mot · GS02N239 · 2004-09-27 00:00:00 — Byggandet av Mälar/måste komma igång för att säkra såväl tågkommunikationen med som den regionala och lokala kollektivtrafiken. Ska regionala kärnor utvecklas utanför måste det skapas förutsättningar för områden att få hög befolkningstäthet och god tillgänglighet. I detta sammanhang är Förbifart en strategisk investering som ingår i en större helhet. Infrastrukturplaneringen i har länge bromsats av för lite statliga investeringsmedel. Staten har ett ansvar att bidra till alla de nödvändiga investeringar som behöver ske i regionen. Länet har inte fått den andel av investeringar som är rimlig med tanke på andelen av befolkningen och rollen som tillväxtmotor. Till , av landets befolkning, har tilldelats av medlen. Den av regeringen tillsatta Stockholmsberedningen har i bred enighet lagt fram en prioritering av kapacitetsförstärkningar för väg- och kollektivtrafiken i . Förslag till investeringar fram i nationella vägar, banor och länsvägar på sammanlagt . Det går inte nog att understryka behovet av ökade resurser till . För att öka resurserna till investeringar i infrastruktur finns det också skäl att studera privata intressenter som en möjlighet för att skapa finansieringsutrymme för investeringar i transportsystemet, så kallad public-private partnership. Mycket omfattande investeringar behöver göras inom kollektivtrafiken. Det handlar såväl om upprustning och reinvesteringar som om helt nya projekt. Av bland annat hälso-, miljö- och trafiksäkerhetsskäl är det viktigt att andelen som reser kollektivt ökar. Samordningen mellan biltrafik och kollektivtrafik måste också bli bättre, bland annat genom att fler infartsparkeringar etableras vid pendeltågsstationer och tunnelbanans ändstationer och knutpunkter. Den enskilt största kapacitetsbristen i kollektivtrafiken är passagen förbi . Den så kallade getingmidjan är inte enbart ett problem för pendeltågstrafiken, utan i lika hög grad för fjärrtågen. På de två spåren förbi passerar mer än 500 tåg . Spårbristen utgör därmed ett nationellt problem som staten måste ta ett ansvar för. Den bästa lösningen på kapacitetsproblemet är att bygga en pendeltågstunnel med nya stationer vid Centralen och . Detta skulle inte bara frigöra utrymme åt fjärrtågstrafiken, utan också utveckla pendeltåget som transportsätt. Det finns en stor politisk enighet kring vikten av detta projekt och det är mycket allvarligt att behöva konstatera att ännu ej kunnat byggas. Särskilt prioriterat är också en fortsatt utbyggnad av vidare från till , med en anknytning till . En utbyggnad från bör också ske så att man kan nå , , , och även vidare in i kommun. Närmare studier bör göras av möjligheterna att utveckla spårtrafik också i . En vidare utveckling av stombusstrafiken bör kunna ske. Förutsättningarna för en utökning av kollektivtrafiken på vattnet är goda i . Ansträngningar bör göras att hitta system, båtar och linjer som är förenliga med ett bevarande av det öppna vattnet, är miljövänliga och kan kopplas samman med den övriga kollektivtrafiken. Omfattande investeringar bör ske i vägnätet. Ett vägprojekt som främst berör gäller att infartstrafiken norrifrån genom bör få sin lösning. Den så kallade Förbifart bör också byggas. För att vi ska kunna uppnå vårt mål om en flerkärnig region är Förbifart en viktig del av en övergripande infrastrukturell väv. Denna västliga trafikled och nya sträckning av kan bidra till att tillväxt sker väster om och att nya regionala centrum skapas. Genom en tillkomst av leden motverkas också uppdelningen av länet i två då förutsättningarna för expansion söder om staden förbättras. Vid projekteringen måste naturligtvis stor miljömässig hänsyn tas och delar av leden läggas i tunnel. Det är mycket angeläget att genomföra utbyggnaden av för att öka trafiksäkerheten, förbättra miljön samt för att öka framkomligheten och kapaciteten. Utbyggnaden betyder mycket dels för den regionala utvecklingen på , dels för snabbare och säkrare transporter till hamnen i och för förbindelse med fastlandet. Vi anser att det är djupt otillfredsställande att detta angelägna projekt inte startat. Behovet av vägkapacitet öster om stadens centrum är stort och förväntas öka genom den expansion av både arbetsplatser och boende som sker i och . Sjötransporter kan bidra till att minska trafiktrycket över . Försöket med trängselskatt som kostar skattebetalarna bör avslutas innan det startat. Den hårda konflikt om införandet av trängselavgifter som majoriteten i skapat med övriga kommuner i , inverkar mycket negativt på möjligheterna att samarbeta och att skapa samsyn om vad regionen behöver, vilket försvårar för att åter bli den ekonomiska motor som så väl behöver. Om det ska bli aktuellt att använda ekonomiska styrmedel för den rörliga trafiken krävs ett helt annat tillvägagångssätt. Folklig acceptans är en förutsättning och en sådan skapas genom en utbyggd kollektivtrafik och fler alternativa vägar för de bilister som inte vill eller behöver åka in i . finns varken kollektivtrafik eller alternativa vägar i nödvändig omfattning. är rikets huvudstad och måste ha goda flygförbindelser. Även om flygtrafiken minskat sedan terrordåden finns det en samstämmighet om att flygets utveckling åter kommer att ta fart. tredje bana har i princip varit fullt utnyttjad från invigningsdagen. Man bör därför planera för ytterligare bankapacitet på . har ett avtal som löper ut . Dess styrka är också dess största svaghet - närheten till . På grund av buller, utsläpp och olycksrisker bör avvecklas när alternativ flygplatskapacitet finns utbyggd. Beslut om lokalisering av en ny flygplats måste fattas. Det tar från beslut till ny flygplats. En region för alla har en befolkning med mycket varierande bakgrund och erfarenheter. Där bor såväl de rikaste som de fattigaste människorna i . av dem som invandrat till från länder utanför bor i . Mångfalden är en enorm tillgång som måste tas tillvara, men den innebär också stora obalanser. Många människor bor i storstädernas utsatta förorter. Där är arbetslösheten hög, utbildningsnivån låg och alltför många lever på socialbidrag. Arbetslösheten bland ungdomar ökar, ökade den med . De som har svårast att få jobb är de som hoppat av eller som aldrig börjat gymnasiet. Många av ungdomarna har varken kontakt med utbildningssystemet eller arbetsförmedlingen. kallar dem "unga utanför" och i rör det sig om mellan 3 000 och 4 000 ungdomar. För att göra dessa ungdomar delaktiga i samhället krävs både statliga och regionala insatser. Om en grundläggande förändring och lokal utveckling skall kunna äga rum bland utsatta grupper och i de utsatta områdena måste individer och frivilliggrupper ges betydande möjligheter till egna initiativ och självbestämmande. De omfattande insatser som gjorts i miljonprogramsområden runt om i regionen har ofta gällt sociala satsningar, utveckling av skolor och förskolor samt olika typer av arbetsmarknadsprojekt. De insatser som gjorts beträffande arkitektur, fysisk planering och infrastruktur får i huvudsak betraktas som kosmetiska. Utvärdering av den så kallade storstadssatsningen visade att det arbetet saknade långsiktighet och inte angrep strukturella faktorer som skapar segregationen, till exempel diskriminering. Man har bortsett från att den grundläggande fysiska planeringen bidragit till segregation. Ofta saknas i miljonprogramsområdena till exempel mycket små och mycket stora lägenheter. I alla kommuner och stadsdelar bör en mångfald av upplåtelseformer, lägenhetstyper och lägenhetsstorlekar eftersträvas. Därför bör ombildning till bostadsrätter uppmuntras särskilt i det så kallade miljonprogrammet. Integrationsfrågorna är särskilt viktiga i en storstadsregion, inte bara för att regionen ska erbjuda goda levnadsförhållanden för alla sina invånare, utan också för att det för att regionen ska kunna fylla sin roll som effektiv motor för utveckling krävs att den fungerar som internationell mötesplats - fungerar som ett mångkulturellt samhälle helt enkelt. Varje människas önskemål att samarbeta och integreras bygger på att man känner sig respekterad och inte blir diskriminerad. Därför är antidiskrimineringsarbetet, som ska ha sin grund i de mänskliga rättigheterna, helt grundläggande. Diskriminering förekommer - på arbetsmarknaden, på bostadsmarknaden, i rättssamhället osv. Människor måste ges reella möjligheter att själva kunna driva processer där de blivit diskriminerade och diskrimineringslagstiftningen måste skärpas. har gått från att ha en invandringspolitik till att ha en integrationspolitik. vill gå vidare ifrån att tala om integration till att tala om mångfald. Den nuvarande integrationspolitiken har haft ett omhändertagandeperspektiv och misslyckats. Förvärvsfrekvensen bland utrikes födda är skrämmande låg och klyftorna vidgas socialt och ekonomiskt, vilket naturligtvis leder till stora spänningar. En invandrare ska inte automatiskt behandlas som någon som behöver hjälp. Alla människor, födda i eller födda utomlands, ska behandlas som den resurs de är. Dåär makten över den egna vardagen viktig. Snabba ingångar till arbetsmarknaden, enklare regler för företagare, valfrihet i skola och barnomsorg - allt detta skapar vardagsmakt. Arbete ger möjlighet till viktiga sociala kontakter och till att lära sig språket. Möjligheterna till praktik/arbete kombinerat med svenskundervisning knuten till individens yrkes-, utbildnings- eller intresseområde bör utvecklas enligt de olika framgångsrika försök som startade i under föregående mandatperiod. Det är alldeles för många invandrare som på grund av svårigheter att validera utbildningar utför arbeten som de är överkvalificerade för. Möjligheten till specialdesignad kompletteringsutbildning för invandrare med utländsk examen, till exempel sjuksköterskor, läkare, tekniker med flera, måste utvecklas. Vi kristdemokrater arbetar för ett regionalt flyktingmottagande i kombination med en flyktingpeng. En flykting bör ha samma möjligheter som den som är bosatt i när det gäller möjligheten att söka bostad, arbetsplats och svenskundervisning i hela Stockholms- och oberoende av kommungränserna. "Kommunplaceringen" bör alltså ersättas av flyktingens eget fria val grundat på god information om bostads- och arbetsmöjligheter inom regionen. Ett tryggt och säkert är som alla storstäder också drabbad av brottslighet, och tyvärr har utvecklingen på flera områden gått åt fel håll. Brottsligheten, exempelvis i form av mord, våldtäkter och bankrån, har ökat - i vissa fall kraftigt. är polisens resurser mycket eftersatta, och det är inte minst det förebyggande arbetet som blivit lidande. Många anmälningar följs inte upp alls och bristen på spaningsresurser gör att många tips inte kan leda till åtal - även om man har goda indikationer på vem gärningsmannen är. Ska kunna försvara sin position som attraktiv stad för företag, investeringar och inte minst människor måste också ha ryktet av att vara tryggt och säkert. är ofta värd för stora evenemang, där givetvis polisens resurser tas i anspråk. Det kan gälla större konferenser, internationella möten, konserter eller idrottsevenemang. Evenemang vi är stolta över att få stå värd för och som bidrar till utvecklingen av regionen. Tyvärr kompenseras inte för detta ansvar. För att ska kunna klara av större evenemang och upprätthålla en väl fungerande polisverksamhet för övriga medborgare måste kompenseras för sin ökade belastning. Detta är något som också borde få större genomslag vid resursfördelningen. Nödvändigheten av att öka den regionala samordningen och skapa ett kraftfullt regionalt samarbete i är akut. har stor betydelse för hela landets tillväxt. möjligheter att främja tillväxten begränsas tyvärr såväl av regeringens ovilja att inse betydelse som av regionens egna tillkortakommanden. De bristande möjligheterna för kommuner och regioner att själva påverka sin situation leder till att statliga stödpengar och särskilda statliga satsningar blir avgörande för utvecklingen. Att söka och kräva bidrag och utvecklingsmedel blir viktigare för regionens utveckling än att skapa tillväxt och samarbete som genererar en positiv utveckling. Det regionala ansvarstagandet och utrymmet att påverka sin egen situation måste öka. Ett demokratiskt ansvarigt organ på regional nivå i bör inrättas och regeringen bör ge ett sådant möjlighet att ansvara för viktiga utvecklingsfrågor i regionen. Ett regionalt självstyrelseorgan skulle främja samverkan mellan högskolor, näringsliv, offentliga organ med flera, vilket kan frigöra skaparkraft och kreativitet, vilket i sin tur ökar tillväxten. Detta förutsätter emellertid att regionerna har laglig möjlighet att påverka sin egen situation och inte förhindras av ett omfattande statligt regelsystem. Regionerna måste förfoga över de instrument som verkligen kan påverka tillväxtförutsättningarna. Medan självstyrelseorgan kunnat bildas i och förhindrar regeringen tyvärr ökat regionalt självstyre i genom att inte tillåta fler regionförsök. Det innebär en stor orättvisa att de båda andra storstadsområdena kunnat utvecklas på detta område medan förhindrats att göra det. Ett direktvalt självstyrelseorgan bör inrättas också i . Detta utvecklar vi ytterligare i en särskild motion.