mot · GS02Kr354 · 2004-10-03 00:00:00 — I denna motion belyser vi kulturens betydelse för en rad olika samhällsområden. Förutom kulturens självklara egenvärde handlar det om demokrati och identitet, vårt arv och vår historia, men också om morgondagens kultur. Det ät viktigt med en långsiktig kulturpolitik, som ger utrymme för nya lösningar och nya idéer. Vi menar att satsningar på kultur är samhällsekonomiskt lönsamma och ger många positiva bieffekter. Alla människor i landet skall kunna ta del av ett levande kulturliv. Kulturen skall finnas i vardagslivet - i folkrörelser, föreningsliv, skolan, på arbetsplatser, i bostadsområden etc. anser att kulturpolitiken i huvudsak skall styras lokalt och regionalt. Människor måste själva få vara med och bestämma hur de vill utforma och ta del av kulturen. Om människor får mer makt över hur de kan påverka och ta del av kulturutbudet på sin ort kan ett levande kulturliv i hela landet skapas. 5Minska den statliga styrningen i kulturpolitiken401 5.2Vänd perspektivet i kulturpolitiken402 5.3Om människor själva får bestämma402 6.1Momsbeläggning av ideella och allmännyttiga organisationer404 12Kultur ur ett folkhälsoperspektiv411 12.2Avdragsrätt för kulturaktiviteter för anställda411 13Kultur ur ett integrationsperspektiv412 18.2Rättvisa skatteregler för ideella ungdoms- och kulturorganisationer417 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kulturpolitiken skall inriktas på att skapa goda förutsättningar för ett tillväxtfrämjande kulturliv i alla delar av landet - ett kulturliv med mångfald, hög kvalitet och plats för både amatörers skapande och professionella konstnärers gästspel och medverkan. begär att regeringen låter se över kulturpolitikens utformning med syfte att minska den statligt styrda kulturen och i stället stärka den lokala och regionala kulturen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillföra mer resurser till folkbildningsverksamheten. begär att regeringen återkommer till med förslag i enlighet med utredningens, Allmänna samlingslokaler (SOU 2003:118), intentioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en särskild utredning bör tillsättas för att belysa förutsättningarna för amatörkultur och eget skapande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tydliggöra , Riksutställningars och Rikskonserters uppdrag när det gäller besök och produktion för små spelplatser runt om i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den fria scenkonsten bör fåökat anslag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett förtydligande av regleringsbrevet gällande museiföremål på Internet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att underlätta för mindre orter att införa e-bio. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Turistdelegationen bör få ett uppdrag att se hur kulturen på ett mer aktivt sätt kan placeras i turistsammanhang.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den kommission som utreder införandet av digital-TV särskilt ser över de ekonomiska konsekvenserna för konsumenten.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om aktiva åtgärder för att stoppa piratkopieringen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att prioritera fortbildning och forskning om sambandet mellan hälsa och kultur. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kulturaktiviteter bör betraktas som en skattefri personalvårdsförmån i likhet med skattefria motionsförmåner.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kultursektorn skall förbättra integrationsarbetet och öka rekryteringen av människor med invandrarbakgrund. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att öka jämställdheten i kulturlivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att satsa på hantverksyrken i högre utsträckning än vad som görs i dag.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att företag bör få rätt att göra avdrag för kostnaden för inköp av konst.3 begär att regeringen ser över spelvillkoren för Internetspel i konkurrens med internationella spel. begär att regeringen ser över möjligheten att låta spelkonsumenten styra till vilken förening denne vill att en del av spelintäkten skall gå vid spel på svenska Internetspel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att aktivt arbeta med förebyggande insatser för de spelberoende och deras anhöriga.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att samma regler och samma ekonomiska förutsättningar som gäller för idrottsrörelsen bör gälla för ideella kultur- och ungdomsorganisationer.6 1Yrkande 10 hänvisat till NU. 2Yrkandena 11 och 12 hänvisade till KU. 3Yrkandena 14 och 18 hänvisade till SkU. 4 Yrkande 17 hänvisat till UbU. 5 Yrkande 21 hänvisat till SoU. 6 Yrkande 22 hänvisat till SfU. vet att ett levande kulturliv är nödvändigt för människors möjlighet att växa. Vår välfärd beror inte bara på tekniska och ekonomiska faktorer. Kulturen utvecklar det civila samhället och håller det demokratiska samtalet levande. Förutom att kulturen har ett värde i sig, som inte nog kan betonas, är den kreativitet som stimuleras ur kulturen avgörande för samhällets utveckling. har kulturen tillmätts en allt större betydelse i arbetet med regional utveckling och tillväxt. Kulturpolitiken pekas ut som ett politikområde vars investeringar och insatser har en stor betydelse för den regionala utvecklingen. "Det är på den lokala nivån som det förändrade synsättet rörande kulturens roll i samhället märks tydligast. I allt fler kommuner talas det om kulturens viktiga roll när det gäller att bygga 'det goda samhället'." De politiska besluten måste inriktas på att skapa goda förutsättningar för ett levande, lokalt kulturliv i alla delar av landet - ett kulturliv med mångfald, hög kvalitet och plats för både amatörers skapande och professionella konstnärers gästspel och medverkan. Detta bör ges regeringen till känna. Ett levande kulturliv är beroende av många människors engagemang, intresse och delaktighet. En framgångsrik kulturpolitik förutsätter att människor känner att de berörs, att det som sker angår dem. Ingen, varken människa eller organisation/institution, kan ensam axla ansvaret för att kulturlivet ska vara rikt och levande i varje lokal miljö. Aktörerna på kulturområdet är - och ska vara - många. kulturpolitik tar sin utgångspunkt i att människor ska både ha möjligheten att själva skapa och att ta del av kulturupplevelser. Det är ett gemensamt ansvar att värna både bredd och djup i kulturutbudet utifrån människors olika villkor; kvinnor som män, unga som gamla, traditionsbärare som nyskapare har detta ansvar. 5Minska den statliga styrningen i kulturpolitiken Den statligt finansierade kulturen når långtifrån alla människor i . Detta visar många undersökningar som gjorts. Kanske är det inte så konstigt med tanke på den centraliserade anslagsstyrning som råder inom den statliga kulturpolitiken. "I statsbudgeten är kulturavsnittet ett av de områden som omfattar flest anslag. Det är en struktur som representerar en äldre styrform - anslagsstyrning - som försvårar arbetet i ett system som i övrigt är anpassat till den nuvarande mål- och resultatstyrningen. I vissa fall utgör den t o m ett hinder för den pågående utvecklingen inom kulturområdet, som kräver att man gör upp med gamla styrformer och ställer om perspektiven." Ur Om världen , omvärldsanalys. går en stor del av det generella kulturstödet till det etablerade kultursystemet och mycket tyder på att nya kulturella rörelser faller helt utanför det systemet. Nya arenor, nya arrangörer, informella spelplatser och nya konstformer uppstår oftast utan offentligt stöd. revisorer har gjort en förstudie som visar att det i stort sett är samma befolkningsgrupper som tagit del av kulturen . Social bakgrund och utbildning har visat sig vara avgörande faktorer för vilka kulturvanor människor har. Det är detta som föranlett att driva frågan kring om efterfrågan och utbud inom kulturpolitiken verkligen stämmer överens. Det är av största vikt ur ett demokratiskt och rättvist perspektiv att kulturens pengar kommer alla människor i samhället till del. Var människor bor, kön, ålder, ursprung eller ekonomiska förutsättningar ska inte spela någon roll. 5.2Vänd perspektivet i kulturpolitiken vill vända perspektivet i kulturpolitiken. Vi vill att kultupolitiken skall växa underifrån, till skillnad från där staten i stor utsträckning bestämmer vilket kulturutbud som skall finnas. politik bygger på tilltro till den enskilda människans förmåga och vilja att ta ansvar, både för sig själv och för andra. Det är ett radikalt annorlunda perspektiv än den fixering vid staten och centralisering som kännetecknar mycket av dagens samhällsdebatt. Vi eftersträvar en ordning där det lokala självstyret tillåts spela en verklig roll, även vad gäller utformningen av kulturpolitiken, där verksamheter och beslutsbefogenheter decentraliseras så långt det är möjligt. Underifrånperspektivet ska ligga till grund även för utformningen av kulturpolitiken. 5.3Om människor själva får bestämma Reformen "fri entré på museer" är ett exempel på en reform som har allt annat än ett underifrånperspektiv. Visst kan det tyckas bra med fri entré för att nå nya museiovana grupper. Frågan är om reformen hade genomförts om människor själva fått bestämma. har i sin analys över reformen, "att nå nya grupper", uttryckt följande: "Minst lika viktigt är det tilltal museerna använder till medborgarna. Museerna behöver både kunskap om sin publik, deras behov och erfarenheter, och utveckla pedagogiska metoder . Museiverksamheten måste präglas av ett tydligt medborgarperspektiv och förmågan att få alla att känna sig berörda och välkomna." Vi vet att kulturkonsumtionen är ojämnt fördelad mellan olika grupper i samhället. Men vi ser inte att lösningen på detta är att styra anslagen ytterligare för att minska ojämlikheter. Tvärtom tror vi att människor själva är kapabla att tala om vilken kultur som skall prioriteras, staten behöver inte ta på sig det ansvaret. Kanske vi till och med skulle se ett helt annat kulturutbud, om människor själva fick bestämma, än det vi ser . Allt för mycket av statlig styrning över kulturpolitiken gör bara att vi anpassar verksamheten efter anslagen istället för tvärtom. Med en kulturpolitik som är formad underifrån skapas större möjligheter till att ge utrymme för nya kulturrörelser, nya lösningar, nya idéer och nya organisationsformer. Genom att bejaka nya förslag, som kanske utmanar traditionella kulturformer, ger vi utrymme för morgondagens kulturrörelser att växa. Kulturpolitiken står inför flera viktiga vägval. anser att det är viktigt att se över hur den nationella kulturpolitiken kan anpassas till vår föränderliga värld och bli en kulturpolitik som kommer fler människor till del. Vi vill vända perspektiv och gå från den centralt styrda kulturpolitiken till en mer lokalt utformat kulturpolitik. Regeringen får i uppdrag att se över kulturpolitikens utformning med syfte att minska den statligt styrda kulturen och istället stärka den lokala och regionala kulturen. Detta bör ges regeringen till känna. En levande demokrati förutsätter många mötesplatser där människor kan träffas och skaffa sig nya kunskaper och erfarenheter. De många mötesplatser som erbjuds medborgarna i genom föreningsliv, studieförbund och partier är oerhört värdefulla för den svenska demokratin. Studieförbunden erbjuder omistliga mötesplatser för det demokratiska samtalet i studiecirklar, kulturarrangemang och föreläsningar. Mötesplatserna ger människor redskap för att påverka samhällsutvecklingen. Med en god folkbildning får vi också ett rikt medborgarinflytande. vill behålla den starka folkbildningstradition vi har i , vilket kräver att det finns goda förutsättningar för att erbjuda mötesplatser där människor kan mötas och öka förtroendet för varandra, något som är särskilt viktigt i vårt mångkulturella . Folkbildningen har en viktigt integrationsskapande roll som måste tillvaratas. Om människor träffas kring likartade intressen, erbjuds tillfällen till förbättrade språkkunskaper, söker kunskaper och insikter om andra människors kultur och bakgrund - kan positiva möten och en ökad förståelse uppstå. Förväntningarna på folkhögskolor och studieförbund är höga och växer. söker sig allt fler människor till folkbildningens verksamhet. När ökade förväntningar ställs på en verklighet där ekonomin är påtagligt ansträngd uppstår problem. Det blir svårt att upprätthålla kvaliteten i verksamheten och möta de nya behov som ständigt uppstår. Exempelvis kan vi nämna att studieförbundens kommunbidrag har minskat avsevärt. Om inte studieförbund och folkhögskolor tillförs nya resurser kommer det att bli svårt att tillgodose de behov av insatser som redan finns samt att möta kommande behov. anser att det är nödvändigt att stat, landsting och kommuner underlättar medborgarinflytandet och stärker folkbildningen, vilket förutsätter en medveten ekonomisk prioritering. Detta bör ges regeringen till känna. 6.1Momsbeläggning av ideella och allmännyttiga organisationer Ideella och allmännyttiga organisationer gör många värdefulla insatser i samhället. Inte minst är folkrörelserna oerhört viktiga för allmänhetens möjlighet att skaffa kunskap och få inflytande i samhället och över den egna situationen. Skattelagstiftningen bör därför inte försvåra sådana organisationers verksamhet. Utredningen i ett EG-rättsligt perspektiv föreslår att ideella föreningar ska momsbeskattas för sin näringsverksamhet. Om utredningsförslaget verkställs hotas studieförbundens verksamhet i hela landet och drabbar i förlängningen studiecirkeldeltagarna. Det finns undersökningar som visar att konsekvenserna av en momsbeläggning bl.a. skulle resultera i en höjd deltagaravgift . räknar med en total merkostnad på för studiecirkelverksamheten i landet. Då riskerar vi att få en utveckling där endast eliten har råd med folkbildning. Att momsbelägga dessa föreningar skulle innebära ett mycket hårt slag mot idéburen och frivillig verksamhet. Ett levande kulturliv förutsätter mötesplatser där människor kan utöva eget skapande samt ta emot olika kulturyttringar. Träffpunkter behövs inte bara i regionernas centra utan bör också vara väl spridda över landet och nära människorna. I glesbygd och mindre tätorter utgör de allmänna samlingslokalerna ett nödvändigt medel för en decentraliserad kulturpolitik. Ett fint förgrenat nätverk av lokala arrangörer är en nyckel till att kunna genomföra lokala kulturutbud och väl förberedda och genomförda evenemang. Det är ett samhällsintresse att alla människor i alla delar av landet har tillgång till samlingslokaler. anser att anslaget till allmänna samlingslokaler bör ökas. Även om det mesta av arbetet sker ideellt krävs ett ökat stöd för att klara ombyggnader och handikappanpassning. Det har snart gått betänkandet Allmänna samlingslokaler (SOU 2003:118) lämnades. Det innehöll en rad bra förslag och en utförlig analys av de allmänna samlingslokalernas betydelse . anser att huvuddragen i utredarens förslag bör genomföras, vilket bl.a. innebär särskilda insatser för att nå ungdomar och att bidraget till ombyggnationer och handikappanpassning höjs. Detta bör ges regeringen till känna. Samlingslokalorganisationerna har, med ekonomiskt stöd från berört departement, och i samarbete med , inlett ett arbete för att bättre samverka för en utveckling, breddning och fördjupning av de allmänna samlingslokalernas roll i samhället. kommer noga att följa detta arbete. För att samlingslokalerna ska fungera som träffpunkter för människor och kunna vara navet för olika verksamheter måste dessa få tillgång till goda datakommunikationer. krav på bredband i hela landet omfattar självklart också samlingslokaler i hela landet. Amatörkulturen är en självklar del av det lokala kulturlivet en grogrund för den enskilda människans växande och en inspirationskälla i det lokala samhället. För att finnas, fungera och utvecklas behöver amatörkulturen utöver sina egna eldsjälar både mötesplatser och ett pedagogiskt och ämnesmässigt stöd. Det offentliga måste här, genom stat och kommuner, medverka till att skapa goda förutsättningar i form av bl.a. rimliga villkor för allmänna samlingslokaler och folkbildningsstöd med generösa utrymmen för amatörkulturarbetet. Amatörkulturen är en viktig resurs i kulturlivet och i samhället i stort. Därför är det av stor vikt att amatörkulturen prioriteras och utvecklas. Såär inte fallet . tar inte något ansvar när det gäller utvecklingsarbete inom amatörkulturen. tar inte heller något helhetsansvar för amatörkulturen. Det finns alltså inte någon verksamhet som har ett övergripande ansvarstagande för amatörkultur. Amatörkulturens samrådsgrupp, AX, har under ett flertal år försökt få till stånd ett samarbete med kunna genomföra en utredning och belysning av amatörkulturområdet, dock utan större framsteg. Det är viktigt att ett offentligt ansvar tas för amatörkulturen. anser att en särskild utredning bör tillsättas för att belysa förutsättningarna för amatörkultur och eget skapande. Detta bör ges regeringen till känna. Anslagen till de centrala amatörkulturorganisationerna har minskat . Till stor del har resurserna skurits ner på lokal och regional nivå. Anslaget till de centrala amatörkulturorganisationerna behöver förstärkas. Studieförbunden är nu föremål för förnyad utvärdering. Utvärderingen bör också se över möjligheterna att ge amatörkulturen ett eget anslag istället för att som ingå i folkbildningen. , Riksutställningar och Rikskonserter, de s.k. tre R:en, har ett viktigt och angeläget uppdrag. De ska spegla och förmedla kulturen på respektive område ut till hela . Deras besök på många orter i skänker människor mycket glädje, lust, inspiration m.m. För många människor är detta enda kontakten med levande kultur. har allt fler teaterföreställningar tenderat att förläggas till , och det var inte riktigt det som var syftet. bör därför sträva efter att lägga en allt större del av sina föreställningar ute i landet. anser att de tre R:ens verksamhet är mycket viktig och att deras uppdrag ska vara ännu tydligare när det gäller besök och produktion för små spelplatser runt om i hela . De kvantitativa mål som finns för bidrar till att man främst söker föreställningar som ger mycket publik, något som de små scenerna förlorar på. Istället bör fokus ligga på spridningen av föreställningarna. Detta bör ges regeringen till känna. Den fria scenkonsten, dvs. teater, dans, sång etc., som utövas vid sidan av institutionerna och som inte drivs på kommersiella villkor, har en utomordentlig betydelse för svenskt kulturliv. Det finns en ganska utbredd uppfattning att det offentliga stöd som utgår till dessa grupper inte står i rimlig relation till vilken betydelse de har för det svenska kulturlivet. De fria teatergrupperna är inte bara ett komplement till institutionernas och privatteatrarnas verksamhet. Utan de fria teatergrupperna skulle antalet scenföreställningar minska med närmare en tredjedel, för barn och ungdom med ca hälften. Den fria scenkonsten svarar dessutom ofta för nytänkande och experiment. Därigenom har den fria scenkonsten en stor och växande kulturpolitisk betydelse. De fria teatergrupperna står för nästan hälften av teaterutbudet i . En fri teatergrupp bildas av gruppmedlemmarna själva som också beslutar hur verksamheten ska organiseras såväl konstnärligt som ekonomiskt. De fria teatergrupperna har ofta en besvärlig ekonomisk situation. De får avsevärt mindre anslag från stat och kommun och landsting än vad institutionsteatrarna får. De fria teatergrupperna är viktiga ur flera aspekter. De växer ofta fram underifrån och bidrar till en mångfald i teaterutbudet på olika sätt. Om vi vill att människor med egna idéer och egen kraft ska fortsätta att ta initiativ och skapa teater måste de ges förutsättningar för detta. Det kan de få om de får ökade anslag för att fortsätta bedriva sin verksamhet. Kultursektorn har svårt att överleva utan ekonomiskt stöd och de fria teatergrupperna är särskilt viktiga att värna. Av statistik för på teater- och dansområdet framgår att de offentliga anslagen för varje besökare i genomsnitt var på institutionsteatrarna medan de var per besökare på fria grupp/projektföreställningar. anser, med anledning av vad vi ovan anfört, att den fria scenkonsten bör fåökat anslag. Detta bör ges regeringen till känna. Likaså anser vi att länsteatrarna fyller en viktig funktion när det gäller att sprida kultur, debatt och underhållning till en bred publik. Mer information om länsteatrarna finns i 2004/motion för utgiftsområde 17. En viktig del av den regionala kulturen är länsmuseerna. Dessa sprider information och intresse för den egna regionens kulturarv och historia. Vi behöver dem för att lagra erfarenheter och för att kunna analysera och förstå de orsakssammanhang som ligger till grund för vår egen tids komplexa verklighet. Det är angeläget att museerna utvecklar sin pedagogik så att de motsvarar behov och önskemål som allmänheten har och som t.ex. skolan kan ställa. Museernas stora kunskapsbank har delvis, på grund av sin svårtillgänglighet, långtifrån tagits i bruk när museerna hade kunnat lämna viktiga bidrag till belysning av olika samhällsfrågor. arbetar ständigt med att kulturen ska finnas nära där människor bor och verkar. Ett steg i denna riktning är att värna om våra hembygdsmuseer. vet att våra hembygdsmuseer verkar under knappa omständigheter. Det finns anledning att även se över deras ekonomiska situation. fotograferas museiföremål och läggs ut på Internet så att allmänheten kan gå in och beskåda föremålen där. Om alla föremål på skulle läggas ut på nätet så skulle det kosta ca . Detta eftersom har många föremål som ger konstnären ersättningsrätt enligt upphovsrättslagen. Kostnaderna riskerar alltså att bli oöverstigliga. Därför är det viktigt att regleringsbrevet förtydligas i detta avseende. Detta bör ges regeringen till känna. Film är konst och uppskattas av många människor från alla samhällsklasser. Filmen fyller flera olika funktioner i den meningen att den påverkar, roar, informerar och bidrar till identifikation och reflektion. Biografkulturen spelar stor roll för filmens överlevnad och spridning. Genom filmupplevelser på bio upplever vi så mycket mer än vad vi gör när vi ser en film på . På flera orter i landet har biografer lagts ned eller visas ett fåtal filmer. Nya filmer kommer ofta väldigt sent till de små orterna och därmed missar många biobesökare aktualiteten i filmen. Många filmentusiaster i de mindre kommunerna får göra långa resor för att se en film medan den är aktuell. På många håll visas det inte några biofilmer överhuvudtaget. Ett sätt att förbättra såväl utbudet som tillgängligheten är att använda e-bio. Det innebär att man visar film i digital form, vilket är både billigare och medför att man kan ta fram fler kopior till en lägre kostnad. fanns det nio stycken digitala hus där e-bio visades, men det behövs fler. Tekniken som krävs för att åstadkomma fler e-biovisningar medför dock stora kostnader, varför staten bör underlätta för små orter att införa e-bio. Detta bör ges regeringen till känna. Turismen är en av starkaste exportindustrier och den basnäring som har den starkaste tillväxten. Kulturturism är ett sätt att utveckla turismen och tänka i andra banor än de traditionella. Turismen behöver inte bara ge upplevelser för stunden utan även ge fördjupade kunskaper och nya intressen. När upplevelsen blir det viktiga kommer lokala initiativ att bli betydelsefulla. Platser med genuina unika upplevelser i natur och kultur blir starka konkurrensmedel.