mot · GR02U19 · 2004-03-25 00:00:00 — En rimlig svensk handlingslinje vore att agera på ett sådant sätt att av övriga stater i uppfattas som en oumbärlig partner över hela det säkerhetspolitiska fältet. I militärt avseende ställer detta krav på att i normalläget kunna projicera stabilitet och i händelse av kriser snabbt kunna hantera tänkbara hotsituationer tillsammans med övriga länder inom EU och/eller Nato. kan inte stå vid sidan av och titta på eller avvakta. Detta skulle innebära en samlad Östersjölösning, som skulle ge trygghet i hela området. Den skulle också innebära att de nordiska länderna delade samma säkerhetsordning och därmed skulle möjligheterna att bygga gemensamma lösningar och samarbete underlättas. Relationerna till är huvudfrågan inom europeisk säkerhetspolitik. Det är viktigt att tillsammans med bygger upp ett långsiktigt och nära samarbete med . får inte avvisas och lämnas att ensamt möta framtiden. Risken för en sämre ekonomisk och politisk utveckling är då uppenbar, vilket skulle skapa grogrund för social oro, med mänskliga och politiska risker som följd. Den ryska samhällsomvandlingen från kommunistisk enpartistat till pluralistiskt civilt samhälle tar tid. Det gamla kontrollsamhället gör sig fortfarande gällande. har sådana tendenser blivit särskilt tydliga i statsmaktens förhållande till oberoende medier, den fria opinionsbildningen och den demokratiska processen. Frågetecken måste också sättas för den dömande maktens faktiska ställning i , och därmed möjligheterna för den enskilde att få en oberoende prövning av sin sak i rysk domstol. Internationella valövervakare har konstaterat att det genomförda presidentvalet skedde på ett öppet och transparent sätt med högt valdeltagande. EU har dock uttryckt oro för den statskontrollerade partiska mediebevakningen samt uppmanat att tillgodose att framtida val till fullo uppfyller och kriterier, inklusive fria medier. och EU skall föra en aktiv politik gentemot . Det ligger i vårt intresse att bistå att bygga de strukturer som krävs för att utveckla en stark demokrati och en väl fungerande marknadsekonomi där individen har full frihet. När EU nu utvecklar en mer sammanhängande Rysslandsstrategi har en viktig roll att spela. Det hade underlättat vår möjlighet att påverka och ta ledarskap om egen Rysslandsstrategi tidigare kunnat vara klar, och också förankrad i den svenska . Detsamma gäller givetvis även andra på området centrala strategier. Vi uppmanar därför regeringen att centrala utrikespolitiska strategier utvecklas i linje med EU samt och med bättre förankring i . Kränkningar av mänskliga fri- och rättigheter är fortfarande vanligt förekommande och för detta har den ett ansvar. De svenska och de europeiska politiska kraven på skall vara tydliga. Det är ett europeiskt intresse att rättsstaten och respekten för mänskliga fri- och rättigheter står starka även i den del av som utgör. Ett sådant kommer att kunna forma ett ekonomiskt och politiskt partnerskap med EU-länderna. bör driva frågan om att utvidga nuvarande frihandelsområde genom en avveckling av handelstullarna mellan och . politiska instabilitet präglas i hög grad, liksom , av diktaturregimer. Respekt för arabisk kultur och muslimsk tro får inte förväxlas med en tolerans av politiska system som bygger på grymt förtryck och värderingar som bygger på förakt för människovärdet. Diktaturregimerna i denna region är ett problem i sig men också den underutveckling som det totalitära förtrycket av den enskilde medborgaren leder till. medborgare har samma rätt till respekt för sina mänskliga fri- och rättigheter som varje annan person. Ett förtryck som drabbar människor får aldrig skyllas på eller ursäktas av föreställningar om kulturell tradition eller religionens krav. EU har med sin gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik ett ansvar för att medlemsländerna gemensamt agerar med detta som grund. rätt till erkända och säkra gränser och en fredlig utveckling skall vara en i unionens Mellersta Östernpolitik. EU skall vara en aktiv partner i arbetet med att förverkliga förutsättningarna för fred. Det europeiska budskapet till parterna i konflikten skall vara konsekvent och med tydliga krav på demokrati, respekt för folkrätten, inte minst de mänskliga fri- och rättigheterna samt bekämpning av terror. Det är vår uppfattning att den strategi för som är under process i EU, och som förväntas antas , måste utarbetas i nära samverkan med den amerikanska administrationens nya Mellanösternpolitik. Toppmötet mellan och kan förhoppningsvis innebära ett genombrott och få parterna att återuppta fredsförhandlingarna, även om den senaste tidens händelser med nya terrordåd och likvideringen av shejk ytterligare skärpt motsättningarna. Det bredare EU-konceptet inom ramen för Neighbourhood Policy kan inte ersätta men väl komplettera fortsatta, konkreta ansträngningar och insatser för att bidra till att lösa konflikten mellan och den palestinska myndigheten, i syfte att nå varaktig fred baserad på en tvåstatslösning. En positiv utveckling i förutsätter att konflikten mellan som är regionens enda demokrati och den palestinska myndigheten kan lösas. Vår uppfattning är att EU tydligare måste ställa upp kriterier för utveckling av demokrati och respekt för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Utvecklingen i ter sig oviss. Trots det upplever många irakier att de har en större frihet än och att de trots dagens osäkra och instabila förhållanden lever ett bättre liv nu än under den tidigare brutala diktaturregimen. Det är mycket viktigt att och EU moraliskt sluter upp med , och övriga länder i alliansen i deras ambition att nå en fredlig och demokratisk utveckling i landet. Omvärlden får inte vända det irakiska folket ryggen när förhoppningen om en bättre framtid försiktigt börjar gro och det finns krafter vars mål är att omintetgöra en fredlig och demokratisk utveckling. Det styrande rådets undertecknande av en ny provisorisk konstitution är ett mycket viktigt steg i rätt riktning och visar att det med gemensamma mål och ambitioner, där alla drar åt samma håll för ett demokratiskt , finns en möjlighet att övervinna terrorism, fundamentalism och diktatur. Det som sker i kommer att få stor betydelse, inte bara för landet självt, utan också för och i stort. Den diktatur och det förtryck och lidande som befolkning har utsatts för sätter givetvis sina spår. finns nu hopp om framtiden och det är viktigt att vilja blicka framåt. Landets förfärliga historia borde göra det demokratiska alternativet attraktivt. Vi menar att och EU bör stödja uppbyggnaden av ett fredligt, stabilt och demokratiskt . bör överväga att utöka sin närvaro genom att bidra med ytterligare civila insatser för att främja en stabil utveckling i landet. En viktig förutsättning för en god utveckling är att det hålls fria och demokratiska val så snart detta kan garanteras samt att den nya regeringen utser den grundlagskommitté som skall utarbeta en författning grundad på principen om rättsstat, demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. När väl författningen är utarbetad skall det hållas en folkomröstning om denna. 8 Den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken skall ge trovärdighet åt utrikespolitiken Internationellt samarbete kommer att vara av grundläggande betydelse för svensk säkerhet . De hot kan stå inför kan inte bemötas på egen hand, utan måste avvärjas i gemenskap med andra fria och demokratiska nationer. Ett nära samarbete mellan och utgör här den bästa fredsgarantin. Det handlar om att tillsammans främja demokrati och mänskliga rättigheter, bekämpa internationell terrorism samt förhindra spridningen av massförstörelsevapen. Nya hot har vuxit fram till följd av internationell terrorism och förtryckarregimer som innehar, utvecklar och är beredda att använda massförstörelsevapen. Skall dessa hot som riktar sig mot hela världssamfundet kunna mötas krävs även internationell samverkan och solidaritet, inte minst i olika lägen av kris. Det är ett ansvar som och måste axla tillsammans med andra demokratier i världen. måste ta ett ökat ansvar för sin egen säkerhet. Därför måste det finnas en fast och bindande säkerhetsordning i som kan hindra aggression och andra brott mot folkrätten. har här ett medansvar. Vi måste tillsammans kunna såväl uppnå som vidmakthålla fred. Det är mot denna bakgrund som vi moderater formulerar våra krav på förnyelsen av det svenska försvaret. Det svenska försvarets möjligheter att verka i olika situationer skall vara reell. Nödvändiga ambitioner kräver höjda anslag. Den europeiska säkerhetsstrategi som antogs av är ett steg i rätt riktning. I denna fastslås bland annat att bör vara berett att ta sin del av ansvaret för säkerheten i världen, att säkerhet är en förutsättning för utveckling samt att i större utsträckning skall vara berett att agera innan en kris uppstår, men ha kapacitet att kunna agera när en konflikt väl uppstått. I strategin slås det även fast att de transatlantiska förbindelserna, inte minst Nato, är en av de viktigaste aspekterna inom det internationella systemet. En fördjupad och stärkt säkerhets- och försvarskapacitet syftar till att öka EU:s förutsättningar att ta ansvar sida vid sida med och andra demokratier inom ramen för Nato som har det grundläggande ansvaret för säkerhet. Genom att utveckla sin förmåga till konfliktförebyggande och konflikthantering kan EU skapa ökad säkerhet och stabilitet både för egen och andras del. EU:s civila och militära konflikthantering skall inte bara vara att i nära samarbete med FN, regionala organisationer och med andra demokratier kunna sätta som mål att bidra till fred och säkerhet varhelst i världen det behövs. EU skall även kunna infria detta. och praktiskt taget alla andra länder i EU har dock en alltför begränsad förmåga att fylla det stora behov av militär krishantering som finns. Det handlar å ena sidan om att det inte finns en tillräckligt utvecklad och tydlig gemensam utrikes- och säkerhetspolitik som gjort dessa behov och krav tydliga. Å andra sidan är det en fråga om bristande resurser. De flesta medlemsländer, inklusive , förmår inte ställa tillräckliga styrkor till förfogande. Behovet är mycket stort. EU måste kunna ingripa inom rimlig tid med tillräcklig förmåga och uthållighet. I ökande omfattning behöver EU kunna ta ansvar för stabilitet och fred på . Inte minst den senaste tidens oroligheter i Kosovo visar på behoven. Dessutom behövs ökade insatser i , men även i och . Det hjälper inte med aldrig så goda beslutsordningar och institutioner om inte kapaciteten finns. Den europeiska militära insatsförmågan måste stå i balans med utrikespolitiska ambitioner, annars riskerar det politiska gapet till att öka i stället för att överbryggas genom gemensamma ideal och ambitioner. måste kunna ta sin del av ansvaret för en gemensam europeisk krishanteringsförmåga. Det kräver både ökade anslag och en ny inriktning av den svenska försvarsmakten. Inom ramen för EFSP avser EU att utveckla en militär snabbinsatsförmåga som bygger på battlegroups från de olika länderna, som snabbt kan sättas samman för att kunna ställa trupp till FN:s förfogande. Det är tydligt att regeringen har ambitioner att delta vid skrivbordsdiskussionerna gällande detta samt är beredd att leverera kapacitet. Problemet är att dessa nya och ambitiösa åtaganden inte tydliggörs i den inrikespolitiska säkerhets- och försvarsdebatten. Inför kommande försvarsbeslut måste den internationella inriktningen och gemensamma åtaganden matchas med fortsatta behov att nationellt kunna värna rikets säkerhet. Den säkerhetspolitiska linje som i bred enighet har beslutat om betonar att den framtida säkerheten garanteras bäst genom gemenskap och samverkan med andra länder. När EU:s förmåga till både kris- och konflikthantering samt fredsframtvingande insatser nu stärks torde en diskussion om framtida Natomedlemskap bli mindre nationellt laddad. verkar , genom EU, långt in i Natos strukturer. Ett Natomedlemskap skulle inte bara möjliggöra ett tydligare och tryggare territorialförsvar av vårt land, utan också ge inflytande i de säkerhetspolitiska strukturer som omdanas. Vår uppfattning är att EU inte skall dubblera Natos förmågor, utan komplettera. EU har en mycket bredare verktygslåda och skall därför inte bygga identiska strukturer till Nato. Kärnan i den militära säkerhetsstrukturen kommer att och skall vila i Natostrukturer. Det finns anledning att föra upp frågan om försvarsgarantier och rekapitulera den gångna händelseutvecklingen; inte minst eftersom förhandlingarna om ett konstitutionellt fördrag nu ser ut att kunna slutföras i nära tid och turerna kring försvarsgarantier och solidaritetsklausul har varit många. Statsminister hävdade att förslaget om en försvarsgaranti respektive solidaritetsklausul skulle falla och ej kunna förverkligas. När , tillsammans med och , valde att biträda förslagen stod inför givet faktum. Skrivningarna uppfattades av , , och som ett hot mot principen om alliansfrihet, varvid tillkommande skrivningar klargjorde dels Natoländernas status, dels de alliansfria ländernas samt att den specifika karaktären av vissa medlemsstaters säkerhets- och försvarspolitik inte skulle påverkas. Med de händelser som starkt påverkat EU , terrordåd i men också ökad orolighet i världen och , är det rimligt att både förslaget om ömsesidiga garantier enligt artikel 40.7 i konventets ursprungliga förslag och en solidaritetsklausul kommer att antas. Vi anser att aktivt skall verka för en ökad solidaritet och ömsesidighet på det säkerhets- och försvarspolitiska området. En utveckling med tydligare mandat och reella resurser är en förutsättning för att EU skall kunna bidra till internationell kris- och konflikthantering samt fredsinsatser där så behövs. Det är vår förhoppning att denna debatt inte döljs i nyspråk eller omskrivningar utan att EU:s ambitioner bejakas och understöds av den . 9 EU:s budget och det finansiella perspektivet EU skall finansieras av medlemsländerna genom en medlemsavgift. Det ger en tydlig och skarp kontroll över de gemensamma utgifterna. EU har ingen beskattningsrätt, vi anser inte att EU skall ha det heller. De uppgifter som måste mötas gemensamt i kräver ekonomiska resurser. Det understryker vikten av att EU noggrant prioriterar sina utgifter. Till skillnad från Socialdemokraterna i , som är för en särskild EU-skatt, har vi agerat mot EU-skatter. Ett effektivt och begränsat EU bör rimligtvis ha en begränsad budget präglad av öppenhet och insyn. I har arbetat för att minska EU:s budget på ett antal politikområden, som t.ex. strukturfonderna som utgör en tredjedel av denna. Efter utvidgningen kommer strukturstödet i runda tal att fördelas 50/50 mellan de gamla respektive de nya medlemsstaterna. Detta är orimligt, inte minst med de nuvarande medlemsstaternas relativt högre levnadsstandard. Vår hållning har varit att avveckla stödet till de nuvarande medlemsstaterna helt och hållet och att trappa ned stödet till de nya medlemsstaterna i öst. EU är, men skall inte vara, en transfereringsunion. Utgiftstaket är i den pågående sjuårsbudgeten satt till av medlemsstaternas BNI. Under nuvarande budgetperiod har medlemsavgiften varit cirka en procent av BNP. De faktiska utgifterna har dock varit betydligt lägre, varvid de pengar som inte gått åt har betalats tillbaka till medlemsstaterna. presenterade kommissionen sitt meddelande om de politiska utgångspunkter, prioriteringar och mål man anser att unionen måste uppnå under kommande budgetperiod 20072013. Kommissionen föreslår utifrån uppskattade behov att EU:s budget för den kommande sjuåriga budgetperioden skall ligga av medlemsländernas BNI. Detta trots att endast ca en procent har nyttjats i faktiska utgifter, av vilka 5/6 har gått till jordbruk och strukturfonder. Vi menar att EU:s faktiska utgifter inte behöver vara högre än de är . Med strama budgetregler och tydlig kompetensbegränsning kan EU hantera delvis nya utmaningar i form av ett utvidgat EU, där t.ex. flertalet av de nya medlemsstaterna är fattigare än de nuvarande, Lissabonstrategin kan genomföras, samarbetet på invandrings- och asylområdet kan förbättras, kampen mot terrorism och annan gränsöverskridande brottslighet kan effektiviseras samt samarbetet på det utrikes- och säkerhetspolitiska området kan stärkas. 10 En aktiv brottsbekämpning EU har ett ansvar för att ge den enskilde medborgaren en fri rörlighet och rätt att utan diskriminering ta del av de olika friheterna över gränserna. Detta förutsätter dock att medborgarnas säkerhet kan skyddas genom de gemensamma insatser som krävs för att bekämpa gränsöverskridande brottslighet i alla dess olika former. Detta gäller i synnerhet sådan brottslighet som riktar sig mot människors grundläggande fri- och rättigheter och mot mänsklig värdighet. Det slaveri som tar sig uttryck i handel med kvinnor och barn är ett exempel på en brottslighet som står i direkt strid med varje medlemsstats förpliktelse att skydda människors värdighet. Unionen skall därför samordna sina resurser för att bekämpa och stoppa handeln med människor. En stor del av den organiserade brottslighet som de europeiska länderna konfronteras med har internationell bakgrund och förgreningar. Ofta har den sitt ursprung utanför EU. Det rör sig om människohandel, narkotikahandel, terrorism, korruption, bedrägeri och penningtvätt. Den organiserade brottsligheten har blivit grövre, mer gränsöverskridande och mer svårutredd. De enskilda medlemsländerna kan var för sig inte bekämpa den grova, organiserade internationella brottsligheten. För att motverka en brottslighet som riktar sig mot medborgarnas trygghet och rätten att fullt ut som individ ta vara på friheten över gränserna måste det till ett kraftfullt, gränsöverskridande polissamarbete mot brott. Detta får emellertid aldrig ske på bekostnad av centrala rättsprinciper och skyddet för den enskildes rättigheter. Det är viktigt att EU verkligen förmår bygga upp ett effektivt samarbete mellan nationella polismyndigheter i Europol och mellan nationella åklagarämbeten i Eurojust. Att polisen kan hävda sig i bekämpningen av brottslighet är av central betydelse för förtroendet för rättsstaten. Det svenska åklagarväsendet skall ges möjlighet att fullt ut delta i detta samarbete. straffnivåer för gränsöverskridande brottslighet bör inte väsentligen understiga övriga medlemsländers. får inte bli ett skydd eller härbärge för terrorister och annan gränsöverskridande brottslighet. En europeisk arresteringsorder förutsätter att länderna sinsemellan har grundläggande rättssäkerhetsgarantier. är straffnivåerna för människohandel, miljöbrott och narkotikabrott för låga eller obefintliga i vissa länder. De måste höjas om brottsbekämpningen skall bli effektiv. Därför behövs det också ett visst straffrättsligt samarbete. Det får dock inte möjliggöra krav på att enskilda medlemsländer påtvingas strafflindringar eller kriminalisering i förhållande till nationell lagstiftning. Narkotikahandeln tar inte hänsyn till nationella gränser och ett europeiskt samarbete är därför nödvändigt. Genom att anta gemensam strafflagstiftning för narkotikahandel skapas likvärdiga straffsatser och gemensamma definitioner för narkotikahandel i EU. Därmed görs straffsatserna i medlemsländerna mer likvärdiga vilket minskar risken för att vissa medlemsländer blir härbärgen för narkotikahandeln. Polisresurserna är dock det viktigaste verktyget för att bekämpa narkotikan. Polissamarbete i EU är en nödvändighet men resurstilldelningen sker och skall ske på nationell nivå. I syfte att komma åt narkotikans ursprung och för att skapa försörjningsalternativ till narkotikaodling, kan samarbetet med regeringarna i de narkotikaproducerande länderna förbättras. I ett sådant samarbete är frihandel och marknadsekonomi på lång sikt ett bättre instrument än tillfälligt bistånd. Synen på personligt bruk av narkotika går så starkt isär att detta bör förbli en nationell fråga. måste kunna fortsätta att straffbelägga personlig konsumtion och konsumtion av narkotika av typen cannabis. Likaså skall vård och rehabilitering av narkotikamissbrukare beslutas i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Utgångspunkten för allt rättsligt samarbete skall vara att det är de enskilda ländernas myndigheter som agerar inom det enskilda landet. EU bör mot denna bakgrund inte ha en gemensam gränsstyrka. De länder som behöver ett stöd för gränsövervakning skall få detta genom ett stöd till det enskilda landets ansvariga myndighet. Den ökade handeln över gränserna och ett ökat utbyte mellan länderna kommer att ställa ökade krav på de enskilda medborgarnas dataskydd. Det är medborgarnas integritet som skall vara utgångspunkten för den gemensamma lagstiftningen. 11 välfärd i en fri och öppen ekonomi En hög sysselsättning och en låg arbetslöshet uppnås bäst genom en politik som underlättar för företagande över hela . De mål som unionen sätter upp för sysselsättning och ekonomisk utveckling bör därför komma till uttryck genom rekommendationer till medlemsländerna om ökade insatser för företagande och tillväxt. fick 2003 rekommendationerna att förstärka och upprätthålla utbudet av arbetskraft och utnyttja potentiella källor till arbetskraft, särskilt genom högre deltagande av invandrare, att minska antalet långtidssjukskrivna personer samt att reformera skatte- och bidragssystemen i syfte att öka incitamentet att arbeta, fullfölja reformen av skatterna på arbetsinkomst. pekar också på behovet av reformer då fakta visar att sju av tio sjukskrivna svenskar tjänar på att återgå i arbete igen. Motsvarande tal för arbetslösa handlar om fem av tio personer. Dessa marginaleffekter är givetvis oacceptabla då incitamentet för att arbeta undergrävs. Konkret måste sänka skatterna på arbete och strama upp bidragssystemen, för att långsiktigt säkra arbetsutbud, tillväxtförutsättningar och inte låsa in människor i bidragsberoende och fattigdom. De nationella pensionssystemen bör även reformeras för att underlätta för den enskilde att arbeta och pensionera sig inom olika delar av unionen. Rätt till gränsöverskridande fackliga sympatiåtgärder bör avvisas då de grundläggande reglerna på arbetsmarknaden skall utgöra nationell kompetens. Vi ser facklig verksamhet som baserad på specifika intressen som inte skall institutionaliseras på EU-nivå. Till skillnad från Socialdemokraterna har vi i röstat emot det s.k. Arbetstidsdirektivet med bestämmelser om bl.a. dygnsvila, begränsning av veckoarbetstiden och nattarbete. Detta är ett direktiv som kan få konsekvenser för hela samhällsekonomin om regeringen inte utnyttjar de möjligheter till undantag och avvikelser som direktivet medger. Efter EU-nämndssammanträde med statsrådet tyder mycket på att regeringen i EU inte tänker arbeta för ett mer flexibelt regelverk och inte heller tillvaratar möjligheten för att kunna få undantag. Detta är anmärkningsvärt med tanke på den oro som frågan åsamkat, inte minst Kommun- och Landstingssverige. Frågan om arbetstid och arbetande timmar hänger tätt samman med förmåga att skapa ökat välstånd och tillväxt. är det inrikespolitiskt intressant då regeringens stödpartier fortsatt hårt driver frågorna om förkortad arbetstid och friår. Regeringen bör tillse att utnyttjar de möjligheter till undantag och avvikelse som EU:s arbetsdirektiv medger. Även gällande direktivet om arbetsvillkor för personal uthyrd till bemanningsföretag har vi en annan ståndpunkt än Socialdemokraterna. Den stelbenta arbetsmarknaden är ett av största problem. Trots detta vill Socialdemokraterna ytterligare reglera arbetsvillkoren för denna sektor och därmed hindra den utveckling inom tjänstesektorn som bemanningsföretagen bidragit till. Välfärdssektorn i EU tillhör kunskapssamhällets kärna. Offentliga monopol bör därför öppnas för konkurrens över gränserna genom att offentlig finansiering tillåts följa den enskilde över gränserna. Mervärdesskattedirektivet bör ändras så att privata alternativ inom välfärdssektorn kan konkurrera på likvärdiga villkor med offentliga alternativ.