mot · GS02Ju339 · 2004-09-30 00:00:00 — Den enskildes skydd mot t ex oskäliga hyreshöjningar skulle enligt vår mening på detta sätt kunna stärkas. Vid en överföring av specialdomstolarnas uppgifter till de allmänna domstolarna är det givetvis av stor vikt att man tar till vara den kompetens som utvecklats vid specialdomstolarna. Specialdomstolarna har inrättats eftersom det har ansetts kräva särskild sakkunskap att avgöra tvister inom vissa rättsområden. För att tillgodose nödvändigheten av denna speciella kompetens vid dylika mål torde ett system med rotlar, där domare med specialistkompetens ingår, kunna införas vid vissa domstolar. Till de specifika målen kan sedan utomstående expertis knytas och kunna höras vid behov. liberalerna vill således att ett utredningsarbete påbörjas med den ovan nämnda inriktningen. Kostnaderna och besparingarna för omorganisationen bör noga utredas och redovisas i samband med förslag till förändringar. Det förefaller som om domstolarna i allt större utsträckning håller förhandling inom stängda dörrar. Utvecklingen riskerar att urholka förtroendet för domstolarna genom att möjligheterna till insyn minskar. Givetvis finns det ibland anledning att besluta om sådana åtgärder. För att bevara denna möjlighet får det inte finnas misstanke om att sådana beslut fattas slentrianmässigt - huvudregeln måste vara offentlighet. Beslut om stängda dörrar bör även fortsättningsvis föregås av noggrann prövning. liberalerna anser att frågan om huruvida antalet förhandlingar inom stängda dörrar ökat och vad det i så fall beror på måste utredas. I inrättades den första vittnesstödsverksamheten 1995 och hela verksamheten bedrivs ideellt via lokala brottsofferjourer och med stöd från . liberalerna anser att vittnesstödsverksamheten är mycket viktig och bidrar till en ökad chans att vittnen verkligen kommer till domstolarna, avlägger bättre vittnesmål och känner sig bättre till mods när de lämnar domstolen. De ca tusen personer som arbetar ideellt som vittnesstöd runt om i landet gör således en mycket viktig insats. och slutredovisade sitt regeringsuppdrag att medverka till att vittnesstödsverksamhet inrättas vid landets domstolar. De båda myndigheternas rapport visar att vittnesstödsverksamheten är en utbredd och etablerad verksamhet som finns vid fem av landets sex hovrätter och i 76 av totalt 79 tingsrätter/kansliorter. Särskilt inrättade vittnesstödsrum, som gör att målsägare och vittnen slipper sitta i samma väntrum som de tilltalade, finns vid hälften av hovrätterna och på 50 av tingsrätterna/kansliorterna. De brister och problem som uppmärksammas i rapporten är enligt myndigheterna till stor del av praktisk karaktär och gäller samordning eller kommunikation mellan domstol och vittnesstödsverksamhet. Några av åtgärdsförslagen i rapporten är att samordningen vid tingsrätterna i , och bör få en enhetlig lösning genom heltidsanställda vittnesstödssamordnare och att "ideella föreningar som bedriver vittnesstödsverksamhet bör få ett årligt bidrag för att underlätta samordning och skapa gynnsammare förhållanden för verksamheten". liberalerna anser att dessa åtgärder bör vidtas och att vittnesstödsverksamheten permanentas. De domstolar som fortfarande saknar vittnesstödsrum bör inrätta ett sådant. 14Öka användningen av videokonferens pågår ett försök med videokonferens i de allmänna förvaltnings-domstolarna som innebär att en part i vissa fall kan delta i muntlig förhandling inför rätten genom videokonferens. Tekniken kan också användas för bevisupptagning, exempelvis för vittnesförhör. Denna möjlighet ska kunna medföra en effektivare och flexiblare handläggning av målen i domstolarna - vilket också kan leda till ökad tillgänglighet för medborgarna. utvärdering visar dock att användningen har varit låg men uppfattats som positiv. liberalerna anser att åtgärder som kan öka flexibiliteten i den dömande verksamheten - dock under förutsättning att det alltid sker med bibehållen eller ökad rättssäkerhet - bör prövas och användas i större utsträckning. Regeringen bör därför, bl a genom regleringsbrevet till , verka för att användningen av videokonferens i domstolarna ökar. Domstolspersonal, parterna och ombuden i en rättsprocess, vittnen m fl måste garanteras att ett väl utvecklat säkerhetstänkande och säkerhetsarbete föreligger i varje domstol. (2002:6) visade att hot och våld i domstolarna ökat och sannolikt även kommer att fortsätta öka. I rapporten redovisas ett flertal åtgärder som bör vidtas för att ytterligare öka säkerheten i landets domstolar. Arbetet med att förbättra säkerheten har påbörjats och omfattar främst åtgärder av praktisk art, t ex att upprätta säkerhetsplaner, ändrade rutiner och organisering av krisgrupper. Omdisponeringar inom befintliga lokaler och om- eller tillbyggnader sker också till viss del. liberalerna menar att det behövs en kontinuerlig, ordentlig översyn och uppföljning av säkerheten i landets domstolar. Många av byggnaderna är gamla och fortfarande inte anpassade efter dagens ökade behov av säkerhet, såväl i själva rättssalen som vid ingångarna till byggnaderna. Även arbetet med åtgärdsplaner och samverkan i säkerhetsfrågor med lokal polis och åklagare måste vara kontinuerligt och väl utvecklat vid samtliga landets domstolar. 15.1Brottsregisterkontroll även för domstolsanställda Flertalet myndighetsanställda personalgrupper kontrolleras mot polisens brottsregister före anställning. Detta gäller exempelvis för lärare, poliser och värnpliktiga. Domstolsanställda kan dock inte kontrolleras, varken de som anställs av som notarier eller de som tillsätts av regeringen som domare. har dock upptäckt fall där notarier före anställning hade begått brott. liberalerna menar att det är viktigt att medborgarnas förtroende för rättsväsendet och särskilt den dömande makten är högt. Vi anser att frågan om möjlighet till brottsregisterkontroll även för domstolsanställda - såväl notarier som domare - bör övervägas noggrant. erhåller nämndemän en ersättning om per förhandlingsdag i domstol. En viss ytterligare ersättning kan tillkomma för förlorad arbetsinkomst. liberalerna kan konstatera att ersättningsbeloppet inte har ändrats . Beloppet kan jämföras med t ex vittnesersättningen som oftast uppgår till maximala per dag skattefritt. Det kan också jämföras med andra offentliga uppdrag, vilket visar att beloppet är lågt. Redan i betänkandet "Framtidens nämndemän" (SOU 2002:61) föreslogs en höjning av beloppet till . liberalerna anser att nämndemännens ersättningsvillkor bör vara så utformade att ingen förlorar ekonomiskt på att åta sig uppdraget som nämndeman. Vi anser därför att en höjning av ersättningsnivån bör övervägas. Åklagarväsendets huvuduppgifter är att leda brottsutredningar, besluta om åtal och föra talan vid domstol. Åklagarnas roll är central för en minskning av brottsligheten och för en effektiv och rättssäker lagföring av den som begått brott. Ett väl utvecklat nära samarbete med polisen är även av största vikt för bättre brottsutredningar och ökat antal lagföringar. I regleringsbrev för avseende åklagarorganisationen, framgår bl a att fler brott ska leda till lagföring och att riksåklagaren () ska verka för en långsiktig och god personalförsörjning. Det krävs också en förbättring av lagföringskapaciteten som under 1997-2002 har legat på . På kort sikt är åklagarorganisationens ekonomi i balans. Arbetsbelastningen är dock enligt RÅ fortfarande mycket hög - orsaken är enligt RÅ "att organisationen varit underdimensionerad från starten" (RÅ:s budgetunderlag för 2005-2007). Mot bakgrund av ett svårt ekonomiskt läge skedde en personalminskning samt en minskning av utrymmet för utveckling och utbildning. Detta ledde till att Arbetsmiljöinspektionen rapporterade stora brister i balansen mellan resurser och arbetsmängd och att sjukfrånvaron ökade . I regeringens budgetproposition konstaterades att det ekonomiska läget för åklagarorganisationen har varit "ansträngt med en ohållbar personalsituation och stora neddragningar i utbildningsverksamheten." Regeringen anslog dock ingen ytterligare ökning i budgetpropositionen. liberalerna anser att regeringens ambitioner för åklagarväsendet är motsägelsefulla: å ena sidan sätter de höga mål, å andra sidan inskränker de möjligheterna för åklagarna att uppfylla målen. hade åklagarväsendet 718 fast anställda åklagare och 319 administratörer. Av alla åklagare var kvinnor och totalt sett var andelen kvinnliga åklagare . Gällande cheferna inom åklagarorganisationen var andelen kvinnliga chefer . liberalerna anser därför att åklagarväsendet, liksom domstolsväsendet, behöver bli bättre på att arbeta för en ökad andel kvinnliga chefer. Nettoökningen av antalet fast anställda åklagare 2003 var 12 stycken och beräknar RÅ att det totala antalet åklagare som kan rekryteras blir 40 stycken - vilket innebär en nettoökning med sex åklagare. I RÅ:s budgetunderlag för 2005-2007 begärs en ökning av anslaget med - att användas främst till nya åklagare som ska arbeta med komplicerade ärenden på specialistnivå inom de av regeringen prioriterade kriminalpolitiska områdena samt för att öka antalet lagförda brottslingar. Det behövs även en förstärkning av utvecklings- och utbildningsverksamheten. Några av de viktigaste kriminalpolitiska områdena för åklagarväsendet gäller internationellt samarbete och bekämpning av organiserad brottslighet, bekämpningen av familjerelaterat våld, mängdbrottslighet, ekonomisk brottslighet, vålds- och narkotikabrottslighet samt miljöbrott. En stor del av resurserna används till att bekämpa de tre sistnämnda brottstyperna - de utgjorde av den sammanlagda ärendemängden. Ändåär ärendetrycket hos exempelvis landets miljöbrottsåklagare mycket stort. och ställde liberalerna skriftliga frågor till justitieministern för att få svar på vad han tänkte göra för att komma tillrätta med ärendebalansen för landets miljöbrottsåklagare. Vi menade bl a att åklagarna behöver utökade resurser men också att det behövs fler poliser som arbetar med att utreda miljöbrott. I sitt svar (2003/04:1556) hänvisade ministern till en ny åtalsprövningsregel som har medfört minskad ärendebalans för miljöbrott. Balansen ligger dock fortfarande högt med ca 2 900 ärenden. Några verkningsfulla resursförstärkningar till åklagarväsendet kommer dock inte den socialdemokratiska regeringen att bidra med. I budgetpropositionen tillförs åklagarorganisationen endast mer än . Det kommer inte att räcka till för de ytterligare specialiståklagare som skulle behövas. liberalerna anser att det är angeläget att åklagarväsendet förstärks för att kunna möta behovet av kortare handläggningstider, hög kvalitet och ökad kompetens inom hela åklagarorganisationen. Ett led i detta kan vara en mer sammanhållen åklagarorganisation. Åklagarväsendet organiserades senast om 1996 men i RÅ:s rapport (den 31/3 2004) presenteras ett nytt förslag om att slå samman alla myndigheter inom åklagarorganisationen, d v s med undantag för , till en enda myndighet. Fokus kommer att ligga på olika brottsområden där överåklagarna blir ansvariga för nationella utvecklingscentrum som samlar kompetens inom olika, särskilda brottsområden. Regeringen planerar att presentera ett lagförslag om ny åklagarorganisation för . liberalerna ställer sig i huvudsak bakom RÅ:s förslag och ser det önskvärt att regeringens kommande förslag ligger i linje med detta. Förslaget kan innebära en mer samlad kraft och kompetens gentemot kriminaliteten, vilket är angeläget mot bakgrund av den ökande våldsbrottsligheten och den allt mer organiserade gränsöverskridande brottsligheten. Förslaget kan också medföra en effektivare administration. Vi anser dock även att det behövs en resursförstärkning till åklagarväsendet i form av ett ökat anslag. Utan detta blir det mycket svårt för åklagarväsendet att kunna anställa flera välbehövliga specialiståklagare och att kunna korta handläggningstiderna. Specialiseringen inom åklagarväsendet är viktig, inte enbart ur utvecklings- och kompetenssynpunkt utan även som ett karriärsteg. av åklagartjänsterna utgörs av specialisttjänster. De flesta specialisttjänster utgörs av ekobrottsåklagare. Andra större specialisttjänster är narkotikaåklagare och miljöbrottsåklagare. liberalerna vill se en fortsatt specialisering för åklagarna med möjlighet till en gedigen vidareutbildning och kompetensutveckling genom specialistkurserna. En omprioritering från statsmakternas sida måste ske med en minskning av antalet tjänster med specialinriktning på ekobrott till en ökning av antalet tjänster för bl a narkotikabrott, ungdomsbrott, mängdbrottslighet, sexualbrott mot barn samt våld mot kvinnor i nära relationer. Det bör utredas om de allmänna åklagare som arbetar särskilt med ungdomsbrottslighet även ska kunna genomgå en specialistutbildning och om antalet åklagare som är särskilt kunniga och erfarna gällande ungdomsbrottslighet behöver utökning. För att kunna möta de ökade krav som ställs på svenska åklagare när det gäller ett effektivt internationellt samarbete mot gränsöverskridande brottslighet - inte minst till följd av EU-utvidgningen med tio nya länder fr o m maj - behövs också fler specialiståklagare vid de internationella åklagarkamrarna runt om i landet. Åklagarväsendet måste således få utökade resurser för att kunna genomföra fortsatt specialisering och för att åklagarkarriären ska vara attraktiv för jurister. De enheter i , och (söderort) där polis och åklagare samarbetar särskilt med att utreda brotten sexuella övergrepp mot barn och våld inom familjen har visat sig vara framgångsrika. Berörda myndigheter bör arbeta med att fler sådana samarbetsgrupper inrättas där polis och åklagare samt även i förekommande fall socialtjänst verkar i nära samarbete för ett effektivt och kompetent arbete inom olika brottsområden. 17.2Stärk åklagarnas roll i förundersökningar I vissa typer av brottsutredningar kan det vara viktigt att åklagarna i ett så tidigt skede som möjligt deltar i polisens brottsbekämpning. Detta gäller framför allt vid grov och komplicerad brottslighet. De tillgängliga utredningsresurserna skulle kunna disponeras bättre och de rent operativa åtgärderna och juridiska bedömningarna bli både bättre och snabbare. För att åklagare ska kunna delta i större omfattning i brottsutredningsverksamhet och koncentrera sina resurser till kvalificerade brottsutredningar, bör polisen i större utsträckning vara förundersökningsledare i ärenden som gäller brott av mindre allvarligt slag. Detta förutsätter å andra sidan att renodlingen av polisens uppgifter fortsätter, att polisen blir effektivare och tillförs mer resurser så att inte ärenden med mindre allvarlig brottslighet ligger outredda. Regeringen konstaterar själv i budgetpropositionen att polis- och åklagarmyndigheternas arbete inte har lett till några större förändringar i uppgifts- och ansvarsfördelningen gällande förundersökningar. Beredningen för rättsväsendets utveckling har därför fått i uppdrag att se över just detta (dir. 2003:145). liberalerna menar att en ordning enligt ovan anförda resonemang är önskvärd för att kunna stärka det brottsutredande arbetet. Den särskilda startade sin verksamhet 1998. var totalt 396 personer anställda eller inkommenderade vid . Av dessa var 72 åklagare och 173 poliser. Den särskilda handlägger enbart ärenden som gäller ekonomisk brottslighet. Det finns dock ingen grund för att just den ekonomiska brottsligheten skulle ha ökat särskilt i förhållande till andra brottstyper. liberalerna anser som ovan sagts att det är önskvärt att åklagare skaffar sig speciell kompetens för att bättre kunna driva vissa typer av mål, t ex miljöbrottmål och ekobrottmål, men det saknas anledning att ha en egen, särskild åklagarmyndighet för bekämpandet av ekonomisk brottslighet. Det förhållandet att en åklagare kan behöva sakkunnigt biträde vid utredningen är inte unikt för ekobrottmål utan gäller för flera andra brottstyper, särskilt inom specialstraffrätten. Vi i liberalerna motsatte oss bildandet av och ansåg redan från början att den nya myndighetsstrukturen riskerade att äventyra både regeringens mål och åklagarväsendets möjligheter att uppnå uppställda mål inom ekobrottsområdet. De analyser och utvärderingar av som har genomförts av bl a och revisorer har till stor del bekräftat de farhågor vi hade - där framkommer brister såväl i fråga om samordning och styrning som i fråga om hantering av ekonomi och prioriteringar i verksamheten. Systemet med den särskilda medför stora kostnader och en onödigt omfattande administrativ apparat. Det bör därför övervägas om ska avskaffas. styrning av ekobrottsfrågorna bör också ses över. Ekobrottmål är dock ofta omfattande och komplicerade och kräver därmed åklagare med speciell kompetens. Ekobrottmålen bör därför kunna hanteras inom riksåklagarens organisation på samma sätt som miljöbrottmålen administreras, d v s genom en central enhet vid och av specialiståklagare vid landets sex åklagarmyndigheter. Inriktningen av ekobrottshanteringen bör ske genom samråd mellan Riksåklagaren och de centrala myndigheterna inom ekobrottsområdet. På detta vis torde förutsättningarna för en helhet och effektivitet i organisationen öka. liberalerna vill i detta sammanhang också betona vikten av att fler poliser med rätt kompetens arbetar med ekonomisk brottslighet. ansvarar för bekämpningen av ekobrott i vissa delar av landet. De delar av landet som ligger utanför myndighetens område handläggs av den vanliga polisen. Hos flera av dessa polismyndigheter är ekonomisk brottslighet i praktiken lågt prioriterad. Följden blir att många komplicerade och grova ekobrott förblir outredda. Från både polis och åklagare framkommer önskemål om fler specialister och mindre arbetsgrupper med utredare och åklagare tillsammans. Vikten av fler poliser och en breddad rekrytering lyfts även fram i betänkande (SOU 2004:47). Den organiserade brottsligheten känner inga gränser och medför rubbad tilltro till demokratiska rättssystem. I takt med att det blir lättare att resa och verka i olika medlemsländer och i takt med att den elektroniska utvecklingen underlättar kommunikationen mellan människor runt om i hela världen, ökar också den internationella, organiserade kriminalitetens möjligheter att begå brott. Bekämpningen av den internationella organiserade brottsligheten har blivit en allt större uppgift för de nationella rättsväsendena. Inom EU och genom Östersjösamarbetet utvecklas samarbetet inom detta område allt mer. Det svenska åklagarväsendet har inom varje distrikt en åklagarkammare som är inriktad mot organiserad och gränsöverskridande brottslighet. Riksåklagaren har en central och samordnande funktion då det gäller det internationella rättsliga samarbetet för åklagarväsendets del, bl a genom huvudansvaret för den svenska delen av Eurojust, d v s åklagarsamarbetet mellan EU:s medlemsstater gällande brottsutredningar. liberalerna anser att det är nödvändigt att det internationella samarbetet mellan åklagarmyndigheterna inom Eurojust intensifieras. Utökat samarbete och till viss del harmoniserade rättsmedel är några av de centralaste medlen för att bekämpa den internationella organiserade brottsligheten. hänvisades sammanlagt ca 300 ärenden till Eurojust från EU:s medlemsstater. Enligt Eurojust har många nationella myndigheter upptäckt dess förmåga att se till att framställningar om rättslig hjälp, bl a bevisupptagning, snabbt kan verkställas i det internationella rättsliga samarbetet. liberalerna anser att det gemensamma åklagarsamarbetet Eurojust bör utvecklas. Det ska även fortsättningsvis bestå av representanter för motsvarigheten till Riksåklagaren i varje medlemsland men dessa åklagare/representanter ska ha ett långtgående och likartat mandat från sina hemländer - såär det inte . Vi vill att Eurojust ska kunna beordra - inte bara uppmana - medlemsländerna att vidta åtgärder som tillstånd till s k kontrollerad leverans vid narkotikabrottslighet och att se till att berörda länder genomför koordinerade förundersökningar med hjälp av ett utbyggt polissamarbete via den europeiska polisbyrån Europol - åtgärder som ett medlemsland får neka bara om särskilda skäl saknas. liberalerna anser således att bör verka i denna riktning inom EU.