordningen så att uppehållstillstånd kan beviljas än . Arbetstillstånd beviljas eller för anställningstiden om den är kortare än . Tillståndet bör liksom enligt nuvarande regler begränsas till visst yrke och viss arbetsgivare. Arbetstagaren skall således i normalfallet inte kunna byta anställning . Efter tolv månaders fortlöpande arbete har arbetstagarna från de nya medlemsstaterna fullt tillträde till arbetsmarknaden och något krav på arbetstillstånd kan inte längre uppställas. Efter har arbetstagaren således fri tillgång till arbetsmarknaden och gemenskapsrätten skall tillämpas. Arbetstillstånd behövs inte längre och uppehållstillstånd beviljas förutsatt att arbetstagaren fortfarande har anställning. För unionsmedborgare gäller ett generellt undantag från huvudregeln att ansökningar om uppehållstillstånd ska lämnas in och prövas innan personen reser in i . Till skillnad från medborgare i tredje land behöver alltså inte tillståndet vara ordnat innan unionsmedborgaren reser in. Som nämnts tidigare är syftet med att införa arbetstillstånd för medborgarna i de nya medlemsstater som omfattas av särskilda regler att se till att de som väljer att arbeta här kommer att göra det på de villkor som gäller för den svenska arbetsmarknaden. Det är regeringens uppfattning att detta syfte bäst uppnås med en ordning som innebär att arbetstillståndet för medborgarna i de nya medlemsstater som omfattas av särskilda regler skall vara beviljat innan arbetstagaren reser in för att arbeta här. På så sätt bör man kunna undvika att personer reser in i landet och tar anställning på sämre villkor i avsikt att kunna stanna kvar eller att de tvingas söka sociala bidrag för att klara sin försörjning. Det grundläggande skälet för en ordning med tillstånd före inresan är att undvika att personer under osäkra villkor tillbringar väntetiden här bara för att i vissa fall vara tvungna att lämna landet om tillstånd nekas. Eftersom ett krav på arbetstillstånd nu införs för arbetstagare från de nya medlemsstaterna kommer även uppehållstillståndet i praktiken att beviljas före inresan. En medborgare i en ny medlemsstat som redan har uppehållstillstånd (för annat syfte än besök eller liknande) och som önskar byta status till arbetstagare bör emellertid kunna ansöka om arbetstillstånd i . Även den som har ett tidsbegränsat arbets- och uppehållstillstånd och som söker om förlängning av tillståndet skall kunna göra detta i . Som nämnts i tidigare avsnitt har arbetstagaren rätt att ta med sig sina familjemedlemmar till värdlandet. Som familjemedlemmar räknas arbetstagarens make/maka och deras barn som är eller beroende av dem för sin försörjning.