mot · GR02Sf18 · 2004-01-23 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:49 Lokalt utvecklingsarbete i storstäderna I motionen återges hur vi i i stora drag ser på segregationsproblematiken. 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att flyktingpolitiken bör vara ett statligt ansvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att eget ansvar och valfrihet skall vara vägledande principer vid flyktingmottagandet och att egenförsörjning alltid skall uppmuntras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att dagens system för avtalsskrivning och kommunplacering bör avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att målet bör vara att ha introduktion på heltid för alla som kan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det statliga anslaget bör delas upp i en introduktionspeng, som kan skapa valfrihet och mångfald inom språkutbildningen, och en ersättning för kommunala kostnader. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att sfi bör kombineras med arbetsmarknadsinsatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att validering av utländsk utbildning och värdering av yrkeserfarenhet skall inledas . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att myndigheter som validerar bör ges i uppdrag att se mer till tidigare utbildnings kunskapsinnehåll och mindre jämföra kursplaners upplägg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet till kompletteringsutbildningar och lärlingsutbildningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statens ansvar för en fungerande vård av tortyrskadade människor samt nationellt uppdrag för kunskapsutveckling och stöd på detta område. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skolor skall ha möjlighet att ge elever tvåspråkig undervisning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att alla skall ha möjlighet att fritt välja den skola som passar dem bäst. Tiotusentals människor i lever under sämre ekonomiska och sociala omständigheter än vad som vore möjligt. Detta är kostsamt för det offentliga, men i första hand ett högst verkligt problem i många människors vardag. Problem som bidrar till att skapa spänningar i samhället, kriminalitet och socialt utanförskap. Orsakerna är främst de hinder som finns för social rörlighet och som tydligast drabbar dem som är nya på arbetsmarknaden och i landet. Att någon är född i ett annat land säger egentligen ingenting om vem den personen är. Däremot finns det mycket som visar att det faktiskt kan spela stor roll för hur enskilda människor har det, om man är född i eller utanför . Det fungerar inte med en särskild integrationspolitik. En sådan politiks grund är att ovanifrån betrakta samhället, såsom bestående av ett antal kollektiv vari människor har gemensamma problem och behov. Det finns en vilja att ta om hand människor, styra deras liv och lägga deras liv till rätta. Det har resulterat i att människor förlorat makt och möjlighet att påverka sin egen situation. Politiken skall i stället bygga på att ge alla förutsättningar att förverkliga sina drömmar. Politikens insatser skall så långt möjligt vara generella till sin karaktär, inte särbehandla människor på grund av ursprung, men vara anpassningsbara till individers behov. 4.1 Den ofrivilliga segregationen har segregation blivit ett ord på varje politikers läppar men vari består egentligen problemet? Segregation är inte alltid i sig ett problem. Om pensionärer väljer ett boende på etnisk grund, till exempel ett boende där alla talar finska, eller om barnfamiljer väljer att bo i ett område som är särskilt lämpligt för barn, eller om människor söker sig till samma bostadsrättsföreningar så är detta inte något problem. Likväl är det exempel på segregerade boenden. Det är i stället den ofrivilliga segregationen det sociala utanförskapet och maktlösheten som vi måste göra upp med. Mer specifikt talas ofta om etnisk segregation, både som ett problem i sig och som benämning på ett större samhällsproblem. Men också detta sätt att definiera frågan leder fel. I de områden som regeringen talar mest om som etniskt segregerade är den etniska mångfalden större än någon annanstans i samhället. Det finns människor från dussintals etniska grupper i de områden där insatser fokuseras på att bryta just etnisk segregation. Dessa områden är knappast etniskt enkelriktade. Den som ser dessa områden som etniskt segregerade, utgår från den förhärskande synen att invandrare är en enhetlig grupp, som måste tas om hand på samma sätt. Så länge människor befinner sig utanför förstår de flesta att en kurdisk politiker från norra , en läkare från och en bonde från inte bara kommer från olika platser, utan också har helt olika individuella förutsättningar i livet. Men direkt när de stiger över landets gräns börjar de betraktas som en grupp. Ett kollektiv med mer som förenar än som skiljer. Då blir de invandrare. Det är också fel att tro att människor med utländskt ursprung automatiskt är utanför. Tvärtom, de allra flesta av dem som staten betraktat som invandrare, eller beskriver som människor med utländsk bakgrund och deras barn är fullt integrerade, har jobb och familj. Resonemanget om etnisk segregation bortser dessutom från att tusentals svenskar lever i utanförskap, i samma bostadsområden och huvudsakligen av samma orsaker: maktlöshet, arbetslöshet, bidragsberoende och bristande utbildning. Orsaken till problemen är generella, men har särskilt tydligt drabbat invandrade svenskar. Några av anledningarna som vi identifierat är: Som nyanländ är man extra beroende av att välfärdssystemen fungerar. Bristerna och inflexibiliteten i den socialdemokratiska välfärdsstaten blir plågsamt tydliga. De stela reglerna på arbetsmarknaden drabbar alltid människor som står utanför och försöker ta sig in hårdast. Det långsamma och kollektivistiska mottagningssystemet skolar in folk i passivitet, vilket leder till inlärd hjälplöshet. Det finns utrymme att ställa högre krav på snabbare introduktion och egen försörjning om trösklarna till arbetsmarknaden sänks. Språket kan utgöra ett hinder. är bristen på språkkunskaper förmodligen mindre avgörande än vad som tidigare antagits för dagens situation. Förekomsten av diskriminering försvårar för många personer med utländsk bakgrund. Problemen hänger samman. Ur utanförskap, arbetslöshet eller kunskapsbrist kommer uppgivenhet och grogrund för brottslighet skapas. Det är inte ett invandrarproblem, utan ett socialt och rättsligt problem. Härutöver finns en mindre grupp personer från främst länder i tidigare , som använder möjligheten att söka asyl i för att begå brott. Dessa saknar skyddsbehov och skall snabbavvisas. Men den brottslighet som kopplas till personer inflyttade från andra länder bidrar till rädsla för och misstro mot invandrade. Detta drabbar alla, även den majoritet som naturligtvis aldrig begått några brottsliga handlingar, och stärker känslan av utanförskap. 4.1.1 En bild av dagens problem I en avgångsklass på en av landets främsta reklam- och marknadsföringsskolor gick en kvinna som ursprungligen kom från . Hon hade när det var examensdags sökt 60 jobb. Ingen hade kallat henne till intervju trots att hon hade en CV som rimligen borde ha varit intressant. De flesta andra i hennes klass hade fått jobb, eller hade jobb på gång. började arbetsmarknaden försämras för invandrare. Som visats i avsnittet om arbetskraftsinvandring hade sysselsättningen dittills varit högre för invandrare än infödda. är invandrades grad av sysselsättning , jämfört med hos personer som är födda i , enligt (Rapport 2002). Arbetsmarknaden för invandrare är starkt konjunkturkänslig. När efterfrågan på arbetskraft stiger, stiger också sysselsättningen för invandrare, men när konjunkturen viker verkar de vara de första som får gå. Hög relativ sysselsättning för invandrade finns på orter där sysselsättningen är hög i allmänhet. Näringsstrukturen spelar också roll, industrin är viktig. Mindre orter har lyckats bättre än storstäderna. Många invandrare finns koncentrerade i vissa branscher, ofta med okvalificerade arbeten. Till exempel är män med utländsk bakgrund överrepresenterade i hotell- och restaurangbranschen. Chansen för en person från att ha ett arbete som han eller hon är kvalificerad för är lägre än för infödda, med hänsyn tagen till utbildning, ålder och kön, enligt Rapport 2002. Antalet år människor bott i spelar stor roll både för sysselsättning och risk för arbetslöshet, men även för människor som bott flera decennier i landet är sysselsättningen lägre och arbetslösheten högre än för infödda. Förklaringarna låg utbildningsnivå och låg sökaktivitet kan däremot helt och hållet avfärdas, skriver i Rapport 2002. Förklaringar om att kulturellt avstånd skulle minska utlandsföddas produktivitet har inte kunnat verifieras. Många invandrargrupper har högre utbildningsnivå än svenskar i gemen. De som kommit har högre utbildningsnivå än svenska folket. Till dem som har lägst utbildning hör invandrare från . Sammantaget är högre utbildning vanligare bland utrikes födda än infödda. Bara fyra av tio högutbildade invandrare har jobb som motsvarar deras utbildningsbakgrund. Utbildning är alltid av godo, men gynnar invandrade mindre än infödda på arbetsmarknaden. Detta gäller också för invandrade som tagit en svensk examen. De har både lägre lön och sysselsättningsgrad än infödda. Också ungdomar som gått i svensk skola hela skoltiden och de som är födda i av invandrade föräldrar har risk för förhöjd arbetslöshet. Goda språkkunskaper räcker inte. Också personer med utlandsfödda föräldrar, men som själva är födda i , klarar sig sämre på arbetsmarknaden. Det gäller också adopterade från . Det finns som konstaterats många välutbildade personer som invandrar till , men det finns också personer med låg eller ingen utbildningsbakgrund som ofta fastnar i arbetslöshet eller lågbetalda jobb. De höga trösklarna till den svenska arbetsmarknaden gör att många istället tvingas in i en svart sektor. Bilden är klar. Det räcker inte att enbart diskutera språkkunskaper och attityder hos invandrare, utan vi måste också inse att våra egna attityder och arbetsmarknadens sätt att fungera spelar betydande roll. Han kommer ursprungligen från . På fullt begriplig svenska berättar han den paradoxala historien om att han enligt svenska regler inte är behörig att läsa de kurser han själv undervisar i som doktorand. Anledning: Han är utomeuropeisk medborgare och uppfyller inte språkkraven. Det finns förvisso invandrare som saknar grundutbildning, men det finns också de som har avancerade kunskaper. Ett grundläggande problem om vi talar om invandrare och utbildning är att det kollektiva synsättet på invandrare som en homogen grupp leder fel. Just för att invandrare egentligen inte har mer gemensamt än att de inte är födda i . Möjligheten till validering av utländska utbildningar ökar chanserna till arbete för invandrare. Men får inte invandrade akademiker alltid information om att utbildningen kostnadsfritt kan valideras. Enligt utvärdering Hur togs du emot? (, 2002b) var det som inte fått sin erfarenhet värderad. Av resterande hade fått utbildning, och yrkeserfarenhet, värderad. Examen från andra länder skall valideras huvudsakligen av och . Behörighet till högre studier avgörs av Verket för högskoleservice. Det tar och arbetsgivarna fäster inte alltid värst stor vikt vid utländsk utbildning, jämfört med svenska meriter. De språkkrav som ställs kan skilja på yrkesutövare från annat EU-land och tredje land. Inom EU skall man kunna praktisera sitt yrke över hela området. Enligt klarar ibland inte ens högskoleutbildade svenskar språkkraven som invandrade akademiker ställs inför. Det saknas kompletteringsmöjligheter och lärlingsutbildningar. Ofta mäts utländsk utbildning kurs för kurs mot svensk utbildning, snarare än att det totala kunskapsinnehållet beaktas. Att människor särbehandlas eller diskrimineras på arbetsmarknaden är oacceptabelt. Det är dessutom ett samhällsekonomiskt slöseri. Det finns tydliga indikationer på att det förekommer diskriminering på grund av hudfärg. Även när faktorer som språk, ålder, civilstånd och utbildning de faktorer som ofta används för att förklara varför invandrade har svårt att få jobb rensas bort, kvarstår eller ökar skillnaderna. Grunden för den diskriminering vi här talar om är kanske inte en aktiv och medveten rasism, utan underliggande attityder och föreställningar om andra länders utbildning, kultur och personer. Det kan vara fråga om att människor betraktas som problem, att utländsk utbildning undervärderas eller om bortsortering i arbetslivet. Man väjer inför det okända. Vi har inte en likvärdig skola i hela landet, varken sett till resurser eller resultat. Bristande resultat i skolan är ett av de allvarligaste välfärdsproblemen i . En tydlig signal från lärare på skolor i miljonprogramsområden är, att den kanske största utmaningen för skolan handlar om att många barn har uppgivna föräldrar, som har tappat tron . Detta oavsett bakgrund och hudfärg. Föräldrar som inte orkar vara föräldrar. Klart står dock att skolpolitiken fungerar särskilt illa för barn med utländsk bakgrund, speciellt för dem som kommer till under skolåren. Sociala problem i familjen och arbetslöshet är en förklaring till svaga resultat i skolan. Men skillnader finns även om sådana variabler tas bort. Bristande språkkunnighet och kort vistelsetid i anser skolorna själva är delförklaringar. Men skillnaderna finns också för barn som vistats här . För berörda elever är brister i kontakten med skolans vuxna en central förklaring. Barn med utländsk bakgrund kan känna sig utpekade och betraktade som problem. Av barn med utländsk bakgrund är det är färre som når behörighet till gymnasiet. De klarar sig överlag sämre i skolan sett till meritvärde. Det gäller även i praktiska ämnen som idrott, vilka knappast påverkas av eventuella språksvårigheter. Bilden är mer komplicerad än så. Invandrartjejer har bättre betyg än samtliga grupper pojkar. Det finns ett antal barn som är högpresterande. En femtedel av barn med utländsk bakgrund har toppbetyg. av berättigade barn får modersmålsundervisning, trots vikten av detta för den allmänna inlärningen. Antalet barn som har behov av och är berättigade till modersmålsundervisning ökar. Trots detta minskar undervisningen i modersmål och svenska som andraspråk. Att ha svenska som andraspråk vid sidan av övriga ämnen är kanske den sämst fungerande men ändå vanligaste modellen skolan använder. Då sänks förväntningar och motivation för barnen. Var tredje nyanländ invandrare flyttar till en storstadsregion. I storstadssatsningens områden har standarden sjunkit, eller i alla fall inte ökat. Människor där har av den ekonomiska standard som storstäderna har som helhet. Trenden är att människor flyttar ut när inkomsterna förbättras. Det är inget problem att människor med utländsk bakgrund bor i samma område, men det är ett problem när barn växer upp i en omgivning där förebilder saknas. Där knappt någon har jobb, eller får arbete som motsvarar hans eller hennes kompetens. Där uppgivenhet och bidragsberoende får fäste. Länge ansågs det irrelevant om en människa hade egna tankar om var hon ville bo. Istället placerades människor ut över landet, oavsett önskemål. kan människor önska vilken kommun de vill bo i, men det är långt ifrån säkert att önskemålet uppfylls. Majoriteten informerar inte de asylsökande om hur det är att bo i olika delar av och om olika kommuners förutsättningar att genomföra introduktionen. Anledningarna är oftast att handläggarna inte har denna kunskap eller att de inte har tid. Drygt hälften av enheterna ger denna information till de som fått UT. De som inte ger informationen (5 enheter) anger skälen: okunskap och tidsbrist. i en utvärdering av handläggares information till asylsökande om kommuner för boende Som varje hårt reglerat system brottas den svenska flyktingmottagningen med svåra problem. består problemen av hård arbetsbelastning på grund av många nyanlända. Antalet platser i kommunerna är för få. Vissa år har antalet flyktingar varit färre än det antal platser som invandrarmyndigheten tecknat avtal med kommunerna om vilket lett till att den kommunala mottagningsverksamheten underbelastats. Krav på ekonomisk kompensation har då uppkommit på grund av för litet antal flyktingar. 4.1.2 Brister i mottagningssystemet Det har gått inflation i antalet projekt för att introducera nyanlända personer i . Projekt efter projekt genomförs och finansieras med offentliga medel, oftast utan att sedan utvärderas ordentligt. Kunskapsspridning och förekomst av utvärderingar är begränsade. finns i praktiken två separata system för mottagning och introduktion av flyktingar och problem inom båda. Dels finns organiserade verksamhet, dels den kommunala introduktionen. Det finns brister i systemen och i gränssnittet mellan de två. Till exempel brister ofta informationen från till kommunerna om människors bakgrund, och vad de lärt sig i den organiserade verksamheten. Det gäller bland annat vad människor lärt sig i svenskundervisningen . I stället får många börja om från början igen och upplever då att studierna är meningslösa. I varje glapp mellan olika utbildningar riskerar människor tappa kunskap och motivation. Det enda krav som staten ställt på kommunerna för att den ska betala ut ersättning för flyktingmottagning är att det skall upprättas individuella planer för introduktionen. Det finns inga tydliga mål för vad planerna skall innehålla, eller vilka resultat kommunerna skall uppnå. () underkänner systemet och menar: Det finns all anledning att misstänka att introduktionsplanerna i stor utsträckning har blivit ett slags alibi för kommunerna att få rätt till schablonersättning. Människor har mycket små möjligheter att påverka sin egen introduktion. Omhändertagandeperspektiv dominerar fortfarande. Enligt RRV präglas introduktionen i många fall av brist på variation. Verksamheten förväntas med andra ord fortskrida på i stort sett identiska sätt för en stor del av individerna, oavsett deras olika förutsättningar och behov. Bara var fjärde deltagare fick utbildning eller praktik anpassad för att kunna gå in i sitt gamla yrke i . Introduktionen sker ofta på deltid, för fyra av tio endast på halvtid. Arbetsförmedlingen är alldeles för ointresserad av att ta sig an nyanlända, varför målet om egenförsörjning försvåras. RRV:s bedömning är dock att det finns utrymme för väsentliga förbättringar avseende introduktionsverksamhetens förmåga att ge flyktingar och deras anhöriga förutsättningar att snabbt och effektivt etablera sig i samhället när det gäller samverkan mellan olika inblandade aktörer i migrationskedjan, individanpassning, incitament och motivation samt uppföljning. Det som hyllas, att koppla utbildning och praktik till ersättning i stället för passivt socialbidragsberoende, hindrades . Kommuner som försökte införa systemet stoppades, vilket försämrade mottagningen. Enligt Rapport 2002 är lågt räknat en fjärdedel i någon grad hindrade från att delta i den kommunala introduktionen på grund av ohälsa. Detta förlänger vägen in i samhället. Bland asylsökande är det ungefär lika stor andel som har psykiska problem. Nästan fyra av tio nyanlända flyktingar från som kom till led av posttraumatiskt stressyndrom enligt en undersökning som refereras i Rapport 2002. Många har krigsminnen, skador efter tortyr och trauman som riskerar att permanentas och överföras till barnen om de inte behandlas. Studien visade att torterats. En annan undersökning visar att varannan kosovoalban som kom till hade torterats och led av posttraumatisk stress. Bland ensamkommande barn hade, enligt ytterligare en annan undersökning som refereras i Rapport 2002, mer än hälften behov av barnpsykiatrisk vård. Obehandlade trauman riskerar också att förvärras i . 4.1.2.1 Svenska för invandrare (sfi) RRV menar även att samhällsorientering och dialog kring grundläggande värderingar inte kan garanteras genomföras med god kvalitet i samtliga flyktingmottagande kommuner. Undervisningen sker enligt RRV ofta isolerad från övrig introduktion. Den är heller inte individanpassad och kopplas inte till yrkespraktik. Det finns goda exempel där sfi-undervisningen fungerar bra, men sammantaget är problemen stora. Bara drygt var tredje elev som började /97 klarade godkänt inom . Hälften hoppade av kursen, eller slutade utan att nå godkänt. Många går sfi år , utan att bli klara. går kvar på sfi . Var fjärde flykting påbörjar aldrig kursen. Här finns såväl elever med högskoleutbildning som elever som är analfabeter. Det är vanligt att man går i grundvux med eller efter sfi:n, för att få grundutbildning. Av eleverna där är två tredjedelar födda utomlands. Grundvux blir en fortsatt språkträning och är liksom sfi för många en förvaringsplats. 4.2 Så borde det vara Hela tanken att en särskild integrationspolitik skulle kunna bryta den ofrivilliga segregationen är fel. Det visar bara att de vanliga politiska systemen inte fungerar tillräckligt bra eftersom det behövs ett lapptäcke av specialsystem. Vår utgångspunkt är att ha så få politiska särlösningar som möjligt utöver själva flyktingmottagningen särskilt om de utgår från ursprung. Däremot skall de generella systemen vara flexibla och möjliga att anpassa efter individernas olika behov. 4.2.1 Ett mottagningssystem, istället för dagens två Dagens dubbla, icke sammanhängande mottagningssystem skall ersättas med ett enda. I stället för att ta bestämmanderätten ifrån människor, bör eget ansvarstagande uppmuntras i flyktingmottagningen. De offentliga insatserna bör inriktas på att ge stöd för detta. Passivitet och bidragsberoende skall motverkas. Introduktionen och svenskutbildningen skall vara sammanhållen. Den undervisning som inleds skall fortsätta efter besked om uppehållstillstånd. särskilda organiserade verksamhet bör därmed avskaffas. Introduktionen och språkutbildningen skall börja direkt vid ankomsten till . Detta innebär att en del personer som inte får uppehållstillstånd kommer att få svenskundervisning ändå, vilket innebär att tiden i väntan på besked används bättre. Vägen till delaktighet blir därmed kortare sedan uppehållstillstånd beviljats. Förbättrad introduktion, syftande till egenförsörjning, är en nyckel till ökad integration av flyktingar i det svenska samhället. Staten måste ställa tydliga krav på introduktionens kvalitet. är det ett statligt ansvar att fullt ut finansiera mottagandet. Det är inte rimligt med ett system som kan få till effekt att en grupp människor i praktiken kan stängas ute från delar av landet. Följande principer bör vara utgångspunkter för ett nytt mottagningssystem: Flyktingpolitiken är en del av statens ansvar. Därmed bör det vara ett statligt ansvar att finansiera mottagandet. Eget ansvar och valfrihet skall vara vägledande principer vid flyktingmottagandet. Egenförsörjning skall alltid uppmuntras. Statens roll är att ge information och stöd. Inga människor som har uppehållstillstånd skall hindras att flytta. Dagens system för avtalsskrivning och kommunplacering bör avskaffas. Målet är att ha introduktion på heltid för alla som kan. Halva tiden lämpligen för språk och halva för praktik på arbete. Reglerna måste dock utformas så att hänsyn till individuella förutsättningar tas. Det statliga anslaget bör delas upp i två delar. En introduktionspeng, som kan skapa valfrihet och mångfald inom språkutbildningen, samt en ersättning som via den kommun man bosätter sig i används för introduktionsersättning och andra kommunala kostnader. Sfi bör kombineras med arbetsmarknadsinsatser så att utbildare har möjlighet att kombinera språk- och yrkesutbildning eller praktik. Validering av utländsk utbildning och värdering av yrkeserfarenhet skall inledas .