prop · GR031d26 · 2004-01-01 00:00:00 — ger tillstånd till skyddsjakt på bl.a. lodjur för att förhindra allvarlig skada på egendom. 2002/03 beviljade verket skyddsjakt på totalt 109 lodjur, varav 64 djur i renskötselområdet och 45 djur utanför området. Av det tillåtna antalet fälldes 22 i renskötselområdet och 44 djur utanför området. I renskötselområdet fälldes således endast en tredjedel av det tillåtna antalet lodjur. Regeringen uttalade i prop. 2000/01:57 om en sammanhållen rovdjurspolitik att principen skall vara att viltskador skall förebyggas. Det viktigaste medlet för att förebygga viltskador är 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 enligt propositionen en tillräckligt stor avskjutning. För att rovdjursskadorna för rennäringen och ersättningen för dessa skador skall kunna hållas på en rimlig nivå är det angeläget att avskjutningen av lodjur bättre anpassas till det tillåtna antalet. Det bör ankomma på att genom information och andra åtgärder verka för att avskjutningen ökar. Regeringen förutsätter att en sådan anpassning sker. Den som jagar är enligt 49 § jaktförordningen (1987:905) skyldig att betala en viltvårdsavgift på per jaktår till Viltvårdsfonden. Medlen i Viltvårdsfonden används för att främja viltvården och andra liknande syften som är förenliga med syftet med jaktlagen, bl.a. finansieras viltforskning och lämnas bidrag till jägarorganisationernas arbete med jakt- och viltvård. Viltvårdsfonden förvaltas av Kammarkollegiet. Jaktåret omfattar tiden den 1 juliden . Huvuddelen av viltvårdsavgifterna betalas till fonden i början av jaktåret medan utgifterna är fördelade över kalenderåret. Kammarkollegiet bör mot denna bakgrund ha tillgång till en särskild kredit för Viltvårdsfonden i på högst . Regeringen anser att det är angeläget att verksamheten kan upprätthållas på en oförändrad nivå. Regeringen bedömer anslagsbehovet till för . beräknas anslagsbehoven till oförändrat . Tabell 4.15 Härledning av anslagsnivå för 20042006, för 42:5 Ersättningar för viltskador m.m. Anvisat 2003 i 2003 års Förändring till följd av: Överföring till/från andra Förslag/beräknat anslag 1 Statsbudget enligt beslut , (bet. 2002/03:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 1Motsvarar 61 534 tkr prisnivå. 2Motsvarar 61 534 tkr prisnivå. Anslaget disponeras för förvaltningskostnader, djurskyddsfrämjande åtgärder, forskning om djurskydd, djurs välfärd, försöksdjursanvändning samt alternativa metoder till djurförsök. Beställningsbemyndigande om ekonomiska åtaganden För att förbättra förutsättningarna att planera forskningsprojekt bör regeringen bemyndigas att i fråga om ramanslaget 42:6 ingå ekonomiska förpliktelser i samband med forskningsprojekten som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Tabell 4.17 Beställningsbemyndigande om ekonomiska åtaganden Utestående åtaganden vid årets början Erhållet/föreslaget bemyndigande 1 Avser forskning som CFN har beviljat stöd till. har intresse och engagemang för djurskyddsfrågor ökat i samhället från såväl enskilda människors som från organisationers sida. Det är också en fråga med viktiga etiska dimensioner. har beslutat att en särskild djurskyddsmyndighet inrättas för att djurskyddet skall förstärkas och ytterligare fokus skall kunna läggas på djurskyddsfrågor. Genom riksdagsbeslut har myndigheten getts ansvar för djurskyddet enligt djurskyddslagen. Myndigheten tar därmed över Centrala försöksdjursnämndens (CFN) hela verksamhetsområde liksom ansvar för djurskydd enligt djurskyddslagen. En organisationskommitté har tillsatts som kommer att lämna förslag till regeringen vad gäller de praktiska frågorna vid bildandet av den nya myndigheten. CFN:s verksamhet skall enligt beslut inordnas i den nya . Stöd till forskning för utveckling av alternativa metoder till djursförsök skall följa den av CFN fastlagda strategiplanen. Anslaget till CFN kan därmed avvecklas . En särskild utredare har tillkallats med uppgift att genomföra avvecklingen av CFN. Det är angeläget att den kompetens och de erfarenheter som byggts upp vid CFN tas till vara av den nya myndigheten. Vid beräkning av anslaget för den nya myndigheten har också hänsyn tagits till överföringar av medel från anslagen 42:3 Djurhälsovård och 43:1 . Regeringen beräknar anslagsbehovet för till . beräknas behovet till och för till . Tabell 4.18 Härledning av anslagsnivån 20042006, för 42:6 Anvisat 2003 i 2003 års Förändring till följd av: Överföring till/från andra Förslag/beräknat anslag 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 trädgårdsnäring, rennäring samt är chefs- myndighet för landets distriktsveterinärer och Till politikområdet hör verksamheter hänförliga till EU:s gemensamma fiskeripolitik, verksam- inom totalförsvarets civila del. heter tillhörande området säkra livsmedel samt hög grad inriktad på tillämpning av EU:s regle- ringar och stödsystem. undantag för verksamhet hänförlig till förord- beslutande myndighet för åtgärder inom ningen (EG) nr 1257/99 och därmed samman- områdena intervention, exportbidrag, mjölk- kvoter och bidragsrätter. bestäms i stor utsträckning av beslut inom EU beslutande myndigheter för direktstöden till men är också till vissa delar, främst vad gäller jordbrukare, med undantag av djurbidragen för delar av området säkra livsmedel, baserade på nötkreatur för vilka är be- arbeta för ett rikt och varierat odlingslandskap och animalieproduktion, trädgårdsnäring, fiske- med biologisk mångfald och verka för att miljö- belastningen från jordbruket blir så liten som åtgärder på livsmedelsområdet, statistikproduk- Andra uppgifter är att verka för ett gott tion på jordbruks- och livsmedelsområdet, jord- hälsotillstånd bland husdjuren genom högt bruksadministration, fiskeriadministration m.m. ställda djurskyddskrav och en rikstäckande djur- Centrala förvaltningsmyndigheter inom politik- sjukvård genom distriktsveterinärorganisationen. är central myndighet för såväl förvaltning av fiskeresurserna som för främ- jandet av en livskraftig fiskerinäring. verket skall vidare främja forskning och bedriva Offentligrättslig verksamhet bedrivs i första regional nivå har länsstyrelserna ansvaret för hand vid (besiktnings- fiskefrågor, främst fiskevård och EG:s struktur- veterinärorganisationen m.m.) och Jordbruks- verket (växtinspektion, foderkontroll, distrikts- myndighet för livsmedelsfrågor. Uppdragsverksamhet bedrivs vid flera myndig- verkets främsta uppgifter är att utarbeta regler inom livsmedelsområdet, utöva tillsyn enligt heten och tjänsteexporten av betydande omfatt- livsmedelslagen (1971:511) samt leda och sam- informerad om utvecklingen på livsmedels- myndighet på det jordbruks- och livsmedels- området, bistå regeringen i och medverka i EU- arbetet och annat internationellt arbete på livs- Vidare genomför verket utred- 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 ningar och praktiska vetenskapliga undersökningar om livsmedel och matvanor samt utvecklar metoder för livsmedelstillsynen, informerar konsumenter och intressenter i livsmedelskedjan om gällande regelverk och om andra viktiga förhållanden på livsmedelsområdet. I tillsynsverksamheten ingår också besiktningsveterinärorganisationen som utför tillsyn i form av köttbesiktning vid kontrollslakterier m.m. Det internationella arbetet inom jordbruks- och fiskeområdena avser främst verksamheten inom WTO, jordbruks- och livsmedelsorganisation (FAO), (FAO:s och WHO:s gemensamma livsmedelsstandardiseringsorgan), samt regionala organ och nordiskt samarbete. De centrala förvaltningsmyndigheterna deltar aktivt i det internationella arbetet och bidrar med analyser och underlag på dessa områden samt för EU-arbetet. Tabell 5.1 Utgiftsutveckling inom politikområdet 43:4 Bekämpande av växtsjukdomar 43:5 Arealersättning och djurbidrag m.m. 43:6 Intervention och exportbidrag för 43:7 Räntekostnader för förskotterade 43:9 Strukturstöd till fisket m.m. 43:10 Från EG-budgeten finansierade strukturstöd till fisket m.m. 43:15 Jordbruks- och livsmedelsstatistik 43:16 Åtgärder inom livsmedelsområdet 43:17 Bidrag till vissa internationella Totalt för politikområde Livsmedelspolitk 1 Inklusive av redan beslutade anslag på tilläggsbudget och förslag på tilläggsbudget i samband med BP för . 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Målet för politikområdet är en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion. Regeringen eftersträvar en jordbrukspolitik som främjar konkurrenskraftig produktion vilande på långsiktigt hållbara produktionsformer. Med hållbara produktionsformer avses resursbevarande, uthålliga, miljöanpassade och etiskt godtagbara produktionsformer på såväl små som stora gårdar. Det är därmed inte fråga om storleken på lantbruken utan om hur produktionen drivs. Utvecklingen av jordbrukspolitiken förutsätter en övergång från marknadsprisstöd till riktade insatser på miljö- och landsbygdsområdet. Produktionen skall styras av konsumenternas efterfrågan. För att uppnå målet för en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion kan det vara motiverat att gå in med stöd för att tillfredsställa samhällets krav och behov av kollektiva nyttigheter som marknaden inte förmår att tillfredsställa men som jordbruket kan bidra med. Regeringen eftersträvar även att sänka de samhällsekonomiska kostnaderna samt budgetkostnaderna. Utgångspunkten i regeringens arbete med EU:s gemensamma jordbrukspolitik är de principer som presenterades i propositionen Riktlinjer för arbete med jordbruks- och livsmedelspolitiken inom Europeiska unionen (prop. 1997/98:142). I propositionen föreslås tre övergripande mål för regeringens arbete med att förändra jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU: Jordbruks- och livsmedelsföretagens produktion skall styras av konsumenternas efterfrågan. Produktionen skall vara långsiktigt hållbar både från ekologiska och ekonomiska utgångspunkter. Reformbehoven av den gemensamma jordbrukspolitiken har varit påtagliga då budgetkostnaderna är stora, överproduktionen är betydande, konsumentpriserna är höga och byråkratin är omfattande. De höga produktionsstöden har drivit upp intensiteten i jordbruksproduktionen, vilket har skapat ett ensidigt jordbruk där miljön och djuromsorgen har blivit lidande. har en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken diskuterats och träffade EU:s jordbruksministrar en politisk överenskommelse om reformen (se avsnitt 5.5.1 Reform av den gemensamma jordbrukspolitiken). Reformen är delvis ett steg i rätt riktning och förväntas reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken att fortsätta då skall presentera förslag om bl.a. tobak och olivolja. Beslutet om den framtida jordbrukspolitiken innebär även att EU:s position i WTO-förhand- lingarna stärks. Vid i fattades beslut om att inleda en ny, bred förhandlingsomgång som gavs namnet Utvecklingsagendan från . Förmånsbehandling av skall utgöra en integrerad del av samtliga förhandlingsområden. De områden som berör jordbrukspolitiken är främst jordbruk, fiske, TRIPS (Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights) och SPS (Sanitary and Phytosanitary Measures). I ministerdeklarationen från fastställdes ambitionerna för jordbruksförhandlingarna till betydande förbättringar i marknadstillträde, neddragning av med målsättningen att fasa ut alla former av exportstöd samt betydande neddragningar av handelsstörande stöd. Hänsyn skall dessutom tas till s.k. non-trade concerns (t.ex. livsmedelsförsörjningsfrågor, landsbygdsutveckling, miljöförbättrande åtgärder, djurskydd och säkra livsmedel). I fastslogs det att en ramöverenskommelse för jordbruksområdet skulle vara klar . Denna tidsgräns har inte kunnat hållas eftersom oenigheten mellan WTO-parterna, särskilt i nyckelfrågor som tullsänkningsformler, var alltför stor. Vid WTO:s femte ministermöte, som äger rum i , kommer ett beslut om ett ramverk EU skall medverka till global livsmedelsgällande jordbruket att fattas. säkerhet, bl.a. genom att hävda frihandelns principer även på jordbruks- och livsmedelsområdet. fastställas för när åtgärder skall vidtas. Det är av stor vikt att framsteg gällande jordbruksförhandlingarna sker eftersom jordbruk är ett 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 nyckelområde som präglar förhandlingsprocessen substantiellt. Jordbruket är det område där subventionerna är störst och många uppfattar regleringarna av jordbruket som de regleringar som i högsta grad resulterar i att marknadstillträde försvåras och förhindras samt snedvrider konkurrensförutsättningar. Resultatet av jordbruksförhandlingarna kan därmed vara avgörande för om förhandlingsrundan blir framgångsrik eller inte. För förhandlingarna i stort, däribland fiske, TRIPS och SPS, gäller att förhandlingarna skall vara klara . Regeringen anser att det är av stor vikt att handelshinder tas bort och olika former av interna stöd avvecklas, vilket bl.a. resulterar i att utveckling underlättas. Det är därför angeläget att Doharundan blir framgångsrik. Förbättrade konkurrensförutsättningar och ökat marknadstillträde för ligger även i linje med regeringens proposition 2002/03:122, Gemensamt ansvar; politik för global utveckling, vilken presenterades . Grundläggande i denna politik är att samstämmighet skall eftersträvas mellan samtliga politikområden och att politikens konsekvenser för skall klargöras. Fiskeripolitiken är ett av de gemensamma politikområdena inom EU. Det innebär att de beslut som fattas inom gemenskapen har avgörande betydelse för utveckling av våra fiskeresurser och fiskerinäringens verksamhet. Den gemensamma fiskeripolitiken innehåller principer för att upprätthålla en effektiv fiskeriförvaltning och specificerar regelverk för bl.a. fångstuttag, minimimått på fisk, flottans storlek, tekniska regleringar, marknadspolitik och kontroll. Endast i ringa omfattning kan medlemsstaterna införa nationella regler inom begränsade vattenområden. Medlemsstatens begränsade möjligheter visade sig då inte ansågs ha möjlighet att införa ett ensidigt svenskt torskfiskestopp i med den föreslagna utformningen. avser därför även fortsättningsvis vara pådrivande i EU-sammanhang för att uppnå ett hållbart fiske. Inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken bestäms även gemenskapens agerande i regionala och internationella organ. Under de som den gemensamma fiskeripolitiken funnits har lagstiftningen successivt utvecklats, såväl avseende antalet reglerade bestånd och förvaltningsverktyg som kontrollens omfattning. Målen om att skydda och bevara de levande akvatiska resurserna har dock inte uppfyllts utan situationen för de flesta fiskbestånden har visat en negativ utveckling. Läget är allvarligt för bl.a. torsk- och kummelbestånden i samt för torsk och sill i . Den gemensamma fiskeripolitiken har en ny grundförordning . Den betonar vikten av att de levande akvatiska resurserna nyttjas på ett hållbart sätt och att fiskeverksamhetens påverkan på de ekosystemen minimeras. Den nya grundförordningen återspeglar i centrala avseenden den politik som den presenterade i sin skrivelse Ansvarsfullt fiske svenska prioriteringar för EU:s framtida fiskeripolitik (skr. 2001/02:152). Grundförordningen innehåller åtaganden om bl.a. en mer långsiktig anpassning av fiskeriförvaltningen med fleråriga återhämtningsplaner för bestånd utanför biologiskt säkra gränser och fleråriga förvaltningsplaner för övriga bestånd. Dessa skall baseras på försiktighetsprincipen. Försiktighetsprincipen innebär att försiktighet iakttas när information är osäker, otillförlitlig eller otillräcklig och att frånvaron av adekvat vetenskaplig information inte används som en förevändning för att avstå från att vidta bevarandeåtgärder. Ekosystemansatsen innebär främst att hänsyn skall tas till alla delar av ekosystemet som direkt eller indirekt påverkas av planerade åtgärder. praktiska tillämpning av försiktighetsprincipen och ekosystemansatsen har hög prioritet både nationellt och regionalt. Ett uttryck härför är de fleråriga förvaltningsplaner som redan fastlagts för flera arter och som är under utarbetande för andra. Planerna föreskriver att åtgärder skall vidtas vid förutbestämda gränsvärden för fiskeridödlighet och biomassa. Åtgärderna skall baseras på vetenskapliga råd och kan omfatta olika tekniska regleringar, förändringar i fiskekvoter och fiskeansträngning samt kortare eller längre stängning av fisket. Regeringen avser att linje i de internationella förhandlingarna angående fiskekvoter skall vara i enlighet med den biologiska rådgivningen från ICES. Detta innebär att frågan om torskfiskestopp kommer att drivas när rådgivningen så föreslår, t.ex. då det gäller torsk i för . Den av ICES föreslagna kvoten för det östra beståndet av Östersjötorsk, , torde i praktiken innebära att ett riktat fiske mot torsk inte kommer att vara möjligt i det området, på grund av omfattningen av bifångster av torsk i annat fiske. Även om har önskat mer långtgående förändringar i några avseenden är den nya grundförordningen en viktig förutsättning för hållbart fiske. Den innehåller nödvändiga medel och en strategisk inriktning i form av bl.a. långsiktiga förvaltningsplaner. Det viktiga för framtiden ligger nu i att tillämpningen innebär tillräckligt långtgående regleringar. kommer fortsättningsvis att vara drivande i detta arbete för striktare och effektivare tillämpning för att den negativa beståndsutvecklingen skall hävas och ett hållbart fiske uppnås. Tilllämpningen av försiktighetsprincipen och ekosystemansatsen baserat på vetenskapliga råd spelar därvid en viktig roll. kommer fortsatt sträva efter att försiktighetsprincipen förstärks och att de vetenskapliga råden följs. Till stor del formuleras de svenska ståndpunkterna i EU-arbetet med utgångspunkt i de nationella miljökvalitetsmålen. Fiskeripolitiken skall bidra till att miljökvalitetsmål och delmål uppnås under miljömålen Hav i balans samt levande kust och skärgård och Levande sjöar och vattendrag. För regeringen är det viktigt att konsumenterna kan välja bland ett stort utbud av livsmedel. Oavsett priset på livsmedlen skall konsumenten kunna lita på att de är säkra. Den information som ges på förpackningarna i form av märkning och annan information skall vara tillräckligt tydlig och bra för att konsumenterna skall kunna göra ett medvetet val. Häri ligger bl.a. information om förekomst av GMO. Det skall vara möjligt att göra ett medvetet val både när det gäller hur nyttigt livsmedlet är och t.ex. produktionsmetod. För att konsumenterna skall kunna lita på att maten är säker krävs ett bra regelverk, en god livsmedelstillsyn och tillgång till vederhäftig och oberoende information. Som grund och som stöd för detta krävs forskning om det vi äter och om hur maten påverkar oss. har problemen med övervikt hos barn och ungdomar ökat alltmer. Detta är allvarligt eftersom överviktsproblem inte bara 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 innebär hälsorisker utan även, särskilt för barn och ungdomar, kan leda till psykosociala påfrestningar. Regeringen vill därför särskilt lyfta fram frågan om kostens betydelse för hälsa och välbefinnande. Större delen av regelverket på livsmedelsområdet är harmoniserat inom EU. Det innebär att ingen medlemsstat kan ha vare sig strängare eller liberalare bestämmelser i sitt land. Regeringen prioriterar därför det gemensamma lagstiftningsarbetet. Den stora översyn av det EG- gemensamma regelverket för livsmedel som inleddes i och med att presenterade sin vitbok om livsmedelssäkerhet har kommit en god bit på väg. Arbetet har fortsatt i högt tempo särskilt på hygienområdet. Kommissionen har bl.a. lagt förslag till gemensamma regler för hälsopåståenden om livsmedel, nya bestämmelser för fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i livsmedel samt bestämmelser för offentlig kontroll av foder och livsmedel. Det arbete som görs inom ramen för , FAO:s och WHO:s gemensamma livsmedelsstandardiseringsorgan, får allt större betydelse. Bestämmelser utformade i dessa organisationer är frivilliga att följa för de olika medlemsländerna men vill man hävda t.ex. strängare hälsokrav måste detta kunna motiveras vetenskapligt. I annat fall finns risken att man i en WTO-panel anses ha handelshindrande lagstiftning. Den och övriga EU-medlemsstaters regeringar prioriterar därför det arbete som sker i . medlemskap i innebär ett åtagande att tillämpa det regelverk som gäller för den gemensamma jordbrukspolitiken. Inga större förändringar vidtogs . Reform av den gemensamma jordbrukspolitiken Europeiska kommissionen aviserade att en omfattande översyn av den gemensamma jordbrukspolitiken skulle äga rum . Med anledning av detta påbörjades 2003/04:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 ett omfattande analysarbete såväl inom som bland berörda myndigheter. Kommissionen presenterade sina förslag , vilket utmynnade i intensiva förhandlingar . träffade EU:s jordbruksministrar en politisk överenskommelse om den framtida jordbrukspolitiken. Beslutet innebär att jordbrukspolitiken delvis moderniseras och att jordbrukarna i högre grad stimuleras att producera det som konsumenterna efterfrågar i stället för att ta hänsyn till bidragsystemen. Stödet till jordbrukarna utbetalas i huvudsak som ett gårdsstöd frikopplat från produktionen. Frikopplingsgraden varierar mellan olika sektorer. Reformen innehåller även prissänkningar på mjölk och ris samt införande av stöd till energigrödor och durumvete. Prissänkningarna är utöver vad som beslutades i Agenda . Vidare innehåller reformen åtgärder för landsbygdsutveckling som behandlas i kap. 6 om landsbygdspolitiken. Reformen innebär dock inte sänkta budgetkostnader för den gemensamma jordbrukspolitiken, något som regeringen eftersträvar. Reformen träder i kraft men med möjlighet för de länder som så önskar att skjuta på införandet av enhetsstödet . Tillämpningen ger medlemsstaterna stora möjligheter att utforma stöden efter nationella förutsättningar. förväntas reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken att fortsätta då kommissionen skall presentera förslag om bl.a. tobak och olivolja. Jordbrukarstöden och hantering av stödansökningarna regleras av EG-förordningar samt nationell lagstiftning. Möjligheterna till regional tillämpning av stödreglerna är därmed begränsade. Generellt gäller dock för samtliga jordbrukarstöd att det förekommer skillnader i bedömningar i samband med länsstyrelsernas kontrollverksamhet samt beslutsfattande såväl mellan som inom länsstyrelserna. För att minska skillnaderna har och länsstyrelserna genomfört en rad åtgärder, både genom olika projekt och genom löpande åtgärder. Projekten rör förenklad handläggning av jordbrukarstöden på länsstyrelserna, SeQnd, elektroniskt handläggarstöd för jordbrukarstödprocessen, uppdatering av föreskrifterna för länsstyrelsernas rutiner vid handläggning av jordbrukarstöden (), stödansökan via Internet (), IT- investeringsprogram, samverkan och information. Syftet med projektet är att öka kvaliteten och effektiviteten samt att säkerhetställa kontrollen av handläggningen av jordbruksstöden för att undvika sanktioner. SeQnd omfattar såväl länsstyrelserna som . har länsstyrelserna och genomfört ett antal IT-projekt. Projekten omfattar utbyggnaden av , skapandet av ett elektroniskt handläggningsstöd för stödhanteringen samt förstudier rörande handdatorer för fältkontroller och Talsvar/Internet. Skapandet av ett elektroniskt handläggarstöd för jordbrukarstödprocessen innebär att föreskriften för länsstyrelsernas rutiner vid handläggning av jordbrukarstöden () används som bas för att få en mer rationell, effektiv och korrekt handläggning av jordbrukarstöden och möjliggöra en ökad likabehandling i olika delar av landet. Cirka en tredjedel av stödansökningarna lämnades in elektroniskt . Detta innebar att det uppsatta målet för för , 5 000 ansökningar via Internet, i det närmaste uppfylldes. lämnades av ansökningarna antingen via (elektroniskt via konsulter) eller via . 17 306 ansökningar kom via och 7 973 via . Målet var 10 000 ansökningar via Internet. inleddes som ett pilotprojekt och har därefter fått permanent status samt erbjöds till alla lantbrukare .