mot · GS02Kr368 · 2004-09-30 00:00:00 — Regeringen bör parallellt med framtagandet av en plan för vården av museernas samlingar även ta fram en nationell bevarandeplan för kulturföremål och arkivalier. måste insatser som innefattar inventering, utbildning i hantering och punktvisa åtgärder för konservering vidtagas. Ansvaret för detta bör delas mellan Kungl. anvisar ett nytt anslag för detta med och 6 miljoner vardera . I ett riksdagsbeslut /84 beslutas att till Dialekt- och ortnamnsarkiven anvisar ett anslag för att få fram en dialekter. Arbetet påbörjades på initiativ av Kungl. och beslutet innebar att utgivningen av ordboken borde påbörjas /86. Enligt kulturutskottets bedömning då borde arbetet vara klart omkring . Antagandet byggde på att riksdag och regering fortlöpande anslog medel. förefaller det som om arbetet med dialektordboken håller på att gå i stå. anser det därför nödvändigt att öronmärker medel för detta arbete. vill anvisa över regeringens förslag under anslaget 28:3 för att fullfölja åtagandet rörande dialektordboken. Stimulera barns och ungdomars kulturintresse Barn och ungdomar ska ha god tillgång till ett rikt kulturutbud och vara prioriterade i kulturpolitiken. Genom barnen kan vi lägga grunden för framtidens nya kulturmönster. Bland dem som är unga finns den kulturellt medvetna publiken och här finns framtidens kulturskapare. För många ungdomar är kultur intimt förknippad med en livsstil. Kultur blir därför en del av identiteten. Kulturen kan också utgöra en värdefull motvikt till de ökande våldsskildringar som är lätt tillgängliga för barn genom TV, video, Internet samt dataspel. Behovet av upplevelser är en viktig del av ungdomars vardag. Här kan den professionella konsten få stor betydelse och bli ett komplement till det kommersiella utbudet. Fri entré på museer för barn och ungdomar För barns och ungdomars intresse för museernas samlingar och utställningar spelar museipedagogerna en viktig roll. liberalerna vill, i stället för att införa fri entré på alla de statliga museerna, att alla museer som staten ger stöd till, inklusive regionala och kommunala museer, ska erbjudas att införa fri entré för barn och ungdomar upp till om de såönskar, och i så fall få kompensation för de bortfallna entréintäkterna. Vi beräknar, utifrån egna undersökningar av ett antal museers intäkter, att detta ger ett genomsnittligt bortfall på av entréintäkterna. Men museerna har väldigt olika andel barn och ungdomar bland besökarna, från upp till , och också väldigt olika avgiftssystem. Vissa har redan gratis eller starkt rabatterat inträde för barn, andra har det inte. Med fri entré för barn och ungdomar är det mycket sannolikt att besöksantalet ökar. Detta kommer då att påverka museerna mycket olika med hänsyn till deras personalresurser, lokaler med mera. Därför bör inte staten tvinga på museerna denna reform, utan erbjuda den för de museer som har kapacitet och möjlighet att erbjuda besökarna det. Vi räknar med att kostnaderna därför initialt är begränsade och kompensationssystemet måste också vara så utformat att en ökning av barn och ungdomar bland besökarna leder till ökad ersättning. Musik- och kulturskolorna ger barn och ungdomar möjlighet till mer individuellt kulturutövande och främjar deras förståelse av kultur. Ett exempel är att flera frontfigurer i nya exportnäring, musikbranschen, har vittnat om att den kommunala var betydelsefull i deras utveckling. anser att musik- och kulturskolornas verksamhet ska stödjas och stimuleras så långt som möjligt. Det gäller mer att delta i kulturen än att ta del av den. barnkonventions artikel 31 handlar om barnets rätt till vila och fritid, lek och rekreation. Konventionen är tydlig när den konstaterar att barnets utveckling hindras om barnet inte får möjlighet att leka. Artikeln belyser även barnets rätt att fritt delta i det konstnärliga och kulturella livet och betonar att länder som skrivit under konventionen ska "uppmuntra tillhandahållandet av lika möjligheter för kulturell och konstnärlig verksamhet". I och med att undervisningen sker utanför ordinarie skoltid och ligger utanför läroplanen är det dock möjligt för kommunerna att ta ut avgifter, fast det kan innebära en stor kostnad för det enskilda barnet. Kommunerna har naturligtvis begränsade resurser och måste prioritera mellan de uppgifter som är ålagda dem. Men med tanke på musik- och kulturskolornas stora betydelse för kulturell verksamhet och innehåll vore det önskvärt med en översyn av hur den kommunala avgiftspolitiken påverkar barnens möjlighet till individuellt kulturutövande. Vad som här har sagts om att stimulera barns och ungdomars kulturintresse bör ge regeringen till känna och särskilt om möjligheten att erbjuda museer fri entré för barn och ungdomar upp till . Arkitektur och stadsbyggnad vittnar om olika epokers estetiska värderingar. Det är därför viktigt för varje generation att ställa krav på den offentliga arkitekturen, på stadsrummets gestaltning, på den estetiska utformningen av infrastrukturen och andra anläggningar. Ny arkitektur ska berika och förnya den befintliga miljön men utgå från den äldre bebyggelsens värden, de naturgivna förutsättningarna och helhetsmiljön. Kulturhistoriska och estetiska värden i befintliga miljöer ska tas till vara och förstärkas. Graffiti utgör ett svårt kulturpolitiskt dilemma. Det är en konstyttring, men dess utövare är tyvärr ofta kriminellt belastade och medverkar till en nedsmutsning och ett förfulande av stadsmiljön. Att den kriminella kopplingen är så stark har lett till att hittillsvarande försök att inlemma utövarna i en laglig verksamhet som regel misslyckats. Bland graffitins utövare finns ståndpunkten att den symboliserar kampen om det offentliga rummet. liberalerna menar att samhället bör erkänna graffitins värde som konst men att det aldrig får råda någon tvekan om att graffiti liksom andra konstformer måste utövas inom lagens råmärken. De kommuner, fastighetsägare, trafikföretag m.m. som drabbas av skadegörelse i form av olaglig graffiti måste kunna känna stöd i sitt arbete för att freda det offentliga rummet. måste de graffitikonstnärer som vill utöva sin konst i lagliga former ges förutsättningar för detta. Även fortsättningsvis måste därför ansträngningar göras för att få graffitins utövare att bedriva verksamheten på lagligt sätt. Den konstnärliga utsmyckningen måste fortsätta att uppmärksammas vid offentligt byggande. Den funktionella konsten, dvs. design och utsmyckning av föremål i det offentliga rummet, såsom papperskorgar, teleskåp, trafikstolpar etc, förtjänar en större satsning. Dock är en hel del av dessa insatser inte statens direkta kostnadsansvar, utan landsting och kommuner har också ett stort ansvar. har tidigare uttryckt att anslaget med anledning av ett ökat lokalt och regionalt ansvar kan minskas med . vill regeringen minska anslaget med . Men regeringens prioritering är enligt vårt synsätt felaktig. Man minskar på det som utgör resurser för större, statliga konstbeställningar genom att regeringens bemyndigande att ingå långsiktiga åtaganden i samband med större projekt krymper. Detta bör avslå och i stället behålla den tidigare nivån för löpande åtaganden. Anslaget bör ändå minskas med sammanlagt , 7 utöver de av regeringen föreslagna. Inköp av offentlig konst är en grannlaga uppgift, som vållat en hel del huvudbry och motsättningar inom Konstsverige. Det är angeläget att begreppen reds ut och att man tar till vara de rekommendationer om åtgärder som och givit. Det är angeläget att konkurrensen ökar och fungerar och att alla konstnärer får möjlighet att lämna anbud, oberoende av om man är medlem i någon fackorganisation eller inte. Detta gäller även inköp av konstverk för utsmyckning av det offentliga rummet. All upphandling av offentlig konst till statliga byggnader sköts av . Praxis är att en summa motsvarande en procent av byggnadskostnaden avsätts till konstnärlig utsmyckning. Därigenom blir en av de viktigaste konstbeställarna i landet. En stor del av det övriga offentliga stödet till konstnärerna fördelas via . liberalerna menar att det bör göras en genomgripande analys av hur stöd till verksamma konstnärer och det offentligas inköp av konst har fördelat sig . Detta bör ge regeringen till känna. System för upphovsrättslig ersättning, stipendier och bidrag Kultursektorn har en rad konstruerade system för att fördela ersättningar till kulturskapare som ligger vid sidan om den marknadsmässiga uppgörelsen mellan avnämare och leverantör. Detta är ett viktigt kulturpolitiskt komplement till marknadsbaserad ersättning. Formerna är varierande och svåröverblickbara. En del är rena belöningssystem, i form av bidrag eller stipendier, medan andra skapar sekundära ersättningssystem för ideella eller upphovsrättsliga intressen som ej fullt ut tillfredsställs på marknaden. I motionen om kulturskaparnas villkor går närmare in på dessa ur individens perspektiv. Men det har riktats kritik mot tendenser till monopolism och korporativism mot flera av de organisationer som på olika sätt är involverade i dessa system. Hur ersättningar betalas och till vem är föremål för segslitna tvister och motsättningar. Det är mycket angeläget att regeringen gör en översyn av helheten av dessa system, från biblioteksersättning till stipendiefördelning till individuella visningsrätter till det införda droit de suite. Konstruktionen av Bonus Presskopias avtal med skolor, myndigheter med mera bör också granskas utifrån dessa utgångspunkter. En sådan genomgripande översyn bör igångsättas . Detta bör ge regeringen till känna. Alla människor har rätt till kunskap och information. Bildning har nedvärderats. Detta vill vi ändra på. Respekten för kunskap måste få en renässans. En reformation av skolan är en hörnsten i detta arbete, en aktiv kulturpolitik är en annan. Kunskap är frihet, såväl för den enskilde som slipper lita på auktoriteter som för samhället i stort som kan ta upp kampen mot populism och auktoritära läror. Skolan är en av samhällets viktigaste kulturinstitutioner, som ska förmedla kunskap och bildning. En kreativ miljö där eleverna får skapa själva är en viktig förutsättning för lärande. Genom skolan kan också alla barn och ungdomar nås av professionella kulturutövare och därigenom få se och höra t.ex. teater, film och musik av hög kvalitet. Alla barn och ungdomar bör också under sin skoltid få några skönlitterära böcker som gåva som kan följa dem genom livet, liksom ta del av musikupplevelser i form av t.ex. konserter och teaterföreställningar. Studieförbunden utgör ett viktigt nav i kulturens infrastruktur. Genom studieförbundens rikstäckande nätverk skapas diskussioner, debatter, föreläsningar, studiecirklar och utställningar över hela landet. Den lokala närvaron gör studieförbunden unika i sina möjligheter att arrangera kulturaktiviteter även på mycket små orter. - där är en av grundorganisationerna - är t.ex. landets största kulturarrangör med 50 000 arrangemang/år och 3 miljoner deltagare. Även om vi inte vill se en utveckling som leder till att staten tar ett ökat ansvar för amatörkulturens verksamheter, så belyser såväl utredningen får vara med? En belysning av folkbildningens relation till icke-deltagarna (2004:51) som flera av delbetänkandena i utvärderingen av studieförbund och folkhögskolor, SUFO 2, att det är brister i helhetsansvaret för amatörkulturen. anser att det huvudsakliga ansvaret för stöd till amatörkulturen är en lokal och regional fråga. Vi är i stort sett nöjda med att studieförbunden inrymmer en stor del av amatörkulturen i , dels genom studiecirkelsverksamhet, dels i form av att arrangera eller erbjuda lokaler åt kulturella evenemang, men kan instämma i att ansvarsförhållandena är oklara. Vi hopas här att regeringen återkommer med förslag med anledning av de aktuella utredningarna. har fått statens uppdrag att fördela folkbildningsanslaget till studieförbund och folkhögskolor. Genom ett principbeslut har rådet låst fast anslagen på ett sätt som missgynnar studieförbund i tillväxt. Detta anser liberalerna är olyckligt. Nya satsningar, nybildade studieförbund samt olika samverkansprojekt som inleds berättigar inte till stöd från folkbildningsanslaget förrän . avslutades den stora utvärderingen av folkbildningen, SUFO 2. Därför är det knappast aktuellt att här och framställa detaljerade förslag till förändringar vad gäller hur bidragen mellan studieförbunden fördelas. Den liberala synen på bildning utgår ifrån kunskapens egenvärde, tanken om den fria och kvalitet i undervisningen. Dessa grundsatser är generella och kan appliceras på utbildning i många olika former. Av naturliga skäl har grundskola, gymnasieskola och universitet och högskolor kommit i fokus. Men folkhögskolorna har också en betydelsefull roll i bildningshänseende. Kunskap som egenvärde. Förmedlandet och utvecklandet av kunskap kan inte enbart mätas i kortsiktiga nyttotermer. De nya insikter som kunskapssökandet genererar berikar de enskilda människorna och bidrar till att stärka det gemensamma intellektuella kapitalet. Ett samhälle som inte tar till vara och uppmuntrar människors strävan efter kunskap förtvinar. Den fria akademin är samhällets självkritiska spegel, fri från centralstyrning och politiska pekpinnar. Kvantitativa planmål, i form av exempelvis hur många studenter som utexamineras, kan inte användas för att mäta undervisningens kvalitet. Folkhögskolornas undervisningsform ger lärare tillräckligt med tid för undervisning och eleverna tillräckligt med tid för ifrågasättande och reflekterande under inlärningen. Folkhögskolorna fyller ofta nischer som det offentliga utbildningsväsendet inte kan eller ska fylla. Deras roll bör uppvärderas och resurserna för undervisningen förstärkas så att fortsatt utveckling av deras speciella pedagogiska former inte blir eftersatt. Under en rad år har mycket litet hänt med anslagen till folkhögskolorna. Fler och fler signaler når oss nu om att resurserna inte längre räcker till för att nå de högt uppställda målen i de former som är folkhögskolornas särskilda styrka. liberalerna vill därför öka bidraget till folkhögskolorna under anslaget 25:1 med . Kulturen ska vara tillgänglig för alla människor. Detta kräver en bredd i kulturutbudet som tillfredsställer människors olika behov. Kulturlokaler ska vara tillgängliga för funktionshindrade. Uttrycksformer som människor med olika funktionshinder kan tillgodogöra sig ska stödjas. Informationstekniken kan utnyttjas mer för att göra kulturutbudet tillgängligt för fler. Bygdegårdarna bidrar till att kulturarvet hålls levande och utgör viktiga samlingspunkter på många orter i . Det är viktigt att de är tillgängliga för personer med funktionshinder. har också i en annan motion om en offensiv för bättre villkor för funktionshindrade föreslagit en engångssatsning på för att kunna genomföra en omfattande tillgänglighetsreform. Kulturens lokaler är bland de viktigaste mötesplatserna och måste vara öppna för alla. Kultur kan läka och stärka. Vi behöver sjukvård för att överleva, men kulturen har vi för att det ska vara någon mening att överleva. Äldre och funktionshindrade måste också ha rätt till kulturella upplevelser. Till exempel medför böcker och musik aktivering och god livskvalitet. Därför måste uppsökande verksamhet ha en stark ställning inom kulturpolitiken. Det kan ske både genom direkta insatser och genom att vård- och omsorgspersonal blir förmedlare. Det börjar bli allmänt erkänt att kulturella aktiviteter har en positiv effekt på hälsa och välbefinnande, på samma sätt som idrott och annan friskvård. Det har varit möjligt för arbetsgivare att subventionera anställdas kostnader för friskvård och motion. menar att det vore värdefullt om regeringen utredde vilka effekter en motsvarande form av subvention för kulturella aktiviteter skulle kunna få. Detta bör ge regeringen till känna. Kultur- och språkstöd till invandrare och minoriteter Kulturen kan skapa bryggor mellan människor. Ett kulturliv med mångfald är också ett effektivt vapen mot intolerans och fördomar. Det kan öka förståelsen och minska rädslan för människors olikheter. I ett rikt kulturliv ges också många människor möjlighet att uttrycka sig. Allt detta är mycket viktigt i det mångkulturella land är . Inom kulturlivet måste det finnas en stor medvetenhet om att även det icke-traditionellt svenska ska få utrymme. Kulturpolitiken för de nationella minoritetsgrupperna och invandrarna behöver utvecklas. Invandrare och minoriteter behöver få ett större utrymme i svenskt kulturliv och ska ges ökat stöd för att värna sina språkliga och kulturella identiteter. Stödet kan exempelvis gå till medier som särskilt riktar sig till invandrar- och minoritetsgrupper, inrättande av kulturcentrum och utgivning av litteratur på andra språk än svenska. En förstärkning av invandrares och minoriteters kulturer ger ocksåökade möjligheter till dialog och kommunikation mellan olika grupper i samhället. vill avsätta till minoritetsgruppers arkiv. Arkiven kan vara avgörande för en minoritetsgrupps vardag och för utvecklingen av den egna kulturen. Sverigefinländarnas riksarkiv är ett sådant positivt exempel. Glädjande nog har regeringen anvisat för satsningar inför . Detta ligger i linje med vad förordat om ett anslag för möte mellan kulturer. Vi anser dock att förberedelserna bör omfatta mer än att anställa några koordinatörer. Därför vill vi tillföra ytterligare för insatser för att förstärka mångfalden i kulturlivet. verkar gärna för stärkta rättigheter för minoriteter i andra länder, men är ganska dåligt på att genomföra samma saker hemma. En fråga som är särskilt bekymmersam är samernas kulturella rättigheter inom . Bildandet av var ett stort steg framåt, men så mycket mer har inte hänt . Det mesta hamnar i en till synes oändlig kedja av utredningar. Varje årtionde har haft en stor utredning om samiska frågor kulturellt, rättsligt och/eller näringsmässigt. Den ena utredningen har fött den andra. svårigheter att komma till skott med konkreta förslag och erkännande av ursprungsfolken kritiserades av () och upprepas nu av mot rasism och intolerans (ECRI) i den presenterade andra rapporten om . menar att samefrågorna hanteras dåligt. Visserligen är flera frågor komplicerade, inte minst äganderättsliga frågor om rätt till mark och skogsområden, och debatten väcker starka känslor på båda sidor. Det är dock inte acceptabelt att frågorna begravs i utredningar. På kulturens område menar att det vore förhållandevis enkelt att stödja den samiska kulturen genom att ge utökade befogenheter och möjlighet att kanalisera ekonomiska resurser till kulturaktiviteter i samarbete med de centrala statliga kulturmyndigheterna. Ökade resurser till trossamfunden anser att trossamfundens stora ansvarsområde motiverar en höjning av anslaget. Därför föreslår vi att detta anslag höjs med utöver vad regeringen föreslår. Sjukhuskyrkan tillhör de områden där vi menar att det behövs en förstärkning av resurserna. Sjukhuskyrkan bedrivs ekumeniskt av de kristna kyrkorna och samfunden i vårt land. De som arbetar i sjukhuskyrkan genomgår en omfattande fortbildning efter sin grundutbildning till präst, pastor eller diakon. Denna utbildning håller mycket hög kvalitet. Den löper i regel och den är skräddarsydd för sjukhuskyrkan. Alla tjänster som sjukhuspastorer är lokala. Församlingar eller ett ekumeniskt råd fungerar som arbetsgivare. Den ursprungliga tanken var att statsbidraget skulle täcka hälften av kostnaderna. Såär dock inte fallet . Därför är det väsentligt att sjukhuskyrkan kan ges ökade statsbidrag. En nationell institution av stor betydelse är och dess verksamhet, där i synnerhet finansieringen av utgivningen av är ett överhängande problem. Sedan beslutet om att lägga ned Post- och fattades har frågan hängt i luften och bereds inom . Frågan om den långsiktiga finansieringen av ordbokens utgivning måste få en lösning. Regeringen bör återkomma till med förslag på en långsiktig finansiering av utgivningen av . Regeringen föreslår att ett årligt stöd om till införs. Vi ställer oss avvaktande till detta. Värdet av festivaler för att öka det kulturella utbytet är ofta begränsat. Utbytet mellan länder stimuleras ofta bättre av långsiktiga relationer än jippobetonade festivaler. Vi menar därför att bidraget bör ges som ett engångsstöd för att sedan utvärderas. Anslagen bör därför sänkas med vardera. Måltiden har utvecklats från att vara en nödvändighet för överlevnad till att ibland vara en helhetsupplevelse där alla sinnen finns med: syn, hörsel, smak, lukt och känsel. Det behövs en motvikt till snabbmatskulturen. En sådan har byggts upp i genom den högskoleutbildning för restaurangnäringen som utvecklats vid . De har etablerat Måltidens Hus i och det har blivit av stor betydelse för kommun i tillväxthänseende. Åter ett exempel på vad kulturen kan ha för betydelse när man vågar satsa intresse, engagemang och pengar. Måltidens Hus har alla förutsättningar att kunna utvecklas vidare genom att vara ett måltidscentrum för forskning och utveckling, men också för att spegla måltidens historia genom tiderna.Mot denna bakgrund bör ge regeringen till känna att utreda och pröva förutsättningarna för ett nationellt centrum för måltiden med både bakåt- och framåtblickande verksamheter. menar att verksamhet bör renodlas, främst genom att uppdragsverksamhet inom framför allt arkeologin som förekommer bör avskiljas från myndighetsverksamheten, som en nu tillsatt utredning ska se över. Uppdragsverksamheten bör konkurrensutsättas i högre grad. Vi anser dock att det är fullt rimligt att , i avvaktan på den tillsatta utredningens resultat, kräva att uppdragsverksamheten ska vara självfinansierande fullt ut. Anslaget för RAÄ kan därför minskas med . Omvandling av myndigheten historia Skapandet av myndigheten historia hade stöd, utom i fråga om i vilken form verksamheten ska bedrivas. När nu myndigheten startat sin verksamhet och vi kan se att den utgör ett värdefullt bidrag till den svenska kulturen och politiska debatten är det därför dags att åter aktualisera frågan om i vilken form denna viktiga verksamhet bedrivs. Det är av flera skäl olyckligt att det är en statlig myndighet som sköter information och opinionsbildning kring dessa frågor och särskilt kring dokumentation och kunskapsöverföring som rör Förintelsen. Vi menar att det vore lämpligt om verksamheten i stället bedrevs i form av en stiftelse, där även andra än den svenska staten är huvudmän. Därför menar vi att en utredning bör tillsättas som kommer med förslag om Levande historias övergång till en stiftelse. I budgetpropositionen förordar regeringen att ansvaret för att utforma riktlinjer för stöd till produktion och utgivning av fonogram ska flyttas från till regeringen. liberalerna menar att det vore olyckligt om regeringen ska fatta besluten om stöd och om riktlinjerna för detsamma. Ansvaret för detta bör även fortsatt ligga hos , och regeringens proposition i denna del avvisas. Ur kulturen ska den enskilde kunna växa genom att ta emot inspiration, kunskap och stimulans. Vi menar att en aktiv kulturpolitik leder till ökad livskvalitet för människor i vårt land. Kulturpolitikens övergripande mål är att stärka humanismens och demokratins ideal i vårt samhälle. Ett samhälle med ett rikt kulturliv leder till fria och medvetna medborgare och får genom dessa ett motgift mot totalitarism.