mot · GS02U256 · 2004-10-03 00:00:00 — 4Det politiska våldet i Colombia3 5En brutalare tid med ny president4 6Plan och militära bistånd5 7Koka i och kokainmissbruk i USA6 11Folkomröstningens resultat och effekter8 12Ett utvecklat jordbruk i stället för kokaodling9 13Hellre billig olja än folkstyre9 15När stormakten inte får som den vill11 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte skall delta i eller understödja colombianska regeringens process som ger paramilitären i immunitet när det gäller grova brott som mord, bortförande, hot och trakasserier som den begått mot fackföreningsaktiva, människorättsorganisationer, folkrörelser samt politiska partier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den öppet bör deklarera på vilket sätt samarbetar med när det gäller narkotikabekämpning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den genom redovisning av hur biståndspengarna används garanterar att dessa inte kopplas till Plan och militära stöd och operativa verksamhet i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i den händelse svenska biståndsmedel till colombiansk narkotikabekämpning inte används på ett korrekt sätt eller att en korrekt revision av medlens användning genomförd av en oberoende instans inte kan åstadkommas skall biståndet tills vidare frysas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en oberoende kommission tillsätts för att utreda om militärer i den colombianska armén opererar och begår brott mot mänskliga rättigheter i paramilitära organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att internationellt överenskomna avtal gällande skydd av personer i utsatt situation respekteras även när det gäller . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verkar för att personer som har vittnat mot militär som även uppträder i paramilitär uniform bör åtnjuta ett förstärkt personskydd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i den händelse anklagelserna om att den reguljära colombianska armén deltar och samarbetar med de paramilitära styrkornas brutala hantering bör den frysa sina förbindelser med . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU bör verka för att svenska och europeiska företag engagerar sig i utvinnandet av naturtillgångar, såsom naturgas och olja, på ett sådant sätt att det kommer det bolivianska folket till del. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att när det folkliga engagemanget i växer skall verka för att svenska och europeiska företag stimuleras att engagera sig i det bolivianska jordbrukets och infrastrukturens utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i sina kontakter med venezuelanska myndigheter skall kräva att undertecknar FN:s protokoll om trafficking. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall understödja den venezuelanska regeringen för att få till stånd ett effektivt program mot trafficking. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den skall protestera mot aggressiva och folkrättsvidriga angreppsplaner mot . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att som ett led i arbetet för att lyfta ur den undantagssituation landet befinner sig i skall intensifiera sitt arbete i FN, EU och andra internationella organisationer för att blockaden mot upphör, så att betingelserna för en snabbare ekonomisk utveckling, utvidgade demokratiska fri- och rättigheter samt mänskliga rättigheter förbättras. Denna motion avser inte att behandla hela , men att ta upp några länder som brottas med särskilt svåra problem när det gäller den politiska situationen och/eller där det råder starka spänningar eller en konflikt eller ett krig och där och är inblandade bl.a. till följd av att folken i dessa länder kämpar för att skaffa sig, eller behålla, kontrollen över sina naturtillgångar. De länder vi kommer att behandla är , , och . 4Det politiska våldet i Inledningsvis vill vi hänvisa till förra årets motion som ej behandlades /03. Motionens beskrivning av situationen äger - tvåår senare - fortfarande relevans. Våldsspiralen har minskat något men det är endast en marginell minskning och bortförande och fördrivning av människor som utförs av paramilitären räknas ej med i den offentliga statistiken över våldsbrott, till skillnad från kidnappningar. har i senaten tagit beslut om att frångå den ursprungliga versionen av Plan som enbart skulle handla om narkotikabekämpning. innefattar den också direkt militärt stöd till den colombianska militären - stöd i form av militär utbildning och stridshandlingar mot landets gerillarörelser FARC och ELN. Mot bakgrund av denna förändring är det av största vikt att den tydligt redovisar på vilket sätt samarbetar med när det gäller narkotikabekämpning och hur det svenska biståndet till används i denna specifika fråga. Vittnesmål som lämnats inom rättsväsendet i visar att det finns misstankar om att militärer i den colombianska armén även återfinns i de paramilitära grupperna. Detta är en allvarlig anklagelse mot en regim som påstår sig värna mänskliga rättigheter och vill skapa fred åt ett folk som plågats av en 50-årig konflikt, där mänskliga rättigheter kränkts. Utifrån detta bör ej immunitet ges till paramilitärer och bör inte delta i, eller understödja, en process som medför straffrihet för grova brott mot de mänskliga rättigheterna. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. Sålunda bör den öppet deklarera på vilket sätt samarbetar med när det gäller narkotikabekämpning. bör även kräva en oberoende kring de anklagelser som förts fram om att reguljär militär även är verksam i paramilitära organisationer. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. Den colombianska regeringen bör redovisa hur biståndspengarna används för att garantera att dessa inte kopplas till Plan och militära stöd och operativa verksamhet i . Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. Vidare skall i den händelse svenska biståndsmedel till colombiansk narkotikabekämpning inte används på ett korrekt sätt, eller att en korrekt revision av medlens användning genomförd av en oberoende instans inte kan åstadkommas skall biståndet tills vidare frysas. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. 5En brutalare tid med ny president Sedan tillträdde som president i har våldet fortsatt i . President har sedan tillträdet på flera sätt levt upp till de under valet utlovade löftena om hårdare tag mot gerillarörelserna FARC och ELN. I stället för att fortsätta de direkta förhandlingar som förekom under Uribes föregångare, president , har den nuvarande regeringen valt att bekämpa gerillarörelserna militärt. har fångutväxlingar kunnat ske mellan FARC och ELN å ena sidan, och regeringen å den andra. Den colombianska regeringen har, trots protester från anhöriga, nu övergått till att med militära medel försöka frita gisslan, varvid gisslan inte sällan dödats. Parterna bör uppmuntras till förnyade förhandlingar och upphöra med brotten mot mänskliga rättigheter, där kidnappningar ingår som ett av mest oacceptabla och vedervärdiga brotten. har rapporter och statistik pekat på en minskning av antalet kidnappningar men kravet måste vara nolltolerans. måste kräva att man i statistiken skall räkna in de bortföranden och fördrivningar som utförs av paramilitären. Regeringen har föreslagit fredsförhandlingar via FN. Sådana har accepterats av FARC på villkor att förhandlingarna sker direkt med regeringen i och att FN:s roll blir budbärarens. I denna process bör som övriga FN-medlemmar verka för att fredsprocessen återupptas och kräva att konflikten löses mellan huvudaktörerna i konflikten och med bistånd från FN. Parallellt med ökat militärt våld mot gerillarörelserna förhandlar den colombianska regeringen med delar av den illegala paramilitären om att 2005 lägga ned vapen i utbyte mot amnesti för begångna och pågående grova övergrepp mot mänskliga rättigheter som dessa styrkor begått. Detta är oacceptabelt. De båda gerillarörelserna har som gått fortsatt sin terrorverksamhet med kidnappningar och likartade handlingar, som och det internationella samfundet bestämt måste ta avstånd ifrån. Övergreppen, försvinnandena och morden på liberala politiker och vänsterpolitiker, fackliga representanter, journalister, bondeledare, människorättsaktivister och ursprungsbefolkning, som begås av paramilitären, har även de fortsatt . har regeringen i tagit bort livvaktsskyddet för ledande vänsterpolitiker - bland annat för redaktören för tidningen , tillika medlem i colombianska verkställande utskott, , samt fackföreningsledare som - för att nämna några exempel. Bondeledare, fackföreningsledare och sociala organisationers ledare och aktivister mördas eller kidnappas och torteras. I samband med tortyr förekommer det att offren tvingas "erkänna" att de är gerillamedlemmar. De tvingas underteckna dokument om att de behandlats väl. Det senare förekommer enligt vittnesmål då aktivister i det civila samhället förhörs av den reguljära colombianska armén. Företrädare för bondeorganisationer har vittnat i domstolar om att officerare i den reguljära armen även uppträtt i paramilitära organisationer med beteckningar på uniformen. Om detta är med sanningen överensstämmande är det anklagelser som är ytterst graverande för en nations militära styrkor. Mot bakgrund av de grova och väl dokumenterade brott mot mänskliga rättigheter som paramilitären, enligt internationellt erkända organisationer som och Human Rights Watch, begår bör ställa krav på den colombianska regeringen att dessa anklagelser undersöks av oberoende instanser. Detta vill vi att som sin mening ger regeringen till känna. , ledare för bonderörelsen Fensuagro i Araucaområdet i , är en av de personer som vittnat mot militärer som även uppträtt som paramilitärer. Hon sitter fängslad för påstått samröre med gerillan. Det påstås att under en officiell resa där hon besökte riksdag träffade hon representanter för gerillaorganisationen . Vi kräver hennes omedelbara frisläppande och en oberoende rättegång med advokater utsedda av henne själv och med möjlighet till internationell övervakning. bör verka för att internationellt överenskomna avtal gällande skydd av personer i utsatt situation respekteras också när det gäller . Detta vill vi att som sin mening ger regeringen till känna. Är anklagelserna mot den reguljära colombianska armén att den deltar i de paramilitära styrkornas verksamhet riktiga bör frysa sina förbindelser med . Detta vill vi att ger regeringen till känna. anser att regeringen skall verka för att personer som har vittnat mot militär som uppträder i paramilitär uniform bör åtnjuta ett förstärkt personskydd. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. Regeringen har infört ett belöningssystem för dem som ger upplysning om misstänkta gerillasoldater - ett tjallar- och angivarsystem. I ett samhälle med stor arbetslöshet, fattigdom och intern exilproblematik kan dessa pengar bli en av få möjligheter till försörjning. Det är ett system som innebär att otaliga oskyldiga drabbas av hotet att bli utpekade och därmed löper risk att utsättas för paramilitärens repression. 6Plan och militära bistånd Som tidigare nämnts har senaten i beslutat att ekonomiska och militära resurser för Plan även skall användas till gerillabekämpning. deltar aktivt med militär träning av colombianska förband och amerikanska soldater deltar i direkt krigföring mot gerillaorganisationerna. har militära baser placerade i Araucaområdet på gränsen till för att - som man påstår - skydda de stora pipelines som för ut den olja som utvinns av de amerikanskägda oljeföretagen i . Arauca är ett av de områden som paramilitären dominerar och där människorättsorganisationer vittnat om massakrer på ursprungsbefolkningen genomförda av såväl paramilitär som reguljär colombiansk militär. Den indianska ursprungsbefolkningen har genomfört en stor demonstration mot den specifika situation de upplever. De känner sig klämda mellan militär, paramilitär, gerilla och narkotikamaffia. På samma sätt upplever den afrocolombianska minoriteten att den diskrimineras och marginaliseras av majoritetsbefolkningen. De svarta tillhör den fattigaste delen av den colombianska befolkningen och utsätts för paramilitärens bortföranden och fördrivningsmetoder. De lever på samma villkor och i samma områden som den fördrivna indianska ursprungsbefolkningen. Från Arauca kommer vittnesmål i domstolar om officerare i den reguljära armén som uppträder i paramilitära grupper och begår brott mot mänskliga rättigheter. 7Koka i och kokainmissbruk i Ett annat land där inblandning varit omfattande är fattigaste land - . Det tusenåriga odlandet av koka i har varit främsta förevändning för denna inblandning. var en av de stora frågorna bland bönder kokaodlarnas situation i landet. Den bolivianska regeringen har ända fört en enkelspårig politik, som man hämtade från den amerikanske presidenten (den äldre). Denna politik gick ut på att man skulle "rycka upp kokabusken med rötterna" i de latinamerikanska länder där koka odlades. Detta var, och är, fortfarande en orealistisk politik i . Indianbefolkningen, som utgör av landets befolkning, har tuggat kokablad . Förbudet att odla koka innebar att man tog brödet ur munnen på en stor del av den fattiga bondebefolkningen i , Yungas och andra områden i . För övrigt har kokaproduktionen sjunkit. Den bolivianska regeringen har dock halsstarrigt hållit fast vid president politik. Denna politik började drivas särskilt intensivt i slutet av president tid - vilken tidigare varit landets diktator och som sådan själv varit inblandad i skumraskaffärer med att omvandla koka till det betydligt farligare kokainet, och i samarbete med diktatorerna i och Videla i förföljde och mördade vänsteroppositionella i . Den bolivianska regeringens politik att rakt av förbjuda kokaodlandet vållade omfattande protester i form av demonstrationer, blockering av vägar m.m. De som kom att försvara de kokaodlande bönderna och förespråka en annan politik än regeringens var , som bara hade en företrädare i parlamentet - . Han blev snart utsatt för omfattande förtalskampanjer och allvarliga hot av flera slag från regeringen, vilken hade starkt stöd från . Stödet till ökade trots detta snabbt. Oppositionens politik kom snart inte bara att handla om koka utan också om hur skulle kunna utveckla sitt jordbruk, använda landets vattentillgångar, bygga ut infrastrukturen, och vad man skulle göra med den naturgas som fanns i landet. Omfattande protester genomfördes också mot vattenprivatiseringen som regeringen avsåg att genomföra med hjälp. befolkning hade erfarenheter från elprivatiseringen , vilken medfört våldsamma prishöjningar, utan att några mer omfattande reparationer eller nya investeringar gjorts i elsystemet. Befolkningen fruktade att samma sak skulle ske med vattnet. De omfattande protester som följde har lett till att denna privatisering upphävts. I stället har man börjat pröva en kooperativ lösning. var det presidentval och parlamentsval i . Under valkampanjen ökade stödet för kraftigt, vilket föranledde ambassadör i att hota med att skulle dra in allt bistånd till om valdes till president. Detta fick dock inte förväntad effekt. Stödet för ökade ännu mer. Resultatet blev att och fick av rösterna. fick en större representation i parlamentet . Man bör då hålla i minnet att inte hade tillgång till TV och andra mer effektiva opinionsmedel. Partiet var fattigt medan regeringsalliansens partier närmast förtjänade epitetet stormrika. Presidentvalet vanns av högerkandidaten parti. Hans parti fick något fler röster än , och då kongressen skulle utse president fick de Lozada stöd av den tidigare regeringsalliansens partier och utsågs till president. förändrades dock det politiska landskapet i . verksamhetsfält hade vidgats till att inte längre handla om de kokaodlande böndernas situation utan om hela den privatiseringspolitik som den bolivianska regeringen förde. Missnöjet med de skenande elpriserna efter privatiseringen var omfattande, och ett exempel på vad privatiseringarna innebar för majoriteten av medborgarna. När det blev diskussion om vad man skulle göra med den relativt nyupptäckta resursen naturgas blev regeringens och politik en tändande gnista till stora massprotester och demonstrationer, som regeringen försökte kväva med vapenmakt, vilket dock inte lyckades. Polis och militär, vilka strax förstärkts ytterligare med amerikanska vapen, dödade ett hundratal människor. Flera människor arresterades och torterades. Det finns uppgifter om att narkotikabekämpande enheter, , var verksamma i detta sammanhang. ägnar sig inte bara åt narkotikabekämpning - det är i högsta grad en politiskt verksam organisation i . Demonstrationerna och oroligheterna i , främst i och El ledde, efter det att bönderna blockerat huvudstaden, till att tvingades avgå. I stället tillsattes en expeditionsministär under vicepresidenten . 1985 antogs en lag om exploateringen av Bolivas naturgas. Den gav transnationella företag tillgång till landets naturresurser. Lagen var till landets nackdel, och dess utformning har lett till en ökande fattigdom. Dessa företag har konsekvent vägrat att redogöra för sina affärer och menat att öppenhet skulle missgynna deras verksamhet. Den nye presidenten, , utlovade en ny konstitution. Den gamla är omodern. Den nya konstitutionen skulle underställas en folkomröstning. Han lovade också att staten åter skulle bli delägare i de företag som utvinner gas i . Priset på export av naturgas till har varit så lågt att affären för del gått med förlust. Det franska olje- och gasföretaget medger att deras affärer med är de som lönar sig bäst för företaget. De som förverkligar lönsamheten är det bolivianska folket som bidrar till den med sin fattigdom. 11Folkomröstningens resultat och effekter har folkomröstning hållits i om landets naturgas- och oljetillgångar. Folkomröstningen stördes, trots farhågor, inte av några allvarliga incidenter utan gick lugnt till. Folkomröstningsresultatet var entydigt och president förklarade efter omröstningen att det var uppenbart att det bolivianska folket ville ta "ett starkare grepp om sina naturtillgångar". Folkomröstningen var dock otydlig på flera punkter. Det angavs inte när och hur detta "starkare grepp" om naturtillgångarna skulle tas. Den administration som president leder består till mycket stor del av personer som varit anställda hos de stora transnationella företag som tidigare exploaterat naturtillgångar. Folkomröstningen har genomförts när det gäller naturtillgångar, men med vilken effektivitet det bolivianska folkets vilja, såsom den uttrycktes i omröstningen sätts i verket återstår att se. bör inom EU verka för att europeiska företag engagerar sig i på ett sådant sätt att landets naturtillgångar, naturgas och olja, utnyttjas på ett sådant sätt att det kommer det bolivianska folket till del. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. 12Ett utvecklat jordbruk i stället för kokaodling De folkliga kraven och protesterna har dock inte bara handlat om landets naturgas- och oljefyndigheter. De har också handlat om utbyggnaden av landets infrastruktur: om befolkningen skall kunna skifta sitt kokaodlande till andra grödor måste dessa också kunna nå marknaden och bli konkurrenskraftiga. Bönderna/lantarbetarna har krävt att vägar och annan infrastruktur skall byggas ut. Andra företag än det bolivianska etablissemangets jordegendomar skall ges möjlighet att investera i en livsmedelsindustri som kan ta till vara de jordbruksprodukter man producerar. Bönderna/lantarbetarna och deras fackliga organisationer vill inte arbeta för, eller sälja sina produkter till, dessa företag. Det skulle inte leda till några förbättringar för deras del. Betalningen för produkterna blir knapp och vinsterna skulle hamna i etablissemangets fickor och förslösas. I stället vill man producera kooperativt och leverera till företag som inte är underställda den korrumperade statsapparaten. De fackliga bondeorganisationerna sätter sitt hopp till när det gäller investeringar för ta till vara landets jordbruksproduktion, och när det gäller utvecklingsstöd till kooperativa projekt i form av utbildning i allmänhet och demokratistöd, men också i form av mer specifik rådgivning, utbildning och produktutveckling som rör jordbruket. Sida har visserligen redan projekt i , men det torde vara rimligt i en situation där det finns ett ökat folkligt engagemang att öka detta stöd genom att svenska och europeiska företag stimuleras att engagera sig i det bolivianska jordbrukets och i infrastrukturens utveckling. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. 13Hellre billig olja än folkstyre En högröstad opposition med stora medieresurser försökte att störta folkvalde president. Försöket till militärkupp kostade hundratals människor livet. I medierna världen över framställdes som en diktator, som hade alla grupper inom det venezuelanska folket emot sig - såväl överklassen och militären som fackföreningar och andra folkliga organisationer. Även svenska medier rapporterade detta, då svenska journalister okritiskt svalde oppositionens propaganda. visade det sig att denna rapportering var helt falsk. Den svenska rapporteringen har blivit bättre, men man talar fortfarande inte om vilka fackföreningar som är motståndare till . Om redaktionerna orkade ta reda på detta skulle de finna att det är privilegierade grupper inom oljebolagen som innehar nyckelpositioner, och som kan blockera oljeproduktionen, som bildat vad man kallar fackföreningar. Det handlar inte om breda folkliga organisationer. Det torde vara typiskt att dessa "fackföreningar" ville ha den venezuelanska arbetsgivarföreningens ledare som president i stället för . Efter hand kom det fram allt fler uppgifter om utländsk inblandning som var generande för Bushadministrationen. Vad det handlade om var att fört en politik som innebar att han motsatte sig den nyliberala politik som försökt tvinga på alla latinamerikanska länder och i stället börjat genomföra en rad sociala reformer. Detta misshagade som haft flera motgångar på kontinenten. I vann och hans arbetarparti PT presidentvalet. I har starka rörelser uppstått som kräver att det bolivianska folket skall få större inflytande över sina naturtillgångar såsom gas och olja, vilka kontrolleras av en rad transnationella företag med säte i . Förlorad kontroll över det oljerika skulle vara en ännu ett bakslag. Efter kuppen drabbades kuppmakarna inte av några hårda repressalier eller straff. Deras presidentkandidat gick tillsammans med andra ledande figurer i landsflykt. Oppositionen kunde dock fortsätta att verka. Den hade stora resurser till sitt förfogande, bl.a. flera . Man kunde obehindrat fortsätta att på ett aggressivt sätt driva sin kampanj och kräva presidentens avgång. Det oppositionen främst riktade kritik emot var den ekonomiska politik som förde som skulle vara farlig för landet. Faran låg i den nya grundlag som har tagits fram och röstats igenom av folket. I grundlagen fastställs att oljan och vattnet inte kan privatiseras. Grundlagen befäster också arbetarnas rättigheter och går så långt som att den förklarar att arbetarnas rättigheter inte kan tas bort - varken genom lag eller avtal. I lagen fastslogs också att befolkningen skulle ha rätt att efter halva mandatperioden ifrågasätta sin regering i en folkomröstning. I en unik folkomröstning fick folket möjlighet att säga sitt om den sittande regeringen, med i spetsen. Trots stora resurser förmådde inte oppositionen att besegra , som vann omröstningen av rösterna. Oppositionen började som valresultatet kungjordes säga att det förekommit valfusk.