mot · GS02N405 · 2004-10-03 00:00:00 — har i grunden goda förutsättningar för ett väl fungerande energisystem och rimliga energipriser. Tack vare vår goda tillgång på vattenkraft och framsynta beslut om kärnkraft av politiker och företagsledare har vi en konkurrenskraftig elproduktionsindustri. Den svenska skogen ger inte bara råvara till pappers-, massa- och trävaruindustrierna, utan är också en viktig energikälla. Tack vare liberaliseringen av elmarknaden, som skett tidigare i än i många andra länder, och den integrerade nordiska elmarknaden, har en väl fungerande elmarknad med flera konkurrenskraftiga företag vuxit fram. I grunden är därför också förhållandena goda för den energiintensiva industrin - den industri som länge varit basen för vårt välstånd. Regeringens energipolitik undergräver dock dessa goda förutsättningar. Förtidsavveckling av kärnkraft, s.k. grön skatteväxling och en ogenomtränglig röra av skatteregler, subventioner och andra styrmedel gör att energipolitiken varken främjar god miljö eller säker försörjning av energi. Den osäkerhet som regeringen skapat, genom politiska ingrepp, genom ryckigheten i politiken och genom oklarhet om den framtida politiken, gör att grunden ryckts undan för välbehövliga investeringar i ny energiproduktion. Ett resultat av regeringens politik är att gått från att vara exportör av elektrisk kraft till att bli nettoimportör. Det senaste misslyckandet på energipolitikens område - sammanbrottet för förhandlingarna med industrin om en kärnkraftsavveckling - bidrar ytterligare till att öka osäkerheten om energipolitiken. Att stänga , i enlighet med vad regeringen aviserat, blir kostsamt och kommer att ytterligare öka behovet av elimport. Vi föreslår i denna motion att energipolitiken ska ha tvåövergripande mål: Energipolitiken ska främja en säker och konkurrenskraftig el- och energiförsörjning i hela . All energiproduktion ska klara högt ställda miljö- och säkerhetskrav. Det första målet innebär att den svenska energibeskattningen inte markant bör avvika från beskattningen i våra konkurrentländer och att osäkerheten inom energipolitiken måste undanröjas så att kraftföretagen kan våga investera i ny produktionskapacitet. Liberaliseringen av elmarknaden måste också fullföljas och ramverket förbättras. De miljö- och säkerhetskrav som ställs på olika typer av kraftproduktion ska i största möjliga utsträckning vara likartade. Det finns ingen anledning att ställa lägre miljökrav på t.ex. fordon som drivs med s.k. miljöbränslen, som i något fall visat sig ha allvarligare hälsokonsekvenser än fossila bränslen. Det är också av stor vikt att arbetet med att skapa en miljövänligare energiförsörjning drivs på ett internationellt plan, såväl inom EU som i andra forum. Flera av de miljöproblem som är kopplade till energisektorn, bl.a. övergödningen och växthuseffekten, är globala och kan endast lösas genom internationell samverkan. Det innebär att energibeskattningen måste reformeras, att konsumenternas ställning på energimarknaden måste stärkas, att incitamenten att investera i ny kraftproduktion måste förbättras, att principerna för energipolitiskt stöd reformeras, att den förtida kärnkraftsavvecklingen stoppas, att politiskt bestämda hinder för utbyggnad av kraftproduktion baserad på naturgas undanröjs och att privatiseras. 4.2Näringsministern ger själv underbetyg6 4.5Energi för tillväxt och god miljö10 4.8Slå vakt om liberaliseringen av energimarknaderna13 4.8.2Skapa incitament för driftsäkerhet14 4.9Skapa förutsättningar för investeringar15 4.9.3Nya principer för energipolitiska stöd17 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mål för energipolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av nationella koldioxidmål inom den sektor som omfattas av handel med utsläppsrätter.1 begär att regeringen tar initiativ till en utvärdering av måluppfyllelse och kostnadseffektiviteten för energipolitiken i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en reformerad energibeskattning.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om principerna för energibeskattningen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om harmonisering av energiskatter och miljöavgifter i Norden.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den särskilda effektskatten på kärnkraftsel.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om krav på nätföretagen och förutsättningarna för byte av elleverantör. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ny energiproduktion. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stärkt konkurrens på energiområdet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om villkoren för naturgas. beslutar att upphäva sitt tidigare beslut om avveckling av kärnkraften i enlighet med vad i motionen anförs. beslutar att upphäva lagen om kärnkraftens avveckling i enlighet med vad i motionen anförs. beslutar att upphäva 5 § kärntekniklagen i enlighet med vad i motionen anförs. beslutar att upphäva 6 § kärntekniklagen i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statligt stöd på energiområdet. beslutar om avveckling av systemet med elcertifikat i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om handel med utsläppsrätter.1 begär att regeringen lägger fram förslag till börsintroduktion av . 1 Yrkandena 2 och 18 hänvisade till MJU. 2 Yrkandena 4-7 hänvisade till SkU. har i grunden goda förutsättningar för ett väl fungerande energisystem och rimliga energipriser. Tack vare vår goda tillgång på vattenkraft och framsynta beslut av företagsledare och politiker om kärnkraften har vi en konkurrenskraftig elproduktionsindustri. Tack vare avregleringen av elmarknaden, som skett tidigare i än i många andra länder, och den integrerade nordiska elmarknaden, har en väl fungerande elmarknad med flera konkurrenskraftiga företag vuxit fram. Den svenska skogen ger inte bara råvara till pappers-, massa- och trävaruindustrierna, utan är också en viktig energikälla. I grunden är därför också förhållandena goda för den energiintensiva industrin - den industri som länge varit basen för vårt välstånd. Regeringens politik undergräver emellertid dessa goda förutsättningar. Den medvetna politiken för att lägga ned fungerande och miljövänlig elproduktion i våra kärnkraftverk har gjort att nu nettoimporterar elektrisk kraft. Enligt () kommer att importera ca elektricitet under ett "normalår", dvs. med en genomsnittlig vinter och normal fyllnadsgrad i vattenkraftsmagasinen. Det motsvarar av elförbrukningen. Under torrår, som statistiskt sett inträffar ungefär en gång varje decennium, blir importbehovet ca , och under extrema torrår, eller om flera torrår följer på varandra, så kan importbehovet enligt IEA hamna på 19TWh, vilket svarar mot över en tiondel (11,) av vår elkonsumtion. IEA bedömer också att ungefär en gång riskerar att drabbas av effektbrist på ca 2 000 MW.1Det bör tilläggas att denna bedömning gjordes innan regeringen aviserade att skall stängas . Detta är allvarligt, inte bara för att det betyder att intäkterna för elexport istället blir kostnader för elimport, utan också för att sårbarheten i systemet ökar. Det svenska energisystemet är känsligt av flera olika skäl. Beroendet av importerad olja innebär i , liksom i resten av den industrialiserade världen, en betydande känslighet för förändringar av oljepriset. Denna känslighet är dock mindre i än i många andra länder genom satsningen på kärnkraft, och genom den goda tillgången på vattenkraft. Den stora dominansen av kärnkraft och vattenkraft innebär dock i sig en ökad risk för störningar på elmarknaden. Kärnkraften och vattenkraften svarar tillsammans för av den svenska elproduktionen. Eftersom kärnkraftverken är byggda och med liknande tekniska lösningar finns betydande risk att flera kärnkraftverk kan bli stillastående . har det funnits överkapacitet i elsystemet, så att detta inte varit något betydande problem, men med krympande marginaler ökar risken för allvarliga störningar av energiförsörjningen. Mot denna bakgrund kan det finnas skäl att skapa förutsättningar för en mer diversifierad elförsörjning. mening är att politiker inte ska besluta om hur framtidens elförsörjning ska se ut. Denna typ av beslut bör fattas decentraliserat av marknadens aktörer. Däremot måste staten se till att villkoren för investeringar är goda och att rättvisa villkor råder mellan olika kraftformer. Beslut om investeringar i nya kraftverk är ofta av betydande storlek. Det innebär att långsiktighet är viktigt. Den rådande osäkerheten om den framtida energipolitiken gör dock att kraftföretagen inte vågar investera i ny kapacitet. Sammantaget betyder detta att risken för effektbrist och driftsavbrott på grund av överbelastning på elnätet ökar. som regeringen ägnar betydande tid och engagemang åt ytterligare ingrepp som försämrar elmarknadernas funktionssätt lyckas man inte presentera förslag på angelägna reformer som skulle kunna förbättra el- och energimarknadernas funktionssätt. Det gäller en reformering av energibeskattningen och förbättringar av elmarknadens funktionssätt. Två reformer av elmarknaden som är särskilt angelägna är dels att skapa ett system som ger kraftföretagen incitament att öka effektbalansen, dels konkurrensförbättrande åtgärder som gör det lättare för konsumenter att jämföra olika leverantörers priser och att byta leverantör. Den energipolitik som utmejslades genom energipolitiska beslut är skadlig för . Den bygger på att vi inte längre ska utnyttja de elproduktionsresurser som står till folkhushållets förfogande utan i stället ägna oss åt kapitalförstöring av betydande mått. Det energipolitiska beslutet hade tre delar. Den första innebar att skulle stängas och stängas . Inget av detta infriades, utan regeringen har gång på gång tvingats att återkomma till och meddela att den helt har felbedömt situationen. Den andra delen innebar satsning på ett program för förnybar elproduktion och minskad elanvändning. Detta program har inte varit framgångsrikt. har tappat elproduktionskapacitet, och bortfallet av el från har i huvudsak kompenserats med import av kolbaserad el från . Den tredje delen utgjordes av en satsning på forskning, utveckling och demonstration av ny energiteknik. Inte heller detta program avsatte några märkbara eller användbara resultat. energipolitiska beslut har havererat. 4.2Näringsministern ger själv underbetyg När uppgörelsen mellan , och Vänstern träffades ansåg den dåvarande näringsministern att man genom den hade säkrat en långsiktigt trygg elförsörjning till konkurrenskraftiga priser och därmed givit goda förutsättningar för industrins investeringar. Den moderata kritiken var hård och det är också domen från efterträdare. I en artikel i avslöjade näringsminister att han efter sitt tillträde "slogs av den osäkerhet" som råder i energipolitiken och hur han nu fann det "nödvändigt att finna en helhetslösning som ger förutsägbarhet och långsiktighet för kraftindustrin och därmed för hela det svenska näringslivet". Ett tydligare underbetyg kan och tidigare socialdemokratiska regeringar knappast få. energiuppgörelse var i allt väsentligt en kortsiktig överenskommelse om en eller två reaktorer i . För tiden utlovades egentligen ingenting annat än partipolitiskt nya förhandlingar, utvärderingar, kontrollstationer och överläggningar. Det senaste försöket att bringa ordning i energipolitiken var de förhandlingar som leddes av generaldirektör . Regeringen hoppades att kunna ersätta sin traditionella årtalsexercis med överenskommelser mellan staten och kraftindustrin. Den senare skulle, enligt tysk modell, förmås att förtidsavveckla sina kärnkraftverk. Även detta försök har misslyckats och skall tydligen ersättas med en av staten framtvingad stängning av . Socialdemokraterna har lyckats skapa en bestående osäkerhet om de långsiktiga villkoren för att investera i industriell verksamhet i . Häri ligger också den allra största kostnaden för regeringens energipolitik. Kohandeln kring kärnkraften är bara en av de egendomligheter som präglar svensk energipolitik. Energipolitiken måste med nödvändighet formas i en kompromiss mellan olika intressen: hushållens och industrins krav på trygg och rimligt prissatt energi, högt ställda miljökrav och fördelnings- och regionalpolitiska överväganden. Dessutom krävs att energipolitiken utformas med hänsyn till lagar, regler och skatter i andra länder. Förutsättningen för en rationell energipolitik är dock att den grundar sig på sakliga överväganden. Regeringens prioritering av vissa energikällor framför andra grundar sig inte på miljöpolitiska överväganden. Det som betraktas som förnybara energikällor prioriteras utan hänsyn till miljöeffekter. Satsningen på storskalig vindkraft innebär kraftiga ingrepp i känsliga miljöer framför allt runt våra kuster och i fjälltrakterna. är skattegynnat därför att den betraktas som ett koldioxidneutralt biobränsle, när den i själva verket borde ses som ett fossilt bränsle och trots att torvbrytning medför betydande ingrepp i miljön. Kärnkraften straffbeskattas, trots att den enligt flera internationella studier medför låga externa kostnader. Antydningarna om att införa ett obegränsat skadeståndsansvar för kärnkraften är egendomliga. Detsamma borde i så fall gälla t.ex. vattenkraften, där kraftverken inte heller är obegränsat skadeståndsansvariga för t.ex. skador som uppstår vid översvämningar eller dammolyckor. Politiken för "grön skatteväxling" vilar också på ett bräckligt sakligt underlag. Tanken bakom skatteväxlingen är att införandet av miljöskatter som gör det möjligt att sänka skatterna på arbete ska ge en dubbel vinst. Samhällsekonomiska vinster ska realiseras dels genom den miljöförbättring som uppnås, dels genom att lägre skatter på arbete minskar skattekilarna. (SOU 1997:11) ifrågasatte denna typ av dubbla vinster. Detta har flera orsaker. Höjningen av miljöskatter leder till att även andra skattebaser än de berörda minskar. När det därav följande skattebortfallet kompenseras uppstår risk för ytterligare snedvridningar. En analys av skatteväxlingens effekter måste också ta hänsyn till samspelet mellan olika skatter.2Det innebär att bedömningen av de samhällsekonomiska effekterna blir ytterst komplicerad. Den samlade effekten av miljöskatter och andra skatter kan - genom interaktioner mellan olika marknader - bli att snedvridningseffekterna från löneskatterna förvärras när miljöskatterna införs, även om intäkterna från miljöskatterna används för att sänka löneskatterna. Forskning pekar på att de samhällsekonomiska kostnaderna av skatter på insatsvaror eller konsumtionsvaror riskerar att allvarligt underskattas om hänsyn inte tas till samspelet med andra skatter.3 Regeringens skatteväxlingspolitik har inte bara en allmänt tillväxthämmande effekt. Av bilaga Fördelningseffekter av miljöpolitik framgår att den dessutom drabbar låginkomsttagare hårdare än höginkomsttagare. Dessutom leder den till ökade regionala skillnaderna i landet, eftersom glesbygdsbor drabbas hårdare än stadsbor av energiskatterna. I genomsnitt betalar en person boende i glesbygden nästan dubbelt så mycket i bensinskatt som en person boende i storstäderna, och även i övrigt faller välfärdsförlusterna av skatteväxlingen oproportionerligt tungt på de glesare befolkade delarna av vårt land.4 Följden av den ogenomtänkta energipolitiken har blivit en röra av subventioner, styrande skatter och andra energipolitiska insatser. Åtminstone sju olika typer av styrmedel används, eller kommer att införas. miljöskatter, t.ex. koldioxidskatt, svavelskatt och miljöavgift för utsläpp av kväveoxider. I vissa fall, främst koldioxidskatten, har dock skatten höjts av rent fiskala skäl. Generell energibeskattning som främst har ett fiskalt syfte, men som även syftar till att dämpa den totala energiförbrukningen. Skattedifferentiering mellan olika typer av energikällor eller -råvaror. Subventioner till vissa energislag, t.ex. stödet för marknadsintroduktion av vindkraft och andra selektiva stöd. regleringar, t.ex. förbudet mot utbyggnad av kärnkraften, liksom miljökrav i m.m. Överlåtelsebara utsläppsrätter för koldioxid. Dessutom finns på sina håll styrning, t.ex. genom att uppvärmningsformen regleras i bygglovsgivningen. Möjligen bör inte elcertifikaten räknas som en egen kategori styrmedel. Systemet med elcertifikaten utgör i praktiken en sorts beskattning. Istället för att staten belägger elproduktionen med en skatt som därefter slussas vidare som subvention till förnybar elproduktion, tvingar staten elleverantörerna att såväl sköta subventioneringen som administrationen av den. Huvudskälet till att detta för företagen administrativt tungrodda system införts torde vara att regeringen på så vis lättare klarar utgiftstaket i statsbudgeten. Förvisso kan det finnas skäl att använda flera olika styrmedel. Det finns t.ex. all anledning att formulera vissa miljökrav i form av regleringar även om man använder styrande skatter. Det kan också vara lämpligt att ha både fiskala och styrande skatter. Det är dock svårt att se att dagens oöverskådliga system av regler, bidrag och skatter skulle kunna motiveras på rationella grunder. Det är t.ex. helt orimligt att regeringen inte otvetydigt deklarerar att koldioxidskatten ska avskaffas på den sektor som omfattas av överlåtelsebara utsläppsrätter. Det är angeläget att energiskattesystemet reformeras. Men då måste vi också göra upp med övriga delar av energipolitiken och felsynen bakom den "gröna" skatteväxlingen. Ett skäl till att systemet för styrmedlen på energiområdet är ogenomträngligt är att även målen för energipolitiken är dåligt samordnade. Det övergripande målet för energipolitiken beskrivs på hemsida som följer: Målet för den svenska energipolitiken är att trygga tillgången på el och annan energi på villkor som är konkurrenskraftiga med omvärldens, för att främja en god ekonomisk och social utveckling i . Politiken ska skapa villkoren för en effektiv energianvändning och en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat samt underlätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle. Problemet är dock att regeringens övriga mål inom energipolitiken är svårförenliga med detta. Den största motsättningen finns mellan å ena sidan målet att förtidsavveckla kärnkraften och å andra sidan målet att trygga tillgången på el och annan energi på villkor som är konkurrenskraftiga med omvärldens. Inte heller går det att uppfylla den svenska klimatstrategin, dvs. att de svenska utsläppen av växthusgaser, utan hänsyn taget till koldioxidsänkor, ska vara lägre än 1990. Enligt den databas över växthusgaser som upprättats genom om klimatkontroll (UNFCCC) har en god bit kvar att nå det målet. Utsläppen låg 1991-2000 i snitt ca en procent nivå. Det är tydligt att det är omöjligt att uppfylla miljömålen och målet om trygg tillgång på el till konkurrenskraftiga priser om kärnkraften stängs. Det är nödvändigt att elda stenkol för att fullt ut kompensera för bortfallet av el från en avställd reaktor i . Det motsvarar koldioxidutsläppen från 700 000 nya personbilar. I regeringens proposition 2002/03:85 Vissa elmarknadsfrågor redovisas att en stängning av beräknas leda till ökade koldioxidutsläpp med mellan . I förhållande till de totala utsläppen av koldioxid skulle detta innebära en ökning av utsläppen med över en tjugondel. Att tro att det ska vara möjligt att först öka utsläppen i en sådan omfattning, och därefter minska utsläppen tillräckligt mycket för att åstadkomma en minskning på i förhållande till utsläppsnivå, utan att skada försörjningstryggheten eller tvinga fram mycket betydande prishöjningar är inte realistiskt. Därtill kommer att även utsläpp av främst svaveldioxid, kväveoxider, lättflyktiga organiska ämnen och stoft ökar om ytterligare en kärnkraftsreaktor stängs, vilket gör att det blir svårt att uppnåäven andra miljömål. Det är också svårt att se hur regeringens och samarbetspartiernas politik för "grön skatteväxling" ska kunna förenas med kravet på konkurrenskraftiga energipriser. Enligt budgetpropositionen ska ytterligare 7 miljarder "växlas" och utöver detta ytterligare 13 miljarder , således sammanlagt 20 miljarder. Enligt regeringens inkomstberäkningar i budgetpropositionen blir de samlade intäkterna från energiskatterna . Det är inte troligt att miljöskatter på andra områden än energiområdet inbringar några mer substantiella belopp, vilket skulle innebära att skatteväxlingsambitionen kräver en ökning av energiskatterna med . Det innebär antingen en betydande ökning av konsumenternas energibeskattning eller att skattebördan måste öka för industrin. har energiskatterna på industrin hållits betydligt lägre än för konsumenter av hänsyn till industrins internationella konkurrenskraft. Detta torde inte vara möjligt i längden om skatteväxlingspolitiken ska fullföljas. Andra mål på energiområdet är inte nödvändigtvis oförenliga utan kan ses som ännu ett uttryck för regeringens "målsjuka". Det finns t.ex. mål för utbyggnaden av förnybar energi och för planeringen av vindkraft. Vad som saknas är en klar strategi för att nå dessa mål och en tydlig motivering av sambandet mellan dessa mål och det övergripande målet för energipolitiken. 4.5Energi för tillväxt och god miljö behöver en ny och långsiktig energipolitik. Detta gäller inte minst mot bakgrund av att elanvändningen ökar både i och i de andra länder som utgör den gemensamma nordiska elmarknaden. Prognoserna pekar på att elanvändningen kommer att fortsätta att öka. Man kan också konstatera att elanvändningen under en lång följd av år har ökat betydligt mer än vad experter knutna till utredningar och energikommissioner prognostiserat - detta trots omfattande satsningar på energieffektiviseringar. Elförbrukningen i överträffade den nivå som trodde skulle inträffa . Marginalerna i den svenska elförsörjningen är alltför små. Det behövs inte längre så mycket för att den svenska elförsörjningen ska få problem, särskilt inte under nederbördsfattiga s.k. torrår. Förutom de problem detta kan medföra för elkunderna får vi successivt stigande elpriser som påverkar den elförbrukande industrins konkurrenskraft negativt. vill ersätta regeringens målflora med tvåövergripande mål: Energipolitiken ska främja en säker och konkurrenskraftig el- och energiförsörjning i hela . All energiproduktion ska klara högt ställda miljö- och säkerhetskrav. Det första målet innebär att energibeskattningen inte markant bör avvika från våra konkurrentländer och att osäkerheten inom energipolitiken måste reduceras så att kraftföretagen kan våga investera i ny produktionskapacitet. Avregleringen av elmarknaden måste också fullföljas och ramverket förbättras. De miljö- och säkerhetskrav som ställs på olika typer av kraftproduktion ska i största möjliga utsträckning vara likartade. Det finns ingen anledning att ställa lägre miljökrav på t.ex. fordon som drivs med s.k. miljöbränslen, som i något fall visat sig ha allvarligare hälsokonsekvenser än fossila bränslen. Miljökraven ska formuleras utifrån bedömningar av effekter på miljö och hälsa, inte utifrån ideologiska värderingar av vilka energiformer som ska anses finare än andra. Det är också viktigt att miljömålen nås genom politiska insatser på rätt beslutsnivå. Utsläpp av partiklar är i stor utsträckning ett lokalt miljöproblem, som delvis bör hanteras genom föreskrifter på nivå, eftersom de lokala förutsättningarna är av stor betydelse. Medan småskalig vedeldning kan vara ett bra energialternativ där det är glest mellan husen, kan den förorsaka allvarliga miljöproblem i tätorter. Andra miljömål måste tvärtom nås genom internationell samverkan. Det gäller inte minst utsläppen av växthusgaser.