mot · GS02T331 · 2004-10-01 00:00:00 — Postal infrastruktur och pristaket för enstaka brevförsändelser begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i postlagen beträffande postboxar och eftersändning i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om pristaket för enstaka brevförsändelser. För att postmarknaden ska fungera väl är det viktigt att den postala infrastrukturen tillhandahålls på konkurrensneutrala villkor. Det har dock inte varit fallet . En viktig förklaring till detta har varit att det tidigare endast funnits ett företag som distribuerat all post. Sedan avregleringen av postmarknaden har ett 30-tal nya företag etablerat sig på marknaden, varav de flesta är små enmansföretag. Resultatet är att de övriga operatörerna endast har av marknaden. Posten har fortfarande . (Dessa siffror gäller den totala mängden adresserade brev. På delmarknaden sändningar har Posten och på delmarknaden enstaka försändelser har Posten . Övriga operatörer respektive .) En förklaring kan vara att tillgången till den postala infrastrukturen - postboxar, adressändringar, eftersändning av post och postnummersystemet - har varit på villkor som varit långt ifrån konkurrensneutrala. Regeringen konstaterade själv i departementspromemorian "Statens ansvar på post- och betaltjänstområdet" att Frivilliga överenskommelser mellan parterna har inte visat sig vara en framkomlig väg att få till stånd ett önskvärt samutnyttjande av infrastrukturen, bl.a. då den dominerande aktören på postmarknaden tillika driftansvarig för infrastrukturen inte har något incitament att förhandla om samutnyttjandeavtal. (Statens ansvar på post- och betaltjänstområdet (Ds 1997:58), s. 123 f.) Regeringen gav därför i uppdrag att utreda frågan och skyndsamt komma tillbaka med förslag om hur problemen skulle åtgärdas. Detta gjorde i en rapport varefter den skickade ut på remiss. Remissyttranden gav ett överväldigande stöd till Post- och förslag. Därför var det förvånande när regeringen endast valde att åtgärda vissa delar av problemen och återigen gav i uppdrag att åstadkomma frivilliga överenskommelser, dvs. något som regeringen själv i sitt utredningsuppdrag till har konstaterat är mer eller mindre omöjligt. beslut skärpte förslagen i regeringens proposition i en mer konkurrensneutral riktning. Tillgången till den postala infrastrukturen har också avsevärt förbättrats men det finns fortfarande områden där parterna på postmarknaden inte lyckats komma överens om fullgoda lösningar. av konkurrens på postmarknaden har alltsåännu inte alla företag tillgång till den postala infrastrukturen på lika villkor. I propositionen anges att den befintliga möjligheten för myndigheten att utfärda föreläggande för efterlevnaden av postlagen även gäller de nu föreslagna reglerna om tillgången till anläggningar för postöverlämning. Detta borde inte endast ha angivits för postboxanläggningarna utan även vad gäller villkoren för eftersändning utanför eget distributionsområde och s.k. privat eftersändning. Vi menar därför att som sin mening uttalar att Post- och föreskrivningsrätt enligt 17 § postlagen även skall gälla villkoren för eftersändning utanför eget distributionsområde och s.k. privat eftersändning. Vi önskar också ge ett uppdrag till regeringen att återkomma i denna fråga eftersom tillgången på postboxarna inte ens regleras på konkurrensneutrala villkor. Trots att regeringen angivit i sin proposition att tillgången ska regleras på konkurrensneutrala och icke-diskriminerande villkor i förhållande till Postens egen verksamhet har detta inte efterlevts. Därför bör regeringen återkomma till med förslag om hur tillgången till postboxar och eftersändning ska regleras för att det inte ska råda någon diskriminering mellan postföretagen. Pristaket för enstaka brevförsändelser I proposition 1997/98:127 föreslog regeringen att den skulle få ett bemyndigande av att föreskriva att priser för tjänster som ingår i postverksamhet inte får överstiga vissa nivåer. I 9 § postförordningen skrevs därefter in att inte får höja priset med mer än konsumentprisindex (KPI). fick dock möjligheten att avrunda till närmaste femtiotal öre även om detta temporärt skulle innebära att höjningen blir större än förändringen i KPI. Detta utnyttjades av Posten med en höjning . Utgångspunkten för denna förändring var att höjt priset för enstaka försändelser genom att använda sig av det tidigare pristakets konstruktion på ett sätt som inte varit avsikten. Bruket av det tidigare genomsnittsindexet kunde genom ändringar i vissa grundförutsättningar ge stora skillnader i det utrymme som fanns för att höja portot utan att pristaket överskreds genom valet av viktning för rabatterade frimärken. Det nya pristaket infördes för att skydda samtliga kunder till på marknaden för enstaka brevförsändelser. Det har varit särskilt viktigt för ett stort antal småföretagare och privatpersoner som endast har att gå till när de ska skicka post. har vid upprepade tillfällen begärt hos regeringen att få höja priset med hänvisning till att deras kostnader har ökat mer än vad KPI gjort. Posten vill byta index med hänvisning till att KPI inte speglar kostnadsutvecklingen på ett relevant sätt. Det har dock aldrig varit avsikten att indexet skulle spegla kostnadsutvecklingen. Valet av prisindexet KPI gjordes eftersom det fanns ett skyddsbehov och ville att prisutvecklingen för dessa tjänster inte skulle överstiga inflationen. Med tanke på att fortfarande har av marknaden för enstaka försändelser kvarstår detta skyddsbehov. Från sida ställde vi oss bakom regeringens förslag i denna del om att regeringen skulle få i uppdrag att utforma ett nytt pristak. Men tanken var alltså inte att regeringen skulle göra avsteg från skyddsbehovet för att anpassa det till ökade kostnader för . Detta bör ges regeringen till känna.