mot · GS02Ub480 · 2004-09-27 00:00:00 — Nedtoningen av de praktiska ämnena är säkerligen en bidragande orsak till att allt fler elever inte når kunskapsmålen och att allt fler känner sig otillräckliga. En annan konsekvens av detta är att cirka 300 hantverksyrken är på väg att dö ut på grund att det inte finns någon utbildning. Vi anser att undervisningen i praktiska ämnen bör få en mer framskjuten plats i skolan.Teori och praktik behöver varvas under skoldagen för att ge såväl stimulans för alla sinnen som omväxling i skolvardagen. Den motoriska, den musikaliska och den rumsliga intelligensen samt den sociala förmågan bör tränas i högre grad i skolan. De praktisk-estetiska ämnena som hemkunskap, slöjd, musik, bild och idrott är därför en viktig del av helheten i skolan. Idrottens positiva betydelse inte bara för fysiskt välbefinnande utan även för teoretisk inlärning finns klart påvisad och ska beaktas i planeringsarbetet. Flera larmrapporter har konstaterat att allt för många barn och unga är överviktiga och att överviktsjukdomar som åldersdiabetes nu drabbar barn. Det är därför positivt att det har skapats ett nationellt centrum vid för att arbeta med barns fysiska hälsa i samarbete med skolor och idrottsföreningar. De goda visioner som satts upp måste nu förverkligas och nå ut i varje skola. Kulturen bör leva i skolan och genomsyra verksamheten. Den kan finnas som en kreativ dimension i både korridorer och klassrum. Bild, ord, film, musik och rörelse är naturliga element som kan fungera som självklara inslag i alla ämnen. Kultur får inte bara bli korta projekt eller enstaka besök. Musik- och kulturskolornas betydelse för barns och ungdomars utveckling bör tas till vara i ännu högre grad. För att stimulera varje elevs kreativitet inom de estetiska ämnena vill låta varje elev i högre grad få styra över vilka estetiska ämnen han eller hon vill utöva. Med stigande ålder är det rimligt att eleven själv i högre grad får välja inriktning för att på så sätt få ut så mycket som möjligt av undervisningen. Praktiskt kunnande kan även innebära ökade kontakter med arbetslivet. anser att det är viktigt att elever redan i får komma ut och göra besök i form av praktik på olika arbetsplatser och inom den ideella sektorn. Det bör också finnas möjlighet att till exempel under elevens fria val hjälpa till inom en förening eller inom sjukvård och omsorg . Detta anser vi skulle vara en nyttig erfarenhet för många elever som det är en samhällsnyttig insats. har många oroande siffror presenterats rörande barns och ungdomars inställning till och bruk av alkohol, narkotika och tobak. Undersökningar och rapporter visar att alltfler ungdomar röker (ökningen är störst bland flickor), konsumerar stora mängder alkohol och prövar narkotika. Vid en undersökning i av 9 000 elever i årskurs nio och gymnasiets årskurs två framkom att var fjärde 17-åring har prövat narkotika och att mer än var fjärde niondeklassare regelbundet dricker sig berusad. Sedan motsvarande undersökning gjordes har siffrorna ökat markant. Detta visar att tillgången på droger och alkohol har ökat samt att inställningen till framför allt narkotika förändrats. Samhället har intagit en mer drogliberal inställning vilket naturligtvis även påverkar ungdomar. Utvecklingen är mycket oroande och vi anser att skolorna måste ta ett större ansvar och förbättra sin ANT-undervisning. Ungdomars inställning till droger kan inte påverkas enbart genom kunskap. Istället måste skolan ta sig att föra samtal och diskussioner med eleverna om droger och deras effekter för den enskilde och för samhället. Kompetensen hos ungdomsmottagningar och skolhälsovård borde bättre tas tillvara vid denna typ av undervisning. 8Uppföljning av kunskap - ett stöd i lärandet För att nå målen och utvecklas till sin fulla potential krävs uppmuntran, stöd och hjälp. Det gäller oss alla och inte minst elever i skolan. Eleverna måste få stöd såväl i skolan som i hemmet för att trivas och för att nå det uppsatta kunskapsmålen. Det är med detta perspektiv vi vill se på betyg, utvecklingssamtal och nationella prov. För att kunna ge elever stöd i lärandet krävs regelbundna avstämningar där läraren konstaterar hur långt en elev nått och vad som är nästa steg i elevens kunskapsutveckling. De nationella proven är en hjälp i detta arbete. Proven kan ge läraren information om vad eleven kan och vilka kunskapsbrister som finns. De nationella proven kan bli en signal på att någon hamnat efter och behöver extra hjälp och stöd och kan därigenom påskynda specialpedagogiska insatser. har också i en utredning (RIR 2004:11) konstaterat att de nationella proven är ett effektivt sätt för att få en likvärdig betygssättning. anser att de nationella proven ska genomföras i flera ämnen än idagfrån och med årskurs fem. Dessutom bör de frivilliga nationella prov som prövar läs- och skrivfärdigheter hos barn i årskurs två bli obligatoriska. Skolan måste för barnens bästa ta sitt ansvar med tidiga och tydliga insatser. Specialpedagogiskt stöd måste ges under barnets skolgång för att inte ytterligare problem ska uppstå. Risken finns annars att elever med läs- och skrivsvårigheter utvecklar sociala problem, eller att elever med sociala svårigheter inte kan utvecklas kunskapsmässigt. Forskning visar att föräldrars intresse för sina barns skolgång är avgörande för hur barnen trivs och efter sina förutsättningar lyckas i skolan. Föräldrar ska ha möjlighet att vara delaktiga i skolvardagen. Det underlättar samarbetet mellan hem och skola att miljön är bekant och att de vuxna känner varandra. Föräldrarna har rätt att få fortlöpande information om hur deras barn ligger till i skolan. Utvecklingssamtalen är ett viktigt område när det gäller att utveckla samarbetet mellan föräldrar och skola. Under utvecklingssamtalet ska eleven, föräldrarna och lärarna tillsammans göra upp en individuell studieplan som omfattar både elevens kunskapsutveckling och personliga utveckling. anser till skillnad från socialdemokraterna att studieplanerna inte enbart ska vara framåtsyftande. För att kunna skriva en individuell studieplan anser vi att det är nödvändigt att man först beskriver var eleven står , som en utgångspunkt för att komma överens om åtgärder och åtaganden för framtiden. Den individuella studieplanen anser vi alltså ska få innehålla en beskrivning av hur långt eleven kommit för att nå kunskapsmålen, en form av skriftligt omdöme. För att eleverna ska lyckas krävs insatser från eleven, skolan och hemmen. Det är ett delat ansvar där alla parter måste hjälpas åt för att främja den enskilde elevens kunskapsmässiga, sociala och individuella utveckling. För att tydliggöra det gemensamma ansvaret för barnets utveckling anser vi att den individuella studieplanen bör ha utformningen av ett kontrakt, ett ansvarskontrakt. I kontraktet konkretiseras skriftligt och det gemensamma ansvaret och vilka delar som åligger respektive part. Betyg är något som ofta orsakar politisk debatt. Traditionellt har borgerliga partier varit mer positiva, och politiker på vänsterkanten mer negativa. Därför är det intressant när en konstaterar: Kanske är - måste vi fråga oss - den nästan betygsfria och nästan läxfria skolan ett arbetarrörelsens självbedrägeri? Kanske är - vilket dock är omöjligt att leda i bevis - den nästan betygsfria skolan en anledning till att den sociala snedrekryteringen till universitet och högskolestudier tycks ha stannat av efter 60-talets framsteg i det avseendet. (Resa i första klass, sidan 161.) anser att betygen utgör ett komplement till utvecklingssamtalen och vi har medverkat till att ett mål- och kunskapsrelaterat betygssystem införts. I ett sådant betygssystem är betyget ett kvitto på en dokumenterad kunskap till skillnad från det relativa där jämförelsen med andra elever står i centrum och inte kunskapen. Betygets syfte är att visa eleven om de uppnått de kunskapsmål som krävs samt att motivera och stimulera eleven att uppnå nästa steg. Ska detta fungera krävs dock att stegen i betygsskalan inte är för glesa samt att betygskriterierna är tydliga och väl avvägda så att lärare och elever har samma uppfattning om vad som krävs för respektive betygsnivå. anser att betyg bör ges i en sexgradig skala från och med årskurs sex. Då blir betygen mer rättvisande och eleverna hinner vänja sig vid systemet före slutbetyget i årskurs nio. Dessutom bör skriftlig information om elevens kunskap och utveckling i förhållande till de angivna kravnivåerna i läroplanen ges senast från och med årskurs fem. Detta kan ske som en del i de individuella utvecklingsplanerna, vilket beskrivits ovan. 9Barn med behov av särskilt stöd Alla elever i skolan ska uppmuntras att utvecklas till sin fulla potential. För vissa barn kan det innebära att de ska stimuleras att nå mycket längre än vad skolans kursplaner kräver och för andra kan det innebära att extra stöd behövs för att de ska nå fram till de lägst ställda målen. Inget barn ska hindras i sin utveckling utan skolan ska ge varje elev det stöd och den stimulans som han eller hon behöver. Elever med behov av särskilt stöd är inte en tydligt avgränsad grupp utan de flesta elever har under sin skoltid behov av extra stöd. Behoven är därför lika många och varierande som det finns elever. Det kan vara barn med olika former av funktions- och rörelsehinder, utvecklingsstörning eller som av andra anledningar har särskilt svårt att nå upp till skolans kunskapsmål. Alla lärare bör ha grundläggande specialpedagogiska kunskaper för att förstå och kunna hjälpa barn med behov av särskilt stöd. Nödvändigt är också kunskaper om kulturskillnader och kunskap om hur man arbetar med barn med utländsk bakgrund. ser positivt på de specialpedagogiska resursteam som finns i många kommuner. De innehåller skilda professioner som specialpedagoger, kuratorer, psykologer, logopeder och personal från som samverkar med att göra en helhetsbedömning av eleven för att erbjuda bästa hjälp. En av de viktigaste faktorerna när det gäller särskilt stöd till elever är att insatserna sätts in . Lärarna har ett stort ansvar för att upptäcka de ämnen och områden där en elev behöver särskild hjälp. De nationella proven kan här vara ett hjälpmedel, vilket beskrivits ovan. För de elever som har svårt att nå målen finns möjlighet att förlänga skolgången på grundskolenivå. Denna möjlighet utnyttjas i mycket liten omfattning . Vi anser att en förlängning av skolgången bör sättas in så snart det blir tydligt att eleven behöver ytterligare tid. Även sommarläsning bör kunna övervägas som ett alternativ till förlängd skolgång. Liksom det är viktigt att se elever med svårigheter är det också viktigt att de elever som lär sig fortare än andra får stöd, uppmärksamhet och stimulerande arbetsuppgifter. Elever ska kunna gå igenom i snabbare takt än . Vi anser även att det ska finnas möjlighet för elever att göra studieuppehåll eller en terminföre årskurs åtta eller nio. I stället för att gå i skolan ska de då ha möjlighet att gå en lärlingsutbildning inom ett område som de är intresserade av. Dettaskulle vara en möjlighet dels för skoltrötta elever, dels för elever som vill pröva en särskild yrkesinriktning. Elever med funktionshinder och mindre synliga handikapp, till exempel neurologiska handikapp, måste få den hjälp och den uppmärksamhet som deras speciella handikapp kräver.Barn och ungdomar med funktionshinder ska så långt det är möjligt erbjudas en anpassad utbildning i sin hemkommun. Barn med olika handikapp måste tillförsäkras tillgång till anpassade läromedel och barn med grav hörselskada måste tillerkännas behov av teckenspråkslärare. Det är även viktigt att det finns specialskolor för de barn som har större behov än kommunerna klarar att tillgodose men också för dem som vill gå i en skola tillsammans med andra elever i liknande situation. I vissa fall kan staten behöva ta ett större ansvar för att elever med särskilda behov ska ges tillräckliga möjligheter till utbildning utifrån sina specifika förutsättningar. De så kallade bokstavsbarnen blir allt fler. DAMP, ADHD och Asperger är några av de störningar som ökat . Vad ökningen beror på råder det delade meningar om, men klart är att barnen finns och har rätt till meningsfull skolgång. I har vi utvecklat goda metoder för att möta barn som har en lägre intellektuell förmåga. Särskolan är för många barn ett mycket gott alternativ. Det saknas dock alternativ för de barn som har brister i sin förmåga till kommunikation och samspel med andra, som till exempel vissa av bokstavsbarnen. Det måste därför utvecklas metoder och former för att möta dessa barns individuella behov. Vi vill här framhålla den lilla gruppens betydelse för god inlärning. Speciellt de elever som har sociala svårigheter har möjlighet att få studiero i en lugnare miljö. Rent generellt leder mindre klasser till bättre resultat, både . Det är något som konstateras i rapporten - en om lärartätheten i skolan (Ds 2002:11). Vi utvecklar vår politik för elever med behov av särskilt stöd i riksdagsmotion Elever med behov av särskilt stöd. 9.2Bättre möjligheter för elever med utländsk bakgrund Att komma till ett nytt land innebär att ställas inför många stora utmaningar. En av de största är att lära sig behärska ett nytt språk. Den språkfattige riskerar utanförskap och därför är språket grundläggande i arbetet med integration. Svenskundervisningen för barn med invandrarbakgrund, Svenska 2, måste förbättras i både förskola och skola. Att lära sig svenska är en förutsättning för en positiv och framgångsrik integration. I detta arbete måste barnens läsförståelse och begreppsbildning kontrolleras med jämna mellanrum eftersom talspråket ofta vida överstiger läsförståelsen hos dessa elever. Många skolor har med framgångsrikt resultat använt sig av skönlitteratur för språkinlärning, man talar ibland om att "bada i böcker". Detta har gynnat alla elevers kunskaper i ordförråd, stavning och meningsbyggnad och inte minst invandrarelever. Modersmålet är det första språk vi lär. Genom modersmålet får man tillgång till det egna kulturarvet och därigenom utvecklar vi en tydlig identitet och självkänsla. Forskningen visar också entydigt på att god kunskap i modersmålet är nödvändigt vid inlärningen av ett nytt språk. Bäst resultat uppnås om barnet redan från mycket unga år aktivt får utveckla och träna både sitt modersmål och det nya språket. (- Fler möjligheter (2002). Trots en tydligt reglerad skyldighet att erbjuda eleverna modersmålsundervisning är det en verksamhet som är satt på undantag i de flesta kommuner. Detta har resulterat i att enbart hälften av de elever som är berättigade till det får modersmålsundervisning . För att stärka kvaliteten i modersmålsundervisningen krävs att den i högre grad integreras med övrig skolverksamhet. Modersmålsläraren måste få en plats i skolans arbetslag för att kunna dela med sig av sin kompetens om flerspråkiga elevers behov. Elever med bristande kunskap i svenska behöver ofta stöd i andra skolämnen på sitt modersmål för att följa med i undervisningen. Det har inneburit att modersmålsundervisningen på vissa håll förvandlats till en stödundervisning i andra ämnen. Det är inte rimligt. Undervisning på och i sitt modersmål är två olika saker som fyller helt olika syften. I budgetpropositionen har regeringen öppnat möjligheten för elever med invandrarbakgrund att fåämnesundervisning på sitt modersmål. är positiva till detta förslag. Att elever med invandrarbakgrund har goda kunskaper i sitt modersmål är en förutsättning för att de ska lära sig svenska. Det är en styrka för individen men också för samhället. Arbetsmarknaden, exempelvis inom exportindustri, turism och undervisning och diplomati, efterfrågar alltfler människor med goda språkkunskaper. En positiv skolgång är beroende av en bra samverkan mellan skola och hem. Många invandrade föräldrar är osäkra på sin roll i skolan. De upplever att skolan skapar en distans mellan dem och barnen när barnen snabbare integreras i de svenska samhället. De vet inte vilka rättigheter de haratt ta del av skolans verksamhet och känner sig osäkra i sin föräldraroll. En sådan situation kan skapa konflikter inom familjen som måste motarbetas. Föräldrarna måste få känna att de är de viktigaste vuxna i barnens liv och att skolan inte har för avsikt att ta ifrån dem den rollen. Lärarna är skolans viktigaste resurs. Kunnig och kompetent personal på alla nivåer är avgörande för en väl fungerande skola. Klassfrågan - en om lärartätheten i skolan visar att kunniga lärare är den viktigaste faktorn för att elever ska klara skolan bra. En uppvärdering av läraryrket måste ske. För att stärka läraryrket vill vi införa en auktorisation av lärare i form av en lärarlegitimation. Vi vill stärka rätten till kompetensutveckling, tydliggöra lärarnas arbetsuppgifter i förhållande till andra yrkesgrupper i skolan och se över tillgången till bra arbetsplatser med tillgång till telefon och dator. En lärare ska inte ha huvudansvar för mer än 15 elever. utvecklar politiken för att förbättra lärarnas situation i riksdagsmotion Ledande lärare - för barnens skull. 10.2Rektor - pedagogisk ledare Rektorns roll när det gäller att entusiasmera, skapa sammanhållning och ett positivt skolklimat kan inte nog värderas. slits dock rektorerna ofta mellan rollen som administrativ chef och huvudansvarig för den pedagogiska utvecklingen. Samstämmiga studier visar att rektorerna har hög arbetsbelastning och är stressade. har kritiserat skolhuvudmännen för att rektorerna fått administrativa uppgifter i sådan utsträckning att det pedagogiska ledarskapet blivit lidande. Antalet rektorer har ökat . Det borde betyda att varje rektor fått ett mindre ansvarsområde vilket är positivt men det är inte tillräckligt. menar att det måste skapas förutsättningar för skolledaren att vara närvarande i vardagsarbetet. Svensk skola behöver tydligt ledarskap på det lokala planet. Ett skolområde bör inte vara större än att skolledaren hinner vara pedagogisk ledare och inspiratör men också administratör och ekonomisk förvaltare. Det är nödvändigt att varje skola leds av personer som har god kännedom om barns och ungdomars utveckling och ett stort pedagogiskt kunnande. Personalen bör kunna förvänta sig att rektorn har en pedagogisk utbildning som minst motsvarar utbildningen hos dem han eller hon ska leda. I skolledningen kan rektor kompletteras av ledare med särskilt ansvar för ekonomiska och andra administrativa uppgifter, även biträdande rektorer bör användas för avlastning. Det är viktigt att rektorn har goda ledaregenskaper och är väl förtrogen med de lagar och förordningar som reglerar skolans verksamhet. är det en stor andel av rektorerna som inte har gått den rektorsutbildning som genomförs av Myndigheten för skolutveckling. Det är inte acceptabelt eftersom den målstyrda skolan ställer mycket stora krav på rektorernas kompetens och ansvarstagande. anser att genomgången rektorsutbildning ska vara obligatoriskt för en person som ska anställas som rektor. Elevvården är en betydelsefull del av skolans verksamhet. Barn och ungdomar har ett stort behov av vuxenkontakt som ofta inte tillfredsställs. Den elevvårdande personalen får ofta ta emot det uppdämda behov av gemenskap med vuxna som bristen på annan vuxenkontakt skapat. Med den professionalitet de besitter har de också kompetens att ge elever med mer uttalade behov den hjälp och det stöd de behöver. Kommunerna måste tillförsäkra elevvårdspersonal erforderlig handledning och stöd i sitt arbete. Skolan bör samverka med andra förvaltningar, inte minst socialförvaltningen, för barnets bästa. Sådana försök pågår runt om i landet i olika skepnader. ser mycket positivt på detta och vill att fler kommuner ska följa efter. Skolsköterskor, skolpsykologer, skolkuratorer, skolvärdar och elevassistenter fyller viktiga behov inom sina respektive områden. Många av dessa tjänster har dragits in. Enligt lider av alla barn och ungdomar av psykiska problem. Detta är en verklighet som vi inte kan blunda för och som ställer krav på politiker på alla nivåer. För att bristen på elevvårdspersonal ska kunna åtgärdas i berörda kommuner föreslår i sitt budgetalternativ mer resurser till kommunerna än regeringen. Elevvården får ta ett stort ansvar för att fylla det uppdämda behov av vuxenkontakt som många elever har. har många skolor på försök anställt äldre personer som en resurs i skolan. Dessa personer kan vara ett stöd för lärare och elevvård i att ge eleverna en ökad vuxenkontakt. Ett initiativ som har varit mycket lyckat är föreningen för barnen. Föreningen rekryterar mogna män som "klassmorfäder" till . anser att tanken på och användandet av klassmorfar bör utvecklas ytterligare. Det är dock viktigt att påpeka att dessa personer inte är där i stället för lärare med formell utbildning, eller kan ses som en billig vikariepool. Det är värdefullt att elever i kan få närmare kontakt med äldre människor för att på så sätt minska avståndet mellan generationerna. Studie- och yrkesvägledarna har en mycket betydelsefull uppgift. I där arbets- och studiemöjligheterna blir allt mer omfattande och komplexa är det studie- och yrkesvägledaren som ska lotsa eleverna rätt. En studie- och yrkesvägledare måste ha aktuell kunskap och hålla sig à jour med förändringar inom utbildningsväsendet, och därför är det nödvändigt att vägledaren får ständig kompetensutveckling. Hon eller han kan också medverka i att motarbeta könssegregering inom utbildningar och på arbetsmarknaden genom att stödja elever som vill göra val som bryter traditionella könsmönster. I övergången mellan grund- och gymnasieskolan spelar studie- och yrkesvägledaren en viktigt roll för att hjälpa eleverna så att övergången blir smidig. anser att övergången mellan grund- och gymnasieskolan har många brister. Bland annat måste informationen bli bättre så att gymnasieskolans lärare inte behöver börja om från början med att identifiera en elevs styrkor och svagheter. När kommunerna övertog huvudmannaskapet för skolan och ansvaret för skolverksamheten fördes ut till dem som arbetar i skolorna var syftet att skapa en klarare ansvarsfördelning inom skolväsendet. Intentionerna med reformen har ännu inte förverkligats fullt ut. Både roll- och ansvarsfördelning måste bli tydligare. De kommunala skolorna måste få större frihet att besluta om sina egna angelägenheter. De politiska nämndernas makt över de enskilda kommunala skolorna bör minska till förmån för ökat lokalt självstyre på varje skola. Varje skola bör ledas av en styrelse. I styrelsen som ska ledas av rektor ska finnas representanter för personal, elever och föräldrar. Även andra intressenter som representanter för näringslivet från orten, elever som tidigare gått på skolan eller släktingar som mor- eller farföräldrar bör kunna förekomma. Styrelsens uppgift ska vara att arbeta för skolans bästa. Föräldramajoritet kan vara en möjlig konstruktion. Rektor och styrelsen bör utifrån den ekonomiska ram och de mål som är uppsatta vara fria att själva besluta om och utforma skolans verksamhet. Kommunen i sin tur ska ansvara för de ekonomiska ramarna samt för uppföljning och utvärdering. Staten ska slutligen ansvara för lagar och styrdokument som skollag, läroplaner, kursplaner och skolförordningar. Staten ska även ha tillsyns-, uppföljnings- och utvärderingsansvar på ett nationellt plan. Detta skulle vara ett steg i rätt riktning mot ökat lokalt självstyre för varje skola samt en klarare roll- och ansvarsfördelning mellan de olika beslutsnivåerna i samhället. För att ytterligare öppna möjligheten till större profilering för de enskilda skolorna anser att den nationella timplanen bör tas bort. Det är en självmotsägelse att en målstyrd skola även har en timplan med regler för hur många undervisningstimmar som ska ges i varje ämne. Just nu pågår en omfattande försöksverksamhet i 79 kommuner där skolorna arbetar utan timplan och där kursplanerna istället fungerar som styrdokument.