mot · GS02L219 · 2004-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skärpa straffbestämmelserna i sjölagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att sjöpoliserna skall kunna göra rutinmässiga alkoholutandningsprover. Alltfler skaffar båt och upplever våra vackra skärgårdar och insjöar som båtägare. I allemansrätten har vi en unik rätt att gå i land påöar och skär, en rätt som låter oss uppleva den speciella naturen. har antalet båtägare ökat och uppgick, enligt en uppskattning som gjordes av , till cirka en miljon, varav drygt 250 000 i . Båtunionen, som är en paraplyorganisation över landets båtklubbar, engagerar 400 000 medlemmar, varav 100 000 ungdomar under 25 år.Vem som helst kan köpa en båt och bege sig ut. Om båten inte är längre än och bredare än behövs inga speciella förkunskaper för att navigera den. Med denna frihet följer också ett ansvar. Tyvärr tycks många tro att man kan navigera berusad. Till sjöss är avstånden stora och båten kan kännas bedrägligt trygg. Antalet alkoholrelaterade olyckor till sjöss har ökat i antal och då inte minst under den sensate sommaren. Därför är det hög tid att se över gällande lagstiftning och skärpa den vad gäller onyktert framförande av båtar. Gällande bestämmelser för Sjöfylleri Enligt 20 kap. 4 § sjölagen (1994:1009) gäller att den som framför ett fartyg eller i övrigt på ett fartyg fullgör en uppgift av väsentlig betydelse för säkerheten till sjöss, och dåär så påverkad av alkoholhaltiga drycker eller något annat medel att det kan antas att han eller hon inte på ett betryggande sätt kan utföra sina uppgifter, döms för sjöfylleri till böter eller fängelse . Är brottet grovt, skall enligt 20 kap. 5 § sjölagen straffet vara fängelse i högst tvåår. Vid bedömande av om brottet är grovt skall rätten särskilt beakta bl.a. om gärningsmannen har haft en alkoholkoncentration som uppgått till i blodet eller per liter i utandningsluften, om gärningsmannen annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, om den uppgift som gärningsmannen haft att fullgöra varit särskilt krävande med hänsyn till fartygets egenskaper eller andra omständigheter, eller framförandet av fartyget har inneburit en påtaglig fara för säkerheten till sjöss. Kriteriet i 5 § sjölagen angående alkoholkoncentrationen, eller per liter utandningsluft, infördes . Reglerna för sjöfylleri är således avsevärt liberalare än för rattonykterhet. har lagstiftningen skärpts beträffande rattonykterhet. Gällande lag (1951:649) för rattfylleri anger gränsen för böter eller fängelse om föraren har i blodet eller per liter i utandningsluften. överlämnade sitt betänkande Sjöfylleri (SOU 2001:30). Utredningen föreslog bl.a. att en promillegräns om i blodet för sjöfylleri som inte är grovt skulle införas. Enligt förslaget skulle promillegränsen avse alla slags fartyg men avgränsas till vissa farvatten; kanaler, slussar, allmänna farleder och allmänna hamnar. Utredningen föreslog vidare att promilleregeln endast skulle avse den som framför fartyget och inte den som i övrigt på fartyget fullgör en uppgift av väsentlig betydelse. Förslaget möttes av allvarlig kritik under remissbehandlingen beträffande det sätt på vilket promilleregelns tillämplighet hade avgränsats. Kritikerna riktade bl.a. in sig på att avgränsningen inte var ändamålsenlig, att den brast i fråga om tydlighet och förutsägbarhet samt att den skulle medföra betydande tillämpningsproblem. Utredningen föreslog vidare att kustbevakningstjänsteman skulle ges samma rätt som polisman att genomföra alkoholutandningsprov. Förslagen, i denna del, vann gehör i remissomgången. Den kritik som har framförts mot utredningens förslag när det gäller avgränsningen är av sådan tyngd att förslaget enligt regeringens mening inte utgör någon framkomlig väg. Sjöfyllerilagstiftningen ska därför utredas vidare. Den nya utredningen beslutades (JU 2003:12) och beräknas vara klar . I direktiven (dir. 2003:174) står sammanfattningsvis att utredaren ska göra förnyade överväganden av frågan om införande av en promillegräns för sjöfylleri som inte är grovt och även överväga andra metoder för att förbättra sjösäkerheten genom att minska antalet alkoholrelaterade olyckor till sjöss samt lämna förslag på lagstiftningsreformer och andra åtgärder. Regeringens långsamma handläggning av sjöfyllerilagstiftningen är anmärkningsvärd. uppdrag redovisades , och därefter har uttalat att det är angeläget att ett ställningstagande från regeringens sida kommer till stånd vad gäller sjöfyllerilagstiftningen (bet. 2001/02:LU6 , 2002/03:LU3 och 2003/04:LU6). Regeringen väljer nu i stället att hänskjuta hela frågan till en ny utredning. Därmed skjuts en behövlig skärpning av lagstiftningen ytterligare . Den promillegräns som gäller i vägtrafiken bör införas även för sjötrafik. Att köra en båt i berusat tillstånd kan innebära en lika stor risk som att köra bil berusad. Det finns därför ingen anledning att bestämmelserna skall vara olika utan snarare tvärtom. Det är också av största vikt att sjöpolisen får samma regler som trafikpolisen på land när det gäller att göra rutinmässiga alkoholutandningsprover. måste sjöpolisen ha ett beteende, t.ex bristande lanternföring, hastighetsöverträdelse, tips från allmänheten eller i värsta fall en redan inträffad olycka, för att kunna kontrollera alkoholhalten hos en båtförare. Med anledning av ovanstående är det av stor vikt att en ändring av sjölagen skyndsamt behandlas i och genomförs.