mot · GS02U330 · 2004-10-04 00:00:00 — begär att regeringen i internationella sammanhang skall verka för att assyrier-syrianer-kaldéer skall accepteras i som ett av landets ursprungsfolk och att dess nationella identitet erkänns samt att frågan förs upp på EU:s dagordning. begär att regeringen arbetar för att EU ställer krav på att behandla assyrier-syrianer-kaldéer lika inför lagen som andra medborgare utan att göra någon religiös, språklig, etnisk eller geografisk skillnad. begär att regeringen arbetar för att EU ställer krav på att acceptera det arameisk-syriska språket som ett av landets officiella språk. begär att regeringen skall verka för att EU ställer krav på att landet ger rätt till assyrierna-syrianerna-kaldéerna att fritt kunna utöva och utveckla sin kultur och sina seder och bruk. begär att regeringen skall verka för att EU ställer krav på att ge assyrier-syrianer-kaldéer deras demokratiska och medborgerliga fri- och rättigheter. begär att regeringen skall verka för att EU ställer krav på att landet ger assyrier-syrianer-kaldéer deras religionsfrihet. begär att regeringen arbetar för att EU ställer krav på att återlämna assyrier-syrianer-kaldéer bosättningsområden som tömts . begär att regeringen verkar för att EU ställer krav på att acceptera och legalisera assyrier-syrianer-kaldéers alla politiska, sociala och kulturella institutioner. ansträngningar att närma sig började redan vid republikens bildande . Under hela Atatürks tid vid makten gjordes omfattande reformer i syfte att göra till ett europeiskt land. Arbetet att anpassa sig efter mönster fortsätter . är medlem i FN, IMF, NATO, , och samt har skrivit under de flesta internationella konventioner om mänskliga rättigheter. Ansträngningarna för att komma med i dåvarande EG och nuvarande EU började . Det första associationsavtalet () undertecknades mellan och . Avtalet trädde i kraft och kompletterades med tilläggsprotokoll 1970 och 1988. Enligt avtalet skulle samarbetet inledas med en femårig förberedande fas, sedan skulle detta följas av en tolvårig övergångsfas. skulle en tullunion bildas. I slutfasen skulle tullunionen vara etablerad och verksamheten inriktas på en närmare samordning av den ekonomiska politiken mellan parterna. inrymmer regler för ett samarbete för att skapa fri rörlighet för turkiska arbetare inom Gemenskapen. Enligt avtalet skulle fri rörlighet för arbetskraft ha gällt mellan och EG . Att detta inte förverkligades beror emellertid förmodligen på oljekrisen . Krisen innebar att behovet av arbetskraft minskade drastiskt i . Från att ha haft ett stort behov av arbetskraft från och andra länder blev nu fri rörlighet av arbetskraft ett hot. Relationerna mellan och påverkades även av militärkupperna. var turkisk inrikespolitik instabil och närmast kaotisk. Dessa problem gick även ut över Europapolitiken som blev motsägelsefull och osäker. Delar av den turkiska vänstern var emot EU-medlemskap, som de ansåg bara skulle leda till att europeiska företag exploaterade . Under det kaotiska regeringsskiftet i hade det muslimska partiet som var EU-fientligt vågmästarrollen i parlamentet. upphörde dåvarande premiärminister tillfälligt samarbetet med EU. Efter militärkuppen frös relationerna mellan och EU. Det parlamentariska samarbetet mellan och upphörde . som har uppgiften att övervaka associationsavtalet lade ner sitt arbete , då samarbetet återupptogs. 1987 sökte EG- medlemskap, trots och andra medlemsländernas råd att inte göra det. Som orsaker angavs dels att skulle få stora svårigheter att anpassa sig till EG ekonomiskt och socialt, dels att det fanns politiska betänkligheter i fråga om bristande respekt för de mänskliga rättigheterna, en otillräcklig politisk pluralism och problemet med det delade . Trots EU: s negativa svar blev utgången inte så som för utan EU behöll dörrarna öppna för . För del blev detta en bekräftelse att landet är ett europeiskt land, jämfört med situation att landet inte tillhör . Islamisterna tolkade detta som att borde ta lärdomar av resultatet och vända sig till den islamiska världen för djupare samarbete. enades EU:s utrikesministrar om att upprätta en tullunion med . godkände avtalet som påbörjades . Beslutet skapade en livlig debatt i EU-länderna, eftersom meningarna var delade i frågan. Många ville säga nej till tullunionen och hänvisade till den bristande respekten för de mänskliga rättigheterna i . Efter parlamentets godkännande trädde dock tullunionen i kraft . Tullunionen innebär, förutom att tullar och andra handelshinder slopas, att och EU ska föra en gemensam handelspolitik gentemot omvärlden och ha samma regler vad gäller standardisering, miljökrav och annat. Vid toppmötet i bekräftade EU-länderna att har en principiell rätt att ansluta sig till EU men att "de politiska och ekonomiska förhållandena i landet är sådana att anslutningsförhandlingarna inte kan inledas". inbjöds i stället att delta i ett nyskapat forum kallat "Europeiska konferensen". Att inte fick vara med i den grupp länder som erhöll kandidatstatus vid toppmötet i ledde till försämrade relationer mellan och EU. ansåg sig diskriminerat i förhållande till och kandidatländerna i . Därför uteblev från som anordnades av . Denna konferens var den första med EU:s kandidatländer. Trots att var inbjudet, accepterades inte inbjudan och landets representanter åkte aldrig till konferensen. Ståndpunkten var en protest från sida mot att landet anser sig ha blivit orättfärdigt behandlat och föremål för en annorlunda bedömning än andra kandidatländer. Vid Europeiska rådets toppmöte i beslutades, i enighet med kommissionens förslag, att ska betraktas som kandidatland men att landet ännu inte är redo att inleda förhandlingar. Detta beslut blev historisk för del. Erkännandet av som kandidatland är en milstolpe inte bara för utan för hela världen, sa premiärminister . Han lovade också att de mänskliga rättigheterna i ska garanteras på samma sätt som i EU. Reformerna gick trögt i därför har förhandlingarna börjat med de flesta andra ansökarländerna och många antogs som EU-medlemmar, men inte . EU:s erkännande av som kandidatland är kopplat till EU:s krav på Köpenhamnskriterierna. Den sittande regeringen har tagit många positiva och historiska beslut bl.a. avskaffandet av dödsstraff, förbud mot tortyr och språkliga friheter. Reformpaketer har avlöst varandra och lagförändringar fortsätter . Detta är väldigt positivt, men vad gäller minoritetsrättigheter krävs det fortfarande mycket i praktiken. En av dessa minoriteter är assyrier-syrianer-kaldéer, vilka är arvtagare till civilisationens vagga och har bott i långt före det . Trots att i Lausannefredsfördraget garanterar icke muslimska minoriteters rättigheter har assyrier-syrianer-kaldéer officiellt inte får något av den turkiska staten. Tvärtom, p.g.a. förföljelserna har assyrier-syrianer-kaldéer lämnat och flytt till olika Europeiska länder, och . finns det flera assyrier-syrianer-kaldéer utomlands än i hemlandet. Om detta fortsätter så kommer hela nationen och den kristna kulturen till stora delar försvinna från karta. I och med EU-kandidatur har hoppet vuxit för assyrier-syrianer-kaldéer att återvända. premiärminister förklarade i en kommuniké att assyrier-syrianer-kaldéer kan återvända till sina byar under den turkiska statens garantier. Efter sådana offentliga uttalande har många att assyrier-syrianer-kaldéer återvänt till för att undersöka möjligheterna för permanent återkomst. Vissa byar har påbörjat återuppbyggandet av byarna och vissa individer har försiktigt börjat med investeringar i området. För att skall kunna bli fullvärdig EU-medlem krävs av att uppfylla Köpenhamnskriterierna i praktiken och inte bara i teorin. För att assyrier-syrianer-kaldéer skall kunna återvända till och för att de som är kvar där ska kunna stanna krävs av att assyrier-syrianer-kaldéer erkänns som ett av landets ursprungsfolk och att deras medborgerliga fri- och rättigheter respekteras.