mot · GS02U283 · 2004-10-04 00:00:00 — Målet för politik är värnandet om varje människas lika värde. Barn har särskilda rättigheter som vi alla har ett ansvar att säkra och skydda. Det allra viktigaste dokumentet för att skydda dessa rättigheter är om barnets rättigheter som antogs 1989. Här har barnens egna mänskliga rättigheter formulerats i ett näst intill universellt bindande dokument. Konventionen erkänner barnens grundläggande medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. efterlyser dock hårdare press från svensk sida mot de två länder som fortfarande inte ratificerat konventionen (och ) och för att kravet efterlevs om en gräns på för frivillig rekrytering av soldater. Sedan antogs har en rad förbättringar kommit till för barnen i världen, men fortfarande finns mycket kvar att åtgärda innan den verkligen är globalt tillämpad. ser situationen mycket mörk ut för många barn. som allt fler barn går i skolan, vaccinationerna mot barnsjukdomar ökar och kunskapen om barns rättigheter sprids, står vissa regioner och stampar och situationen förvärras på flera håll. Spädbarnsdödligheten har halverats globalt men är fortfarande väldigt hög i . Hiv/aids har fått katastrofala följder för miljontals barn och insatser riktade mot barn drabbade av Hiv/aids måste öka. Barn med särskilda behov fortsätter att diskrimineras och negligeras i många regioner och hundratusentals barnsoldater behöver omedelbar hjälp. Den kommersiella sexuella exploateringen av barn finner ständigt nya vägar och problemet ökar också i . kräver att den socialdemokratiska regeringen aktivt tar ansvar för problemet med sexuell exploatering av barn i vårt eget land. Vuxenvärlden har all anledning att med oförminskad kraft verka för att barnens bästa kommer i främsta rummet vad gäller allt beslutsfattande och alla åtgärder som rör barn. 11.2Barn i skuggan av aids9 13Lika möjligheter för flickor och pojkar11 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen mer kraftfullt än bör motverka sexuell exploatering mot barn inom det internationella samfundet och genom frivilligorganisationer som t.ex. ECPAT. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen kraftfullt skall verka för att stoppa all form av handel med barnarbetare inom ramen för EU och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den skall avsätta biståndsmedel till inrättandet av s.k. stödfamiljer för barn som blivit föräldralösa på grund av den omfattande hiv/aids-spridningen eller av annan orsak. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör initiera, nationellt och inom ramen för det internationella samfundet, särskilda satsningar och upprättandet av nationella handlingsprogram för att förbättra situationen för barn drabbade av aids. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör verka för att öka insatserna för fysisk och psykisk hjälp och krishantering till världens många gatubarn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom vårt land och i övriga världen fortsätter att arbeta för att stärka flickors ställning och motverka diskriminering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att , inom EU och FN, mer kraftfullt bör agera mot brott mot mänskliga rättigheter, övergrepp och tortyr och för förbud av kvinnlig könsstympning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen inom det internationella samfundet skall sätta tryck på stater att ratificera och implementera konventionen om barns rättigheter och därmed sätta som minimigräns för rekrytering av soldater. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av införandet av genomarbetade program för att hjälpa barnsoldater att bearbeta sina traumatiska händelser och reintegrera dem i samhället. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör vara pådrivande för att nationell suveränitet inte får hindra skyldiga från att straffas för brott mot barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att barnen bör få en mer central roll på den politiska dagordningen för fred och säkerhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att rapporteringen om kränkningar av barns rättigheter måste förbättras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka de riktade insatserna för att förbättra kvinnors och barns situation i det konfliktförebyggande och fredsuppbyggande arbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i ökad utsträckning låta ungdomar vara föremål för utbildningar och nationella återuppbyggnadsprogram. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utöka resurser och möjligheter att förbättra analys, statistik och undersökningar för att tydliggöra barns utsatthet vid konflikter och krig. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör initiera en diskussion, på nationell och internationell nivå, om orättvisorna i mängden bistånd i olika utvecklingsfonder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör verka för ett komplement till och tillsätta en representant för barns utsatthet i miljöproblematiska områden. bygger på fyra viktiga principer: barnets rätt till likvärdiga villkor, beaktandet av barnets bästa vid alla beslut, barnets rätt till liv och utveckling samt barnets rätt att säga sin mening och få den respekterad. Att uppfylla dessa principer är ett absolut krav för vårt arbete inom samtliga politikområden. Men dessvärre har "FN-staterna förrått barnen", som (chef för ) uttryckt det. Enligt en rapport från (2002) har många av konventionens förpliktelser inte uppfyllts. Vart fjärde barn i världen lever i absolut fattigdom och mer än 110 miljoner barn saknar möjlighet att gå i skolan, de flesta av dem flickor. Men många framsteg har gjorts på en rad andra områden. Barnadödligheten har minskat och alltfler barn skyddas genom vaccinationer mot sjukdomar som tidigare orsakat lidande och dödsfall; trots det dör nästan 11 miljoner barn av sjukdomar som diarré, malaria, lunginflammation och mässling. Med andra ord är utvecklingen av skyddet för barns rättigheter mycket ojämn och klyftan mellan barn i fattiga och rika länder har ökat. Inget barn ska behöva utsättas för våld eller diskriminering och alla barn ska ha möjligheten att göra sin röst hörd och få gå i skola. För att detta ska kunna bli verkligt måste makthavare i större utsträckning betrakta barns rättigheter vid beslutsfattande. När beslut ska fattas om bistånd och insatser bör man göra en barnkonsekvensanalys först. Det är viktigt att undersöka vilka effekter insatserna och biståndet kommer att ha på barnen i det berörda området. I vissa fall bör man även rikta bistånd direkt till barnen. En möjlighet är via skola och utbildning, en annan är att ge bättre stöd till familjen så att den på bästa sätt kan ta hand om sina barn. Barnprostitutionen ökar över hela världen och har blivit en storindustri som förstör miljoner unga liv i både utvecklingsländer och industriländer. Sexuell exploatering av barn är ett av de grövsta brotten mot det okränkbara människovärdet. Sexhandeln med barn och kvinnor växer och barnpornografin finner ständigt nya vägar att spridas. Prostitutionens aktörer och rika turister fortsätter att besöka utvecklingsländerna och att utnyttja lokalbefolkningens ekonomiska beroendeställning. Detta är fullkomligt oacceptabelt och kräver tydligare ansvarstagande från samtliga berörda länder, inklusive . "End Child Prostitution, Child Pornography and Trafficking in Children for Sexual Purposes" (ECPAT) har 2003 varit tvungen att rapportera om brister i tillämpningen av i . Detta med anledning av den granskning som organisationen gjort av regeringens rapport till för barnets rättigheter, där den socialdemokratiska regeringen enligt ECPAT förskönat verkligheten och uteslutit viktig information när det gäller kommersiell sexuell exploatering av barn. Kritiken handlar främst om frågor som berör sexhandel med barn, flyktingbarnens situation, barnpornografibrott och barnsexturism. Det är inte första gången som det riktas kritik mot regeringens bristande kunskap i frågan och mot att Socialdemokraterna inte anser att ytterligare åtgärder krävs för att komma tillrätta med problemet för svensk del. 2001 slog ECPAT larm gällande flyktingbarnens situation i då 48 flyktingbarn spårlöst försvann. Det är fortfarande möjligt för helt främmande människor utan anknytning att hämta ut barn från våra flyktingförläggningar utan annan kontroll än och personalens bedömning. Det finns inga rutiner och ingen tar heller tydligt ansvar. instämmer i ECPAT:s kritik och ser regeringens brist på tydligt agerande som oacceptabelt. Vi kräver att regeringen "sätter ner foten" och agerar med kraft mot den kommersiella sexuella exploateringen av barn i vårt eget land. Kommersiell sexuell exploatering av barn är ett internationellt problem som kräver lösningar genom internationellt samarbete. Först har den skrämmande omfattningen av den internationella barnsexhandeln blivit känd. Enligt (rapport ) är uppskattningsvis 1,2 miljoner barn offer för s.k. trafficking. Europarlamentet uppskattar att en halv miljon människor fraktas in till EU-länderna för att säljas. Exempelvis säljs flickor från och , så unga som , som "mail-order brides". Även barn från Väst- och säljs som arbetskraft, men också för att sexuellt utnyttjas. Av dessa är flickor. Barn från fattiga länder är mest utsatta eftersom de ofta saknar möjligheter till utbildning och arbete. Barn köps eller lockas med falska löften bort från sina fattiga hemförhållanden till väst (oftast till och ). Istället utnyttjas barnen sexuellt eller i andra former av tvångsarbete. Trafficking med barn är en väldigt lukrativ verksamhet och därför är den tätt kopplad till korruption och kriminell verksamhet. P g a att trafficking med barn sker i det fördolda är verksamheten svårt att bekämpa. Barnsexturismen i världen ökar, framförallt i . Européer, amerikaner, och asiater reser till platser för att köpa tjänster som inte går att få lika enkelt i väst. Även i och sker en ökning av barnsexturismen. Man tror att ökningen dels beror på att turismen ökat generellt, dels på grund av rädslan att smittas av hiv/aids från vuxna prostituerade, varför man istället utnyttjar barn. Barn som faller offer för sexturismen är sårbara och löper stora risker. Bland annat riskerar de att bli gravida och smittas av könssjukdomar, samt att de ofta blir marginaliserade av samhället och sina familjer. ECPAT:s informationsarbete riktat till charterbolagspersonal är ett bra exempel pååtgärder som kan hjälpa till i kampen mot barnsexturism. För att bekämpa barnsexturismen och barnsexhandeln krävs det flera parallella åtgärder: En bred, allmän uppmärksamhet och medvetenhet om att omfattande kommersiell exploatering av barn faktiskt förekommer. Kraven måste öka för att alla barn, särskilt flickor, ska få rätt till utbildning. Det internationella samfundet måste utöka samarbetet med den privata sektorn för att skapa arbetstillfällen i regioner där s.k. trafficking är vanligt förekommande. Ett juridiskt ramverk mot "trafficking" måste skapas, genomdrivas och upprätthållas. Mer än 110 miljoner barn i skolåldern går inte i skolan i utvecklingsländerna. Istället får de flesta av dem arbeta för sin egen och familjens överlevnad. Många lever på gatan och försörjer sig genom att tvätta bilar, putsa skor och sälja tidningar. Andra arbetar hemma eller i fabriker. En del tvingas in i sexindustrin. Handel med barn som arbetskraft ökar i , enligt en rapport från , . har genomfört studien i nio västafrikanska länder. Den främsta orsaken till att föräldrar tvingas lämna sina barn till mellanhänder som säljer dem vidare, är fattigdom. Exakt hur många barn som berörs är oklart, men barn ända ner berövas sin hemmiljö på det här sättet. Mellanhänderna utlovar arbete åt barnen och föräldrarna får ibland en summa i förskott. Flickor lämnas ofta bort för att arbeta som gatuförsäljare eller tjänare medan pojkarna hamnar i gruvor, på plantage eller inom industrin. Andra barn säljs till prostitution. Barnen blir rättslösa, traumatiseras av usla arbetsförhållanden och dålig behandling och förlorar sin mänskliga värdighet. Utan sina föräldrar, kanske i främmande land utan språkkunskaper står de skyddslösa och helt beroende av sina arbetsgivare. uppskattar att ungefär 250 miljoner barn mellan fem och arbetar. Tre fjärdedelar av dessa barn arbetar med uppgifter som innebär stora faror för deras säkerhet (t.ex. som gruvarbetare eller i arbete med kemiska produkter och besprutningsmedel). Av dessa har mellan 50 och 60 miljoner tvingats in i slaveri, prostitution och pornografi. Detta är ett oerhört svek mot dessa barn. måste inom EU och i samverkan med ta ökade krafttag för att få stopp på handeln med barn i arbetskraftssyfte. Det finns 140 miljoner barn med funktionshinder i världen. Av dessa finns 100 miljoner i utvecklingsländerna. Orsakerna till funktionshindren kan exempelvis vara näringsbrist, skador av minor eller andra vapenslag, följder av annat våld, skador under fosterstadiet, vid förlossning eller sjukdom. (Enligt beräkningar har 300 000-400 000 barn dödats eller lemlästats av landminor . Barn är särskilt utsatta för de skoningslösa minorna i och med risken att de trampar på de dolda vapnen när de leker, hämtar vatten, vaktar boskap eller letar efter ved.) Barn med funktionshinder diskrimineras och hålls ofta gömda i utvecklingsländerna. Endast en bråkdel av dem får gå i skolan. I Öst- och och de forna är situationen mycket svår för barn med funktionshinder. Föråldrade attityder håller barnen på undantag i samhället - dessutom ökar antalet barn med funktionshinder i denna regionen, vilket resulterar i en högst oroväckande kombination. Försämrad barn- och mödrahälsovård tillsammans med ständigt ökande miljöförstöring, tros vara några av orsakerna till ökningen av funktionshindrade barn i de här regionerna. Barn med handikapp är också mer utsatta än andra vid väpnade konflikter och under flykt. De har svårt att uppfatta faran, och är ytterst sårbara och utlämnade om de skiljs från sina föräldrar. Statistiken över flyktingar med handikapp är i stort sett obefintlig och ytterligare åtgärder krävs även här för en mer utbredd kartläggning över vilka insatser som behövs för barn med funktionshinder bl.a. under stora flyktingströmmar. vill betona vikten av att barn med funktionshinder behandlas med respekt och som jämlika medborgare i samhället. Särskilda ansträngningar måste göras, främst inom Sidas utvecklingsarbete, för att möta dessa barns särskilda behov och för att tillgodose deras rättigheter. Detta ställer krav på attitydförändringar. En öppen attityd och kunskap om de behov som alla barn har räcker långt för att bryta de handikappade barnens isolering. Det är viktigt att undvika att satsningarna på barn med funktionshinder inlemmas inom särskilda intresseorganisationer där strukturer för handikappfrågor byggs upp. Istället ser det som viktigt att redan verksamma lokala enskilda organisationer även uppmärksammar handikappfrågor och använder redan existerade nätverk och kontakter för att lösa olika problem med bl.a. rehabilitering och läkemedel. Några länder har kommit långt i det sättet att arbeta. Förvånansvärt nog har de allra flesta barn som växer upp på institution minst en förälder i livet. Huvudorsaker till att barnen hamnar på institution är istället fattigdom, splittrade familjer eller familjedödsfall. Det är också vanligt att barn med fysiska eller psykiska funktionshinder lämnas till institution av sina föräldrar. Ofta helt enkelt för att föräldrarna tror att institutionerna bättre kan ta hand om barnen. Bara i beräknas en miljon barn bo på barnhem och vårdinrättningar. Institutioner och vårdinrättningar för barn är vanliga i . som riktar fokus mot barnens situation i och forna sovjetrepubliker visar tydligt på vikten av att barn får växa upp i familjemiljö. Ofta hamnar barn som i livet levt på institution i denna region på gatan senare i livet. anser att och det internationella samfundet bör ta initiativ till strategier för att öka möjligheter för barn att växa upp i familjemiljöer. Nyckeln till en god utveckling för alla länder är utbildning för barnen. En grundläggande, god utbildning är en mänsklig rättighet. Trots det går mer än 110 miljoner barn i utvecklingsländerna inte i skolan. är många fler pojkar än flickor läskunniga i utvecklingsländerna. av barnen som inte går i skolan är flickor som förväntas hjälpa till i hushållet eller flickor som tillmäts så lågt värde att familjen vägrar stå för deras skolkostnader. Detta trots att statistiken visar, liksom flertalet undersökningar, att utbildning av flickor är en sund investering. Ett land som investerar i flickors skolgång kan avläsa minskad barnadödlighet som familjernas storlek minskar i takt med att de får kunskap om familjeplanering. Istället tvingas alltför ofta många barn sluta skolan när väpnade konflikter eller andra katastrofer drabbar dem och deras familjer. Det är dags att ta i med krafttag och sätta press på länder att följa FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna som tydligt formulerar att undervisningen skall vara kostnadsfri, åtminstone på de grundläggande och elementära stadierna. och det internationella samfundet måste tillsammans arbeta mot målet att låta barnen - världens framtid - få rätt till utbildning! 30.000 barn dör av sjukdomar relaterade till brist på näring, vatten, sanitet och hälsovård. Det är innebär 11 miljoner barn , eller 1 barn . Tragedin brukar benämnas "den tysta katastrofen" eftersom barnen som dör sällan uppmärksammas annat än i statistiska rapporter. De dör i anonymitet. Många av dessa barn skulle kunna räddas till livet med relativt enkla metoder. Sju miljoner barn i utvecklingsländerna dör av undernäring . Med viktkontroll och information till mödrarna om det nödvändiga i att regelbundet låta väga sina barn, kan även undernäring förebyggas. Efter en framgångsrik satsning från nås nu av världens barn av vaccin. Ändå dör tre miljoner barn i mässling, kikhosta, stelkramp, lunginflammation och uttorkning - sjukdomar som hade kunnat förhindras med vaccinationer. måste ha som huvuduppgift i utvecklings- och biståndsarbetet att ge barn tillgång till nödvändig hälso- och sjukvård. 11.2Barn i skuggan av aids har hiv/aids blivit den faktor som utgör störst hot mot barn i konfliktdrabbade områden. Smittans spridning har lett till att miljoner barn lämnas föräldralösa. Många barns föräldrar, syskon, släktingar, vänner och grannar som lever med smittan blir sjuka och dör. tror man att minst 4 miljoner barn själva har drabbats. Värst är situationen i söder om , där cirka 2,5 miljoner barn har hiv/aids. Föräldralösa barn har alltid funnits i samhället men har antalet varit så stort som i spåren av hiv/aids -epidemin. Av världens 13,5 miljoner barn som blivit föräldralösa p.g.a. hiv/aids finns 12 miljoner söder om . Bara i har 1 miljon barn blivit föräldralösa till följd av hiv/aids. Antalet barn som förlorat sina föräldrar p.g.a. hiv/aids beräknas öka till 2010. Att bli föräldralös i ett tidigt skede av livet påverkar barnens fysiska och psykiska hälsa vilket påverkar hela samhället. hiv i en miljö med sträng fattigdom är särskilt svårt. Barnen blir berövade sina föräldrar när de behöver dem som mest. Hiv drabbar därför barnen även om de inte själva är smittade. Det är inte ovanligt att så unga barn som femåringar vårdar sina döende föräldrar. Barnen har sällan hjälp och stöd utifrån. Sjukdomen gör att föräldrarna inte har någon inkomst och barnen får svälta. Ofta blir barnen övergivna, sjuka, ensamma och får klara sig bäst de kan. Undernäring är ett växande problem bland dessa barn. I lider av barnen i städerna och av barnen på landsbygden av kronisk undernäring. Det blir ofta omöjligt att gå i skolan p.g.a. de dåliga ekonomiska förutsättningarna. Dagarna fylls istället av kampen för att överleva. Barnens förebilder försvinner - närstående som tidigare kunnat lära dem odla jorden, laga mat, föra vidare traditioner och andra viktiga delar av livet. Många av dessa barn hamnar på gatan i någon stad. Bland de som smittas är många unga människor och tonårsflickor. I är av alla flickor mellan hivpositiva. Det kan jämföras av pojkarna i samma åldersgrupp. Ofta är tonårsflickorna dessutom gravida och slutar därför skolan och flyttar in till städerna, eftersom de blir utstötta. anser att måste utöka andelen av den totala biståndsbudgeten till kampen mot hiv/aids. Målet bör vara att avsätta av det totala biståndsanslaget till kampen mot allvarliga smittsamma sjukdomar i fattiga länder. Liknande initiativ måste tas från hela det internationella samfundet, NGO:er och regionala organisationer för att förbättra situationen för de barn som på olika sätt drabbats av hiv/aids. Det finns ingen exakt aktuell statistik över antalet gatubarn. Siffran antas kunna vara cirka 80-100 miljoner. Majoriteten av dessa barn har kontinuerlig kontakt med sitt hem och sin familj, men har gatan som arbetsplats. Andra (), lever uteslutande på gatan. Flykten till städerna fortsätter och orsakas mestadels av svårigheter att försörja sig på landsbygden, naturkatastrofer eller väpnade konflikter. I uppskattas antalet gatubarn till 135.000, varav är en följd av aids. Barn beger sig till städerna för att hitta bidrag till hushållskassan. Dessvärre blir livet i städerna sällan som de tänkt sig. Försörjningsmöjligheterna är få och man tvingas bosätta sig i slumområden. I städerna är barnen oerhört utlämnade och sårbara. Risken att arresteras av polis och utsättas för fysisk misshandel är stor. I har medborgargarden, så sent som , bränt och stenat ihjäl gatubarn. Barnen löper också stor risk att bli våldtagna samt att drabbas av olika sjukdomar. Naturligtvis är faran överhängande att smittas av hiv och andra sexuellt överförbara sjukdomar. Gatubarnen, som är helt rättslösa, har inga möjligheter att protestera eller fly. Drogmissbruk bland barnen är mycket vanligt. För att försöka förebygga och hindra denna dystra utveckling krävs det insatser för att förbättra hälsovården, införa sociala trygghetssystem och bekämpa fattigdomen. Men det krävs också specifika projekt med krishantering och samtal för de barn som redan lever på gatan, då de ofta har hamnat där på grund av upplevelser och svåra fysiska och psykiska minnen. Denna typ av insats finns i ytterst begränsad omfattning. Målet är att ge dem alternativa möjligheter till livet på gatan. Men många är handlingsförlamade på grund av skuldtyngda nationella ekonomier. Skuldkostnaderna (till banker och finansinstitut i västvärlden) leder till nedskärningar i offentliga sektorn, vilket får konsekvenser för bl.a. skolväsende och hälsovård. Problemet är på så vis globalt och ställer därför krav påökat bistånd och ökat internationellt samarbete för att avhjälpa den svåra situationen för dessa utsatta barn. Inte minst åtgärder för radikal skuldavskrivning för fattiga länder (se motion "Global utveckling, solidaritet och förvaltarskap"). 13Lika möjligheter för flickor och pojkar En liten flickas väg mot vuxenlivet kantas ofta av olika faror. I många länder är flickors rättigheter närmast obefintliga och diskrimineringen börjar redan vid födelsen för att fortsätta resten av livet. I många samhällen förstärks diskrimineringen ytterligare när flickorna gifts bort. Dottern - ofta bara en tonåring - får flytta till sin makes familj och förväntas åtlyda den nya familjens önskemål och seder vilket ofta lämnar henne i en mycket utsatt situation. Inte sällan sker övergrepp i det tysta.