mot · GS02U242 · 2004-09-30 00:00:00 — , som har goda relationer och är en stor biståndsgivare, måste på alla tänkbara sätt inte bara underlätta för den utsatta palestinska befolkningen, utan också aktivt bidra till en demokratisering inom /den palestinska myndigheten. Vi välkomnar att EU nu försöker ta en mer aktiv roll i . Utgångspunkten måste vara att slå vakt om färdplanen för fred och en fortsatt nära samverkan inom den så kallade kvartetten. Utsikterna till ett israeliskt tillbakadragande från är välkomna och är ett steg i rätt riktning för att ge ny kraft åt fredsinsatserna. Överlämnandet skall ske under ordnade och säkra förhållanden och ges ansvar för säkerheten.Det europeiska budskapet till parterna i konflikten skall vara konsekvent och med tydliga krav på demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och folkrätten. I en särskild kommittémotion, m151 , utvecklas syn på utvecklingen och utmaningarna i regionen. Utvecklingen i ter sig oviss. Trots detta upplever många irakier att de har en större frihet än och att de trots dagens osäkra och instabila förhållanden lever ett bättre liv nu än under den tidigare brutala diktaturregimen. Det är mycket viktigt att och EU stödjer en fredlig, stabil och demokratisk utveckling i landet. Vi ställer oss bakom relativt omfattande demokratibistånd till . Med tanke på den instabilitet som råder i landet bör överväga att förstärka det säkerhetsfrämjande arbetet i landet, exempelvis genom ytterligare insatser för att utbilda irakisk polis. bör dessutom finansiellt bidra till FN:s skyddsstyrka. Omvärlden får inte vända det irakiska folket ryggen när förhoppningen om en bättre framtid försiktigt börjar gro trots att det finns krafter vars mål är att omintetgöra en fredlig och demokratisk utveckling. En viktig förutsättning för en god utveckling är att det hålls fria och demokratiska val när säkerhetsläget så tillåter samt att den nya regeringen utser den grundlagskommitté som skall utarbeta en författning grundad på principen om rättsstat, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna med ett fullgott minoritetsskydd. När väl författningen är utarbetad skall det hållas en folkomröstning om denna. Regimen i är i en klass för sig när det gäller brott mot de mänskliga rättigheterna. Trots att har ratificerat ett flertal konventioner, däribland konventionen om medborgerliga politiska rättigheter och konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, fortgår grova kränkningar mot enskilda människor, och den enskilde har små eller inga möjligheter att skydda sig. Iranierna förtrycks till liv och hälsa, kvinnor förnedras och både män ochkvinnor avrättas offentligt samt utsätts för tortyr. Det är vanligt att arresteringar sker godtyckligt samt regel att specialdomstolar utan rättslig kompetens dömer. och EU måste kraftfullt agera för att skall demokratiseras och förmås att respektera de mänskliga rättigheterna. Laglöshet och maktkamp mellan olika klaner och grupper bidrar till fortsatt instabilitet och osäkerhet. Internationell närvaro och stöd i hela landet är fortsatt prioriterat och kommer att behövas . Presidentvalet är ett viktigt steg, därefter väntar val till lagstiftande församling. Ytterst handlar det om att säkerställa demokratiska utveckling. Natoländernas oförmåga att bistå med den truppförstärkning man utlovat är allvarlig. Den drabbar inte minst det afghanska folket som fortsatt tvingas leva i ett konfliktdrabbat, laglöst och otryggt samhälle. Det riskerar även att skada Natos rykte och ställning i världen som en militär allians med ambition och kapacitet att värna frihet och fred på det egna territoriet men att också framöver kunna åstadkomma detta även i närliggande och mer avlägsna konfliktområden. Betydelsen av en stabilisering och demokratisering i kan inte underskattas. Det är ett test på världssamfundets gemensamma åtaganden för att transformera en sönderfallande stat till en demokrati med respekt för de mänskliga fri- och rättigheterna och fungerande rättsstat. För Nato är en värdemätare på hur organisationen förmår hantera nya tiders utmaningar. För oss i har utvecklingen i landet stor betydelse. Inte bara för vår och säkerhet utan också för möjligheten att bättre hantera utmaningar som berör oss direkt, såsom den gränsöverskridande brottsligheten med handel med människor och narkotika. har varit engagerat i . Pågående återuppbyggnad kräver uthållighet och det är viktigt att inte överger sin nuvarande position, vare sig vad gäller bistånd eller politiskt engagemang. För att visa att vi vill ta än mer aktiv del i återuppbyggnaden är en ökad svensk militär närvaro önskvärd. Relationerna till är en av huvudfrågorna inom europeisk säkerhetspolitik. Det är viktigt att tillsammans med bygger upp ett långsiktigt och nära samarbete med landet. får inte avvisas och lämnas att ensamt möta framtiden. Risken för en sämre ekonomisk och politisk utveckling är då uppenbar, vilket skulle skapa grogrund för social oro, med mänskliga och politiska risker som följd. bör driva frågan om att utvidga nuvarande frihandelsområde genom en avveckling av handelstullarna mellan och , inte minst med ökade möjligheter till inträde i WTO. ratificering av Kyotoprotokollet är en annan prioriterad fråga som förhoppningsvis kan lösas ut . Den ryska samhällsomvandlingen från kommunistisk enpartistat till pluralistiskt civilt samhälle kommer att ta tid. Det gamla kontrollsamhället gör sig fortfarande gällande. har sådana tendenser blivit särskilt tydliga i statsmaktens förhållande till oberoende medier, den fria opinionsbildningen och den demokratiska processen. Den ökande centralstyrningen och inskränkningar på medie- och MR-området är mycket oroande. Såäven den dömande maktens minskade oberoende och därmed de minskade möjligheterna för den enskilde att få en oberoende prövning av sin sak i rysk domstol. och EU skall föra en aktiv politik gentemot . Det ligger i vårt intresse att bistå att bygga de strukturer som krävs för att utveckla en stark demokrati och en vital marknadsekonomi i en fungerande rättsstat. När EU nu utvecklar en mer sammanhängande strategi för har en viktig roll att spela. I den strategi för som regeringen antog listas ett flertal gemensamma intressen och utvecklingsmöjligheter i samarbetet mellan och . Strategin brister dock i analys och slutsatser rörande dagens problemområden. Främst handlar det om den demokratiska utvecklingen i landet och bristen på rättsäkerhet. Vi menar att den antagna strategin om bör uppdateras, inte minst i kölvattnet av den ökande centralstyrningen på medie- och yttrandefrihetsområdet samt den hårdare och nationalistiska säkerhetspolitiken. skall vara tydligare i sin kritik mot den ryska statens kränkningar av enskilda och medier. Sjösäkerhetsfrågorna och det gemensamma ansvaret för en hållbar utveckling i är andra frågor där måste föra en tuffare och mer konkret politik gentemot . EU måste uppvisa mer stringens i sin Rysslandsrelation. roll måste vara att tydligare förmå EU att behandla landet som en jämbördig partner, men också ställa högre krav på som rättsstat samt på efterlevnad av demokratiska principer och öppenhet. Den undfallenhet som EU ibland uppvisat vad gäller bristen på vaktslående om rättsstatens principer och kriget i är inte modellen för hur relationerna mellan och bör utformas. Kriget i och det fasansfulla dådet i visar på den instabilitet som råder i . Det är vår uppfattning att kampen mot terrorism liksom kränkningar mot de mänskliga rättigheterna inte är en rysk inre angelägenhet. Omvärlden måste tydligare ställa krav och utöva påtryckningar. I annat fall riskerar vanmakt, fattigdom och våld att skapa en alltmer ohanterlig situation, där fundamentalistiska krafter får fotfäste och hotar inte bara , utan även stabiliteten i närområde. är enda kvarvarande diktatur och dess utrikespolitik saknar motsvarighet med något annat land i . I stället för att utveckla sin handel och främja kontakterna med väst har regimen sökt samarbete med . är isolerat från övriga och är i stället ekonomiskt och säkerhetspolitiskt beroende av . Valfusket är omfattande och EU har som följd inte erkänt ett enda val sedan president makttillträde. För att försöka avskräcka från valfusk vid valet till parlament är närvaro av internationella valobservatörer av vikt. bör tillse att det finns svenska valobservatörer på plats. bör inta sin naturliga plats bland demokratier. Det förutsätter dock ett långsiktigt perspektiv och att EU och omvärlden för en politik som leder till att lämnar sin isolering. Det är viktigt att särskilt de nordiska och baltiska länderna tillsammans på olika sätt stöder utvecklingen mot demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna i . bör tillsammans med , och etablera ett särskilt samarbetsprojekt med . Det skulle ha fördelen att förena de nordiska ländernas erfarenhet av demokratistöd med de baltiska ländernas erfarenhet att transformeras från en tidigare sovjetrepublik till ett självständigt demokratiskt land. står inför valet till president vid ett vägskäl för vilken riktning landet skall ta . Antingen förblir detta till ytan stora land med ca 48 miljoner invånare i en gråzon mellan öst och väst och ett fortsatt tillhåll för den korrumperade ekonomiska och politiska eliten eller så har möjlighet att på allvar försöka närma sig de övriga europeiska länderna genom demokratisering och liberalisering. Närvaro av svenska och utländska valobservatörer är av vikt för att försöka undvika valfusk. bör skicka valobservatörer. 5Starkare samarbete för att möta hot och utmaningar 5.1EU:s utvidgning och grannar Den successiva utvidgningen av EU har präglat dess existens och bidragit till ökad säkerhet i . För både tidigare och nuvarande kandidatländer har utsikten om medlemskap bidragit till en demokratisk, säkerhetsmässig och ekonomisk utveckling. Det är naturligt att utvidgningsprocessen fortsätter med en öppenhet gentemot nya medlemmar. Vi anser att alla europeiska stater vars folk delar, respekterar och gemensamt främjar unionens grundläggande värden skall vara välkomna som medlemmar. Att fler länder i vår del av världen uppfyller EU:s krav på demokrati, respekt för de mänskliga fri- och rättigheterna och utvecklar rättsstat och marknadsekonomi är även bra för , då det bidrar till ökad säkerhet och välståndspotential här. EU skall även ha såöppna gränser som möjligt och utveckla goda och nära ekonomiska och politiska relationer till de nya grannländerna i öster och väster. EU:s grannskapspolitik bör ses som ett konkret uttryck för EU:s ambition att med förebyggande engagemang förhindra eller minimera redan uppblossade konflikter och hot såsom terrorism, internationell brottslighet och spridning av massförstörelsevapen. Det kräver dock mer innehåll och en tydligare agenda. Att , och har inbegripits är positivt då det innebär ökade möjligheter till breda reformer i . EU bör tillsammans med och Nato verka för fredliga lösningar i och södra . är i princip klart och är på god väg i sina förhandlingar om EU-medlemskap med sikte på inträde 2007. För framtiden är det vår förhoppning att och skall välja att bli medlemmar i . På det viset omvandlas den nordiska gemenskapen till en politisk kraft i det nya . En utveckling där även blir medlem vore naturlig. Samma krav skall ställas på som på andra kandidatländer när det gäller respekt för de mänskliga rättigheterna, rättsstatens principer och marknadsekonomisk mognad. kommer en ny genomgång från om framsteg 1999-2004 att presenteras. Efter detta skall EU:s stats- och regeringschefer på ta ställning till status. Att utestänga från den europeiska gemenskapen skulle försämra förutsättningarna för en fortsatt reformpolitik i och riskera en vidgad klyfta mellan den kristna och den muslimska världen. Medlemskapsförhandlingar ligger inte bara i intresse, utan lika mycket i EU:s. måste fortsatt vara tydligt och pådrivande för att skall bedömas utifrån egna meriter och på samma villkor som andra kandidatländer. Vår förhoppning är att reforminriktningen i ger sådant resultat och att ett positivt besked kan ges till denna höst. Unionens åtagande att ge , , , samt möjlighet till framtida EU-medlemskap ger dessa länder framtidstro att, under svåra förhållanden, orka fortsätta på frihetens, säkerhetens och fredens väg. Både och har ansökt om medlemskap, vilket vi hälsat med tillfredsställelse. Att uppnått status som kandidatland är extra positivt eftersom det stimulerar de övriga länderna på västra att fortsätta med sina reformer. EU har därmed, med tre undantag, gett alla länder väster om en uttalad möjlighet till medlemskap. Undantagna är än så länge , och . Det är nu dags att ge också dessa tre länder medlemskapsperspektiv för att därmed ge deras folk framtidshopp. EU:s partnerskap och engagemang på västra är av avgörande betydelse. Dels genom medlemskapsperspektiv men också genom ett fördjupat partnerskap och engagemang . När EU nu tar över efter Nato/SFOR i Bosnien är det ett konkret bevis på EU:s förmåga och vilja samt att läget har stabiliserats. För EU blir detta ett svårt och komplext åtagande, inte minst med tanke på tidigare EU-misslyckanden i Bosnien. Såväl säkerhetsmässigt som ekonomiskt har EU en omfattande närvaro i regionen. Framför allt handlar det om att stabilisera Kosovo och utmejsla en klar politik, inför beslut om statusprövning 2005. Valen riskerar att bojkottas av serbiska politiker och partier. Den etniska uppdelningen av landet och byar skapar inneboende konflikter. En förlängd internationell närvaro riskerar i längden att skapa strukturer som varken gynnar förtroende, ansvarstagande eller god hushållning med pengar. Efter oroligheterna har betydande insatser gjorts för att främja återvändande. Dock återstår mycket arbete, såväl politiska insatser som konsolidering mellan människor vad gäller minoriteters skydd och delaktighet i Kosovos framtid. Kosovo har standarder att leva upp till, och insikten och förmågan måste främst vinnas i landet och bland dess medborgare och ledare. Utmaningen är hur den känsliga frågan om minoriteter skall behandlas. Vår uppfattning är att statusfrågan kan skjutas upp. Fortsatt status quo riskerar att försämra förtroendet för det internationella samfundet, inte minst . Dessutom undergräver det möjligheterna för ekonomisk utveckling i regionen, vilket i sig verkar destabiliserande. EU bör överväga, efter det att åtagandena i Bosnien fungerar som tänkt,att kunna ta över en del av uppgifterna och ansvaret som har, för att börja föra över ansvaret till lokalt beslutsfattande och ansvarstagande. Vad gäller finns anledning att vara besviken. Det har inte gjorts tillräckliga framsteg, trots djupt engagemang från EU, vad gäller implementeringen av gällande fördrag, speciellt den ekonomiska integrationen mellan och . EU-kommissionär förslag om ett så kallat "twintrack", i syfte att underlätta för och att ha parallella processer med EU, är intressant, men reser principiella frågor om vilka relationer nya "stater" skall ha gentemot EU. Vår uppfattning är att detta dock måste prövas, för att inte skapa dödläge i processerna och framför allt för att gynna en ekonomisk integration i hela regionen som i sin tur kan leda till bättre politisk utveckling. Länder i samarbete och i fri handel med varandra utgör en god garant för ökat samförstånd, ökad säkerhet och ett högre eget välstånd. Det bidrar även till att öppna upp slutna diktaturer eller samhällen mot omvärlden och ger näring till ökad respekt och tillämpning av de mänskliga fri- och rättigheterna samt rättsstatliga principer. Att och EU politiskt bidrar till frihandel samt marknadsekonomiska reformer och institutioner är därmed av största vikt. Exempel på detta är EU:s relationer med länder i närområdet som västra , , det östligaste och . Öppenhet och utbyte kommer förhoppningsvis att påskynda utvecklingen mot rättssäkerhet, respekt för de mänskliga rättigheterna och demokrati i exempelvis och . EU:s medelhavssamarbete kan på samma sätt öppna länderna vid södra och . Det är hög tid att respekt för de mänskliga rättigheterna och demokrati introduceras i och . EU måste både föra dialog och ställa tydliga krav i samband med upprättandet av frihandelsavtal och allmänt i utvecklingssamarbetet. För utvecklingsländerna är den fria handeln dubbelt viktig. Dels genom att den ger tillträde till EU:s och andra i-länders marknader, dels för att den möjliggör handel och ekonomiskt samarbete mellan . Handeln är av dominerande betydelse då den medför exportinkomster som utlandsinvesteringar spelar en viktig roll för kunskapsöverföring. Otaliga empiriska studier pekar på att ökad internationell handel är en källa till minskad fattigdom i många länder. Det är således viktigt att EU och övriga i-länder undanröjer sina handelshinder mot omvärlden. bör genom EU driva frågan om en avveckling av tullar och handelshinder inom ramen för den pågående Doharundan i (). Fri handel med jordbruksprodukter bör prioriteras liksom en liberalisering av tjänstemarknaderna och de finansiella marknaderna. Vidare skall i EU verka för att det skall hållas WTO-ministermöte i så att fortsatta handelsliberaliseringar på jordbruksområdet och en genomgripande reformering av EU:s jordbrukspolitik kan ske . Dumpning av subventionerade produkter skall inte tillåtas motverka fattiga länders utveckling av egna marknader. Därmed skulle en långsiktig grund för sunda handelsförhållanden och en snabb och långsiktig välståndsökning kunna läggas. EU måste ta initiativ i WTO genom att avskaffa de låga tullsatserna, stegvis sänka de högre tullsatserna, direkt avskaffa exportsubventionerna samt stegvis minska jordbrukssubventionerna . Det är lika angeläget att riva de tullar som finns mellan . Vanligtvis växer handelssamarbete fram grannar emellan. Då utvecklingsländernas fattigdom delvis förklaras av avsaknaden av kontakter, handel och ekonomiskt samarbete med grannländer är det av avgörande betydelse att dessa handelsrelationer underlättas. I de fattigaste länderna där problemen är störst på grund av krig, konflikter, hiv/aids, hunger, vanstyre och miljökatastrofer är dock handel och investeringar vanligtvis inte särskilt omfattande. I dessa länder där rättsstaten är svag och den ekonomiska utvecklingen är begränsad samt inkomsterna för större delen av befolkningen ligger under fattigdomsgränsen, har det offentliga biståndet en viktigare kompletterande betydelse. Behovet av ökad fri handel och ekonomisk integration gäller även för länder i den muslimska världen där det finns en ekonomisk isolering, kopplad till en offerkänsla och ibland kombinerad med en stark övertygelse om att en utveckling mot frihet och demokrati skulle hota att förändra maktstrukturen i det gamla samhället. Den fria handeln och utvecklingssamarbetet är på så sätt inte bara vitala för ett ökat välstånd utan även viktiga för att förebygga en framväxt av fundamentalism och isolationism. I en särskild kommittémotion, m149 Utrota fattigdomen - fokus på , redogörs mer utförligt för moderat utvecklingspolitik. 5.3Den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken Genom att utveckla sin förmåga till konfliktförebyggande och konflikthantering kan EU skapa ökad säkerhet och stabilitet både för egen och andras del. EU:s civila och militära konflikthantering skall inte bara vara att i nära samarbete med FN, regionala organisationer och med andra demokratier kunna sätta som mål att bidra till fred och säkerhet varhelst i världen det behövs. EU skall även kunna infria detta. Annars riskerar det politiska gapet till att öka i stället för att överbryggas genom gemensamma ideal och ambitioner. EU måste tidigare och bättre kunna agera samfällt med sin hela bredd av diplomati, underrättelse- handels-, utvecklingssamarbete och civila insatser för att undvika krissituationer. Det förutsätter politisk vilja och gemensam analys, väl fungerande beslutsmekanismer och finansiella resurser. måste kunna ta sin del av ansvaret för en gemensam europeisk krishanteringsförmåga. stod handfallet medan etnisk rensning ägde rum på västra . Detta får inte hända igen. kan inte ständigt förlita sig på att skall komma till undsättning i krissituationer. EU måste därför ta ett större ansvar för att säkra frihet och fred samt förhindra övergrepp och folkmord genom att kunna förebygga konflikter. EU behöver ta ökat ansvar för stabilitet och fred på västra . Inte minst vårens oroligheter i Kosovo visar på behoven av att EU kan ingripa samt med tillräckliga resurser och uthållighet. Att i denna situation halvera den svenska insatsen för att möjliggöra insatser såväl i som i visar tydligt på kapacitetsbristen i det svenska försvaret samt en brist på långsiktig strategi, vilket den nuvarande regeringen bär ansvaret för. Dessutom behövs ökade insatser i , samt även i och . Det finns ett mycket starkt samband mellan frihet, fred, demokrati, fattigdomsminskning och utveckling. Själva förutsättningen för detta samband är att det råder stabilitet och säkerhet. Katastrofen i i fordrar att ytterligare resurser tillförsäkras den mycket hårt drabbade befolkningen i regionen. FN:s och EU:s sena agerande och alltför försiktiga hållning gentemot Karthoumregimen, i väntan på att regimen skall uppfylla FN:s resolutionskrav och att AU skall kunna agera medlare, har försvårat humanitära insatser för befolkningen. Vi menar inte att det är fel att söka en lokal konfliktlösningsförmåga, men är kritiska till EU:s tillika underlåtenhet att inte tidigare klassificera konflikten som folkfördrivning och etnisk rensning - eller t.o.m. folkmord - samt att inte ha tydligare och mer trovärdiga påtryckningar på regeringen. Vi välkomnar en ordning där AU som regional organisation stödd av EU kompletterar FN och bidrar till en utveckling mot mer demokratiska processer och institutioner. Det hade varit bra om också hade engagerat sig för en lösning. och praktiskt taget alla andra länder i EU har en alltför begränsad förmåga att fylla det stora behov av civil och militär krishantering som råder. Det handlar å ena sidan om att det inte finns en tillräckligt utvecklad och tydlig gemensam utrikes- och säkerhetspolitik som gjort dessa behov och krav tydliga. Å andra sidan är det en fråga om bristande resurser. De flesta medlemsländer, inklusive , förmår inte ställa tillräckliga styrkor till förfogande. Inom ramen för den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP) utvecklar EU en militär snabbinsatsförmåga som bygger på stridsgrupper från de olika länderna, som snabbt kan sättas samman för att kunna ställa trupp till förfogande. Vi anser att bör ha som målsättning att kunna ta ansvar för en stridsgrupp. har god erfarenhet och förmåga att leda internationella insatser. Det är önskvärt att behålla detta ledarskap. Efterhand som EU:s förmåga till både kris- och konflikthantering samt fredsframtvingande insatser stärks bör en diskussion om framtida Natomedlemskap bli mindre nationellt laddad. verkar , såväl bilateralt som via EU, långt in i Natos strukturer. Vår uppfattning är att EU inte skall dubblera Natos kapacitet, utan komplettera denna. EU har en mycket bredare "verktygslåda" och skall därför inte bygga identiska strukturer till Nato. Kärnan i den europeiska militära säkerhetsstrukturen kommer att och skall vila i Natostrukturer. För svensk del skulle ett Natomedlemskap öka vårt inflytande och vår förmåga att agera i samverkan med andra. 6Svensk säkerhetspolitik i en ny verklighet Den säkerhetspolitiska linje som i bred enighet har beslutat om betonar att den framtida säkerheten bäst garanteras genom gemenskap och samverkan med andra länder. Grunden för den svenska säkerhetspolitiken är uppgiften att värna frihet och suveränitet samt att skydda samhälle och befolkning. Säkerhetspolitiken skall ge goda förutsättningar att hävda sitt engagemang för frihet, utveckling, demokrati och fred. Det är naturligt att utvecklar sin utrikes- och säkerhetspolitik i nära samarbete med de nordiska länderna, EU och Nato i syfte att stärka internationell rättsordning och FN.