mot · GS02Fi232 · 2004-10-05 00:00:00 — Karteller innebär också en orättmätig förmögenhetsöverföring från konsumentkollektivet till de företag som bryter mot konkurrenslagen. vill förbjuda kartellsamarbete och belägga det med höga böter och kännbara straff. Vi vill vidare skärpa konkurrenslagen och stärka roll. Privata entreprenörer ska kunna konkurrera på lika villkor med offentliga utförare. Staten ska minska sitt ägande av företag. Kommunala stöd som snedvrider konkurrensen mellan företag ska tas bort. För att ytterligare värna om konkurrensen bör offentligt ägda bolag, såväl statliga som kommunala, avvecklas eller säljas. Åtminstone sedan vikingarna gav sig ut på sina långväga handelsfärder har svenska exportprodukter rönt stor uppskattning världen över, och dessutom inbringat betydande inkomster. Lyckligtvis har historien om den svenska företagsamheten i regel varit fredligare än . Men det som är mindre lyckosamt är att resultatet av den svenska ekonomiska politiken nu är lika dyster som den namnlöse vikingen som drunknade i samband med en handelsfärd till : Han drunknade i hav. Hans knarr gick i kvav, endast tre kommo av. Vi har gått från vikingarnas innovativa skeppsbyggen, 1600-talets till uppfinnarna bakom dagens "svenska" storföretag, , , Alfa , , SKF m.fl. Svenska storföretag drunknar naturligtvis inte i vattnen utanför , men däremot lyckas inte deras ägare längre hålla sig flytande i konkurrens med skattemässigt gynnade utländska ägare. De svenska exportframgångarna är allt oftare producerade i företag med utländska ägare. har den utländska ägarandelen på den svenska börsen ökat från knappt 10 till . Flera av de företag som i allmänhet förknippas väldigt starkt med och som är starkt förknippade med välståndsutveckling ägs nu helt eller delvis av utländska intressen; , , , m.fl. En del av ökningen av det utländska ägandet beror naturligtvis på att en generellt ökad internationalisering i ekonomin ökar direktinvesteringarna. Globaliseringsprocessen är i stort gynnsam för alla länder. Utländskt ägande vore inget problem för oss internationalistiska liberaler, om det inte också vore resultatet av en förd politik som missgynnar kapitalägande i och därför skapar ett uppköpstryck som inte beror på rationella faktorer inom ekonomin. Det ökande utländska ägandet av svenska företag är alltså inte ett problem i sig självt, men det utgör ett symptom på problem. och har i en uppsats, publicerad i Ekonomisk debatt, visat att regeringens politik - där institutionellt ägande och lånefinansiering uppmuntrats genom skattesystemets utformning - fått till följd att ett utländskt övertagande av svensk industri påskyndas. Bristerna i det svenska företagsklimatet gör det inte bara svårare att starta företag och få dem att växa, utan innebär också att företag med stora internationella kopplingar flyttar verksamhet och huvudkontor. Medan av internationellt verksamma, stora svenska företag hade huvudkontoren utomlands gällde detta inte , enligt en långtidsstudie av ägandet som det statliga () presenterade . Det institutionella ägandet ökar, sett över tiden. Detta är inte någon överraskning, utan till stor del en effekt av ökat långsiktigt sparande i olika slags fonder, försäkringar och liknande som avspeglar en ökad "trygghetssektor" inom finansmarknaden. (I klassas de finansiella företagens ägande helt som hushållens indirekta ägande, vilket ger en viss överskattning av hushållens indirekta ägande.) Det institutionella ägandet kommer med största sannolikhet att fortsätta att växa. Ökningen av det institutionella ägandet är dock inte utan vissa frågetecken. Det institutionella ägandet förutsätts vara svagare och mindre aktivt än direktägande. Institutionellt ägande som andel av inhemskt ägande, i procent För del påverkas bilden främst av den kraftiga ökningen av det utländska ägandet, som väl i och för sig är institutionellt till största delen. Utlandsägandet spelar ingen större roll i . Aktieägande i , procent 1980-1998 Källa: New , "Survey 2000" Aktieägande i , procent 1983-2003 De svenska hushållens andel av ägandet, såväl direktägande som via institutioner, minskar som synes i tabellen från till . Den största andelen av detta kan förklaras av ökningen av det utländska ägandet. 8.4.2Effekterna av ökat institutionellt ägande Det ökade institutionella ägandet har bidragit till ett kortsiktigt ägande och att alltför stor vikt läggs vid att prestera ett bra kvartalsbokslut, på bekostnad av sunda affärsmässiga beslut. Reglerna för privat aktiesparande kan endast påverka detta förhållande marginellt. Det institutionella ägandet, i synnerhet sparande i fonder, gynnas på bekostnad av annat ägande. Den huvudsakliga drivkraften bakom detta fondsparande är sökandet efter ekonomisk trygghet. Pensionsfonder och försäkringar är inte något människor sparar i enbart för att det är ekonomiskt fördelaktigt, utan för att det är rationellt. Det är naturligtvis inte något staten ska motverka. Istället krävs andra åtgärder för att inte det institutionella ägandet långsiktigt ska vara mindre gynnsamt för , som har en något högre andel institutionellt sparande än flera av våra konkurrentländer. De stora institutionerna bör stimuleras att bli mer aktiva i sin ägarroll. När vi sett baksidorna av svagt ägande i form av massmedialt uppblåsta "skandaler", så har det stundom talats om behov av detaljregleringar. Detta är knappast en väg att gå som skapar mer aktiva institutionella ägare. Ett mer positivt exempel kan vara sparandet i s.k. etiska fonder, dvs. att kapitalförvaltaren verkar för en ökad tydlighet i dessa frågor genom en aktiv profil. Om varje kapitalförvaltare hade en tydlig ägarpolicy som redogjorde för hur investeringarna placeras och hur ägarskapet utövas skulle spararna på det sättet kunna "rösta med fötterna" när det gäller frågor om hur ägarna agerar när det gäller inriktningsbeslut, bonussystem, företagsköp, långsiktighet kontra kortsiktighet osv. Vidare bör inlåsningseffekterna av såväl skatteregler som avgiftskonstruktioner i de enskilda kapitalbolagen studeras. När spararna är lättrörliga, tvingas placerarna vara aktiva. Det lilla eller medelstora företaget, som drivs av kraften hos en enskild entreprenör eller av idén i en innovation, är det som kan utvecklas till framtida storföretag. Men det utgör också en högre risk. Innovationen kan slå fel, entreprenören kan misslyckas. Medan de stora institutionella ägarna har naturliga skäl att föredra placeringar i större, väletablerade företag där riskerna kan kontrolleras bättre och förväntningen om framtida avkastning kan baseras på tidigare resultat, är det de nya företagen som kan utveckla ekonomin. Om de får tillgång till riskvilligt kapital. Tillgången på riskvilligt kapital i har varit avsevärt sämre än i de flesta länder i omvärlden. Detta kan också delvis förklaras av hur den svenska finansmarknaden sett ut samt att skatteregler missgynnat sparande med hög risk. Även om läget har förbättrats något , sååterstår mycket att göra. Innovatören, entreprenören med en idé, har sällan kapital nog att omsätta sin affärsidé till ett livskraftigt företag. Här har fortfarande mycket att lära när det gäller att underlätta för innovatören att träffa en riskvillig finansiär. Många svenska uppfinningar blir istället produkter som utvecklas i andra länder. Därmed går ocksåökade skatteintäkter, fler arbetstillfällen och möjligheter till ekonomisk tillväxt oss förbi. Staten äger helt eller delvis 58 företag, med drygt 200 000 anställda och en omsättning på . Men varför ska staten överhuvudtaget äga dessa företag. Aktiebolagsformen lämpar sig dåligt för offentlig verksamhet. Organisationsformen är avsedd för privat verksamhet som bedrivs i vinstsyfte i en affärsmässig miljö. Därför uppstår konflikter mellan behovet av att kunna agera på en marknad utan att konkurrenterna får kännedom om affärsstrategi och överväganden i förväg och kravet påöppenhet och insyn. Denna konflikt är ofrånkomlig och ett viktigt skäl för att statlig verksamhet normalt inte ska bedrivas i bolagsform. I en väl fungerande marknadsekonomi har staten en nyckelroll som stiftare av lagar, beslutsfattare om skatter och som myndighetsutövare för att se till att lagar och regler efterföljs. Om staten på samma gång är en ledande aktör på marknaden blandas rollerna samman på ett orimligt sätt. Konkurrensen snedvrids dessutom på de marknader där privata företag konkurrerar med statliga. Dessutom är flera av de statliga företagen monopol. Att använda avkastningen från sådana företag, ett slags beskattning, för att ge kapitaltillskott till företag som är konkurrensutsatta, som regeringen gjort när det gäller t.ex. SJ, innebär att skattemedel används för att subventionera de statliga konkurrensutsatta företagen. Detta är förkastligt. Flera andra organ har kritiserat staten som bolagsägare. samt har riktat kritik mot hur staten styr sina bolag. anser att det finns så många invändningar mot hur staten sköter sina bolag så att vi anser att en särskild kommission bör tillsättas som granskar problemet som företagen ska vara statligt ägda. Vi liberaler vill att fler människor ska vara ägare av företag. En privatisering av statens ägande erbjuder en möjlighet att sprida privat ägande av företag till flera. De flesta av de statliga företagen bör säljas och försäljningsintäkterna bör användas för att minska statsskulden. Det har tidigare anförts som skäl mot en försäljning av statliga företag att kapitalmarknaden inte kan absorbera ett sådant utbud av tillgångar. Med dagens globaliserade kapitalmarknad är detta inte längre ett argument. Försäljningen bör ske successivt. De bolag vi i första hand anser kan säljas inom en kort framtid är statens innehav i de börsnoterade företagen . Vidare kan bland andra , , , , (), , säljas i sin helhet, genom förvärv eller börsnotering. 8.6Släpp kvinnokraften fri! Makt och pengar hänger ihop. Kvinnor har mindre makt och mindre pengar än vad män har. Jämställdhetspolitiken måste börja utgå från att ge kvinnor och män likvärdiga förutsättningar till såväl jobb som företagande och familjeliv. Inte bara kompensera för bristerna. Rättvisa löner och arbetsvillkor och möjligheter att förverkliga sina drömmar och affärsideer i ett företagande är viktiga hörnstenar i en liberal jämställdhetspolitik. Kvinnors företagande är givetvis i hög grad kopplat till de branscher där många kvinnor är yrkesverksamma. En tredjedel av de kvinnliga företagarna finns således inom hotell och restaurang och personliga tjänster. Hälften driver företag med upp till fyra anställda. Antalet kvinnliga företagare som driver företag med mer än tio anställda är så få att de rundas av till 0 i statistiken. Hälften av alla kvinnor arbetar i den offentliga sektorn, företrädesvis inom vård, omsorg och utbildning. En förutsättning för att fler kvinnor ska kunna vara verksamma som företagare inom de branscher man är utbildad och verksam inom är att de offentligt finansierade tjänsterna öppnas för privat företagande. Väl dokumenterat i rader av undersökningar är att kvinnor i den offentliga sektorn oftare anger att de saknar inflytande över sitt arbete och därför upplever det som stressigt. Detta innebär att den offentliga sektorn oftare brister på sätt som får konsekvenser på lönenivåer liksom sjukfrånvaro. IFAU:s rapport , 2004:9 av och , visar att en decentraliserad lönebildning och fler aktörer inom vården leder till högre löner. En undersökning av visar att det finns ett tydligt samband mellan kvinnligt företagande och kommunalt finansierad verksamhet i privat regi. Där privata alternativ inom vård och omsorg ges möjlighet att växa och utvecklas - där finns kvinnor som företagare. Svenska kvinnor och män sover minst och hushållsarbetar mest i EU (). Kvinnorna står för merparten av det obetalda hemarbetet. Detta måste förändras om kvinnor inte ska fortsätta att bli utslitna och fortsätta att i hög grad välja bort karriärutveckling och heltidsarbete. Nycklar till mer jämställd utveckling av lönerna är att privat företagande uppmuntras i branscher där kvinnor dominerar, att män tar ut en större del av föräldraledigheten och att utbildningsvalen blir mer individualistiska och mindre könsbundna. Vi vill göra upp med de orättvisa kvinnolönerna. Då räcker inte skärpt jämställdhetslag och förbättrade processer mot lönediskriminering. Då måste den stora löneskillnaden som beror i olika branscher, befattningar och arbetstider attackeras. Vi vill göra slut på mansdominansen i näringslivet. Då räcker inte kvoteringslagar om kvinnorepresentation i börsbolagens styrelser, då måste kvinnors villkor och möjligheter att krossa glastaken och inta sina rättmätiga positioner inom hela näringslivet lyftas fram. Vi vill bryta ny mark för kvinnors företagande. Då räcker inte riktade stödåtgärder via och liknande, som varit regeringens modell. Vad hjälper en starta-eget-kurs och ett kvinnolån om det i praktiken råder näringsförbud? Då måste de viktiga välfärdstjänsterna öppnas för kvinnors företagande. Lägg ner den partssammansatta Arbetsdomstolen, flytta diskrimineringsmålen till allmän domstol Inled ett intensivt förnyelsearbete i kommuner och landsting. Mer decentraliserat beslutsfattande, självstyrande enheter, möjlighet till lokalt och enskilt inflytande över arbetets utförande, arbetstider m.m. Öppna de offentligt finansierade välfärdstjänsterna för företagande Låt granskning omfatta den offentliga sektorns verksamhet Inför ett rejält individuellt kompetensutvecklingskonto, ge kvinnorna själva makten över sin utveckling. Inför jämställdhetsbonus i föräldraförsäkringen för de föräldrapar som delar på den betalda ledigheten. Inför skattereduktion på hushållstjänster, så att det blir möjligt att driva hemserviceföretag vitt och hederligt Inför skattereduktion på hushållstjänster så att det blir möjligt att köpa tid, vitt och hederligt Den liberala jämställdhetsutmaningen består i att se till att kvinnor får mer makt över sina egna liv. Detta innebär en konfrontation mot dem som anser att kvinnans frigörelse går genom mer av makt åt staten och samhällsapparaten snarare än genom mer makt åt kvinnan själv. Den konfrontationen tar vi med glädje. Industrin behöver bra infrastruktur. När det gäller konkurrensen med andra europeiska länder är avståndet till de stora marknaderna på kontinenten en mycket avgörande faktor. ligger där det ligger, men nackdelen av vårt något perifera läge kan minska genom en bättre infrastruktur. Infrastrukturen har varit eftersatt i . Årtionden efter det att den s.k. Dennis-överenskommelsen träffades är de flesta trafikfrågor i huvudstadsregionen fortfarande olösta. Våra tre största städer förbinds fortfarande inte med en motorvägstriangel. I finns också en rad olösta trafikproblem. Till det som varit eftersatt hör inte bara investeringarna utan också underhållet av vägar och järnvägar. Den traditionella basindustrin, inte minst skogsindustrin, kommer förhoppningsvis även framöver att ge ansenliga bidrag till både tillväxt och exportintäkter. Underhåll, tjälsäkring och ökad bärighet är av största vikt för denna del av svenskt näringsliv. Växthuseffekten är vår tids största globala miljöhot. Detta måste tas på största allvar. Vår framtid är inte bara beroende av att fler kommer i jobb så att vi kan försörja oss själva och våra gamla. Framtidens villkor är framförallt beroende av att vi kan leva och bo och verka utan att den globala uppvärmningen på grund av koldioxidutsläpp gör jorden obeboelig och obrukbar. är en politik för fortsatt god tillgång till energi som inte släpper ut skadlig koldioxid av stor vikt för industri, jobb och tillväxt. Mot den bakgrunden anser att det är mycket märkligt att den svenska politiska ledningen är beredd att avveckla våra kärnkraftverk för att ersätta dem med dyrare sätt att producera el som dessutom kommer att öka de svenska koldioxid-utsläppen. anser att bör upphäva lagen om förtida avveckling av kärnkraften. Reaktorerna ska istället få drivas så länge som de uppfyller lagens krav på säkerhet. Detta kommer att göra det lönsamt att investera i förbättringar av de befintliga reaktorerna. Något som kommer att öka både säkerheten och kapaciteten i dessa. De delar av kärntekniklagen som förbjuder både forskning och byggande av ny kärnkraft ska tas bort. anser att det ska vara möjligt att bygga nya kärnkraftverk i när behovet finns, så länge som miljö- och säkerhetskrav är uppfyllda. Att vi är positiva till att behålla och utveckla kärnkraften betyder dock inte att vi kan avstå från arbetet med att fortsätta att effektivisera den övriga energiproduktionen samt energianvändningen. Både fjärrvärme och avfallsförbränning måste utvecklas liksom ny teknik för att bygga energisnålare hus. anser vidare det vara angeläget att utvecklingen av förnybar energi intensifieras. 9Bättre utbildning och forskning 9.1Bättre yrkesutbildningar - tvååriga gymnasielinjer För att ska klara den hårdnande konkurrensen i omvärlden måste vår arbetskraft vara välutbildad. Det handlar inte då bara om god tillgång på ingenjörer och ekonomer. Minst lika viktigt är att yrkesutbildningarna håller hög kvalitet. hoppar många elever av gymnasieskolan eller går ut med icke godkända betyg. Industriprogrammet på gymnasiet har svårt att fylla sina platser och råder det brist på arbetskraft i många industri- och hantverksyrken. anser att det är dags att ta konsekvenserna av de höga avhoppssiffrorna. Det är dags att respektera elevernas yrkesval. är till för att ge alla elever en gemensam bas. Gymnasiet ska förbereda för vidare studier eller för att gå vidare direkt ut i arbetslivet. Vi vill återinföra alternativet med både tvååriga praktiska gymnasieprogram och fyraåriga gymnasieutbildningar till dagens treåriga program. Med tvååriga gymnasielinjer kommer sannolikt fler elever att ta sig igenom gymnasiet och komma fortare ut i arbetslivet, där de behövs. Det skulle gynna både ungdomarna och den svenska industrin. Det verkar vara Socialdemokraternas tanke om likvärdighet att alla elever måste läsa samma saker . Men staten och skolan klarar inte bättre än individen att förutse hans eller hennes framtid. Resultatet blir ju att det blir fel för alla och inte rätt för någon. Den som vill läsa till ingenjör får inte med sig tillräckliga kunskaper för att klara sig på högskolan och den som vill bli frisör har tvingats läsa så mycket teori att de praktiska kunskaperna blivit lidande. Det är mot denna bakgrund som nu lägger fram förslaget att yrkesinriktade elever ska kunna välja att gå tvååriga gymnasielinjer. Det är bättre för både individer och arbetstagare att eleverna har en kortare, avslutad utbildning bakom sig som är bättre anpassad för det yrke eleven valt, än att de hoppat av en utbildning som inte svarar mot arbetslivets krav. vill också ha mer inslag av lärlingsutbildningar inom gymnasieutbildningen. 9.2Belöna studenterna för deras prestationer - inte universiteten Det lönar sig inte särskilt väl att studera i , sett till den krasst ekonomiska sidan av saken. På grund av små löneskillnader och ett progressivt skattesystem, är avkastningen mindre än i flera andra jämförbara länder. I senaste utgåva av Education at a Glance, visar det sig att det är kvinnorna som är extra drabbade i . Vi kommer först på plats 17 av 21 på listan över hur väl högre utbildning lönar sig. Eftersom studenterna inte uppmuntras att bli klara med sina studier, ser vi att många högskolestudenter inte fullföljer sin utbildning. Ett annat resultat av bristerna i det svenska systemet är att vi har en nettoutflyttning av akademiker. har inte råd att gå miste om så många akademikers kunskaper. Dagens finansiering till högskolorna innebär att de delvis tilldelas medel utifrån hur många studenter som får godkända betyg och tar sina poäng . Detta system riskerar att leda till att högskolor av ekonomiska skäl godkänner studenter, trots att de inte kan tillräckligt. Belöningen för avlagda poäng och examina ska istället komma den enskilda studenten till del. liberalerna anser att de studiemedel en student får mot slutet av sin utbildning ska innehålla en större bidragsdel än i början av utbildningen. Det bör också skapas ett system där de studenter som tar examen slipper betala tillbaka en del av sitt studielån. 9.3Satsningar på undervisningskvalitet och forskning Regeringens budget för högskola och forskning innebär en neddragning av resurserna. Pris- och löneomräkningen är för utgiftsområdet , vilket i verkligheten innebär att de faktiska resurserna minskar. Högskolorna har byggts ut med så många platser att lärartätheten och därmed kvaliteten i såväl undervisning som forskning hotas. anser att satsningar måste genomföras på kvalitet i stället för ytterligare utökningar av antalet platser. Problemet är inte längre att för få börjar på högskolan, utan att för få lyckas avsluta studierna framgångsrikt inom en rimlig tid. satsar på kvalitet i stället för platser. Vi anser också att forskningens betydelse för tillväxten motiverar större anslagsökningar än regeringen föreslår. Regeringens ökning detaljstyrs dessutom till stor del till regioner som drabbas av regementsnedläggningar, vilket har föga att göra med kvalitet i forskningen. lägger på mer än regeringen, som universiteten fritt ska förfoga över. 9.4Stöd forskning och innovationer har det skett en stor utbyggnad av det svenska högskoleväsendet. Det har inneburit att många orter ute i landet numera har fått en högskola. Det är bra. Men forskningen riskerar att utarmas om forskningspengarna ska fördelas över alla högskolor. vill därför att forskningspengarna ska koncentreras till ett mindre antal högskolor för att skapa verkligt högklassiga forskningsmiljöer. behöver resurserna till forskningen öka ordentligt . Det gäller också att stimulera innovationer och nyföretagande i samverkan med högskolor och det omgivande samhället. Det står klart att många forskare och innovatörer har bristande kunskaper och förmåga att starta och driva företag. För de flesta är det också själva forskningsuppgiften som skänker stimulans, inte startandet av företag. Därför måste lärosätena vara beredda att underlätta entreprenörskap och kunna kommersialisera sina forskningsresultat. Grundproblemet i den svenska ekonomin är att för få människor arbetar och för få företag startas och växer. Nyckeln till att bryta detta skadliga dödläge ligger till stor del i reformer av skattesystemet som ger människor makten över sina liv tillbaka, och som höjer den svenska ekonomins förmåga till långsiktigt uthållig tillväxt. Skattesystemet måste förändras så att det blir lönsammare att arbeta, spara, investera och driva företag i . Lappandet och lagandet i skattesystemet har för länge sedan nått vägs ände. Människor kan inte längre överblicka vilken skatt de själva betalar. Skattereformen 90/91 byggde på tanken om breda skattebaser och lägre skattesatser. De allra flesta skulle bara betala kommunalskatten och alla skulle få behålla hälften av en inkomstökning, "hälften kvar". Mycket utav grunderna för den förra skattereformen är förfuskat i och med att brytpunkten för statlig skatt realt sjunker så att fler och fler betalar statsskatten på . Värnskatten blev permanent, vilket är ett brott mot begreppet "hälften kvar". Båda dessa förändringar är allvarliga i så måtto att de innebär en sämre drivkraft för människor att utbilda sig, anstränga sig och ta risker. Dynamiken och tillväxten blir därmed lidande, liksom vår internationella konkurrenskraft. har kommunalskatterna höjts och en rad ändringar genomförts av grundavdrag, reduktioner med mera som gör inkomstbeskattningen svårförståelig och svåröverblickbar. Det behövs en ny, stor skattereform. Kompenstion för höjd a-kassa Nej till regeringens skattepolitik Skatt på sopförbränning o deponi Nej till vissa skattehöjningar Anm.: Positiva värden avser skattesänkningar. 10.2Sänkta skatter för mer arbete 10.2.1Förvärvsavdrag till alla som jobbar För att göra det mer lönande att arbeta, oavsett inkomst, vill vi införa ett förvärvsavdrag.