mot · GS02U315 · 2004-10-05 00:00:00 — Därför kan utvecklingssamarbetet inom utbildningen till exempel främja information till föräldrar, sänka skolkostnaderna för skoluniform, samt ta bort skolavgiften helt. Säkerheten på väg till och från skolan och i skolan måste garanteras. Det är även viktigt att flickor får gå i skolan och får slutföra sin skolgång före ingående av äktenskap. De som av olika skäl avbryter sin skolgång måste få möjlighet att fullfölja sin skolgång. Dessutom måste utbildningens innehåll vara meningsfullt för eleverna.. anser att undervisningen måste innehålla värden, som främjar demokrati, mänskliga rättigheter - och kanske särskilt jämställdheten mellan könen och toleransen gentemot andra grupper - och tillmäter alla lika värde. En grupp som ofta glöms bort är de funktionshindrade, vilka har samma rätt att åtnjuta utbildning som alla andra. Detta måste lyftas fram i samarbetet. Tillgången till mat - en mänsklig rättighet I FN:s förklaring om de mänskliga rättigheterna, artikel 25, och i konventionen om ekonomiska, social och kulturella rättigheter, artikel 11, har man slagit fast att varje människa har rätt till mat och att ingen skall behöva vara hungrig. Trots detta dör tiotusentals barn till följd av näringsbrist. För varje människa som dör av näringsbrist eller svält kränks de mänskliga rättigheterna. Det internationella samfundet måste arbeta för att minska fattigdomen i världen för att generellt förbättra levnadsvillkoren inkluderande tillgången till näringsrik mat för alla. Detta skall också leda till att svältkatastrofer inte uppkommer. När detta ändå sker, menar att katastrofbiståndet skall vara på plats tidigt. Det kan gå efter det att första varningen inkommer till dess att det internationella samfundet reagerar i handling. Dåär det ofta för sent och människoliv går till spillo - på grund av passivitet - helt i onödan. Alla har rätt till adekvat hälsovård, vilket är en rättighet som kränks över hela vår värld. Malaria dödar nästan 2,5 miljoner människor , främst i de fattigaste länderna i söder om . Inom bioteknologin finns stora möjligheter att ta fram ett definitivt vaccin mot malaria. Men oviljan att finansiera denna forskning är tydlig. En variant av tuberkulos som är resistent mot alla traditionella mediciner har blossat upp, främst i de fattigaste länderna, men även i vårt närområde i de baltiska länderna och i . Hiv/aids utgör en växande katastrof där miljontals människor drabbas och hela samhällen hotas av utplåning. Bromsmediciner finns, men det saknas ofta pengar att betala och distribuera dem. Det har också skett en explosionsartad ökning av hiv/aids i och många länder i . Situationen är så akut att extraordinära insatser måste sättas in. bör kraftfullt bistå i kampen för att bekämpa och hindra spridningen av sjukdomar som främst drabbar utvecklingsländer, exempelvis malaria, tuberkulos och inte minst hiv/aids. syn på utvecklingspolitik och hiv/aids utvecklas i särskilda motioner. Humanitärt bistånd i krig och naturkatastrofer Det är i krig och vid katastrofer som människors rättigheter kränks som mest. I akuta katastroftillstånd råder särskilda förutsättningar och regler för hur humanitära insatser skall hanteras. Naturkatastrofer omgärdas av mindre komplicerade regler än krig och konflikter. Den humanitära rätten, som finns med i , innebär att människor i konfliktområden har rätt till humanitär hjälp. De har rätt till förnödenheter och tak över huvudet. Särskilt utvalda organisationer med speciella mandat skall se till att sårade och sjuka - både civila och soldater - får den vård de behöver. De uppgifter som en humanitär hjälpinsats i konfliktområden innebär omfattar såväl assistans som skydd. Vad gäller assistans ingår allt som har med människors fysiska behov att göra, bland annat att vatten och mat finns att tillgå liksom en förebyggande och kurativ sjukvård. Den andra delen gäller juridiska uppgifter, som t.ex. att besöka krigsfångar, arbeta med familjeåterförening och göra känt för befolkningen vilka lagar och regler som gäller i den svåra situationen. Det är viktigt att det humanitära biståndet får ökat utrymme i det fredsuppbyggande arbetet och i utvecklingssamarbetet. I många av världens pågående konflikter finns det barnsoldater. Dessa psykiskt och fysiskt misshandlade barn riskerar skador . Flera hundra tusen barns rättigheter kränks genom att de tvingas delta i strider och konflikter runtom i världen. Mer än 120.000 barnsoldater finns i , enligt . I stort sett alla världens regeringar har ingått muntliga avtal att beakta barnens rättigheter till särskilt skydd. Men på många platser i världen har barnen inte bara utsatts för samma lidande som vuxna, utan även varit en särskild målgrupp på grund av att de är just barn och därmed beroende, sårbara och påverkbara. Det finns på sina ställen handlingsprogram för träning av barn till duktiga soldater. Användningen av barnsoldater är helt oacceptabelt och kampen mot detta måste prioriteras i det internationella samfundet. Hjälpa flyktingar i nöd Det enorma antalet flyktingar som flyr undan krig, naturkatastrofer och djupaste fattigdom har inte minskat under det senaste årtiondet. befann sig enligt FN:s flyktingkommissariats (UNHCR) beräkningar mer än 20 miljoner människor på flykt i världen. UNHCR menar att alltfler flyktingar söker sina vägar till väst. Om inte omvärlden tar tag i roten till de problem som tvingar människor att lämna sina hemländer kommer detta utvecklas till en ohållbar situation. Kritik riktas även från UNHCR mot att världens regeringar väljer ut särskilda flyktingområden beroende på strategiska intressen och officiella påtryckningar. Krav måste också ställas på världens regeringar att uppfylla de särskilda rättigheter som tillkommer människor med flyktingstatus. De flyktingar som vill, skall beredas möjlighet att återvända till sitt hemland, eller om det handlar om internflyktingar, till sin hembygd. I dessa fall måste säkerheten och skyddet för återvändande flyktingar garanteras. anser att de minskade bidragen till UNHCR från medlemsländerna utgör ett stort problem, vilket tvingar UNHCR att stänga kontor och lägga ner flyktingläger runt om i världen. måste arbeta för att ändra EU:s hårda flyktingpolitik, att öka viljan att hjälpa flyktingar i nöd, liksom att öka bidragen till internationella hjälporganisationer. Våldtäkt används ibland som vapen i krig. Antingen enbart riktat mot kvinnan i sig eller som hämnd eller tortyr för manliga närstående. Systematiserade våldtäkter som hämnd var mycket vanliga då militära interventioner sattes in i Kosovo, eftersom verksamheten på marken inte kunde kontrolleras från luften. Merparten av de militära interventionerna genomfördes i just luftrummet. I många av världens konflikter är våldtäkter och sexuellt utnyttjande snarare regel än undantag. Det är positivt att adhoc-tribunalerna för krigsförbrytelser i det och genom fällande domar fastställt att systematiserade våldtäkter i konflikter är ett brott mot mänskligheten. Men mycket mer måste göras av det internationella samfundet för att skydda kvinnor från dessa övergrepp. Också på detta område skulle en permanent internationell brottsmålsdomstol, lydande under FN, kunna vara ett effektivt verktyg. och de mänskliga rättigheterna Skyddet för mänskliga rättigheter i bygger på en gemensam värdegrund och stärks av en mångfald europeiska samarbetsorgan, vilket är värdefullt och underlättar flexibilitet. Av särskild betydelse är , vars domstol är den främsta garanten för mänskliga rättigheter i . Den tidiga 1900-talshistorien visar på behovet av mellanstatlig kontroll av respekten för mänskliga rättigheter. med dess konvention har blivit den viktigaste oberoende kontrollinstansen. 45 europeiska stater har skrivit under och är därmed underordnade som slutlig instans. Konventionen är unik genom möjligheten för enskilda personer att föra en medlemsstat till internationell domstol. har konventionen kompletterats genom att flera nya områden har tagits upp av , bl.a. genom konventioner om tortyr, sociala rättigheter och biomedicin. Resurserna till arbetet i måste stärkas. Genom sin stora geografiska täckning, sin tradition av politisk dialog, och genom starka ställning har rådet en unik betydelse för de mänskliga rättigheterna. Men lider domstolen av en enorm arbetsbörda som lett till oacceptabla dröjsmål i rättsprocessen. () är en annan viktig regional organisation som har ett nära samarbete med ifråga om mänskliga rättigheter. fokuserar på krishantering, konfliktförebyggande och återuppbyggnad efter konflikter, liksom frågan om etniska minoriteter. I och med EU-samarbetets fördjupning blir det också nödvändigt att unionen i den praktiska politiken tar ett större ansvar för mänskliga rättigheter. Ett viktigt område är flyktingpolitiken. råder ett farligt vakuum i ansvarsfördelningen mellan EU och medlemsstaterna. Flyktingars situation har försämrats på ett skrämmande och oacceptabelt sätt. tror att en gemensam europeisk flyktingpolitik kan råda bot på detta, inte minst för att förhindra det som kallas "refugees in orbit", alltså att flyktingarna skickas runt mellan länder i stället för att deras asylansökan prövas. Men en gemensam flyktingpolitik måste präglas av öppenhet och generositet. har flyktingsamarbetet handlat mycket om kontroll, restriktioner och visumtvång och alltför lite om rättigheter. EU bör ha gemensamma minimiregler för flyktingmottagande, som inte hindrar att en medlemsstat har generösare regler. De asylsökandes rättigheter måste slås fast i lag - till exempel rätten att få kommunicera på sitt eget språk. Tyvärr finns fortfarande synnerligen stora skillnader i flyktingars rättigheter mellan EU-staterna. Kostnaderna för flyktingmottagande bör delas solidariskt mellan medlemsstaterna. De länder som får ta emot en oproportionerligt stor andel flyktingar ska få stöd. Om inte detta genomförs, finns det stor risk att ingen tar ordentligt ansvar, utan den restriktiva flyktingpolitiken kommer fortsätta. Dock vill vi betona att inte får gömma sig bakom kravet på en gemensam politik, utan eftersträva en betydligt mer generös flyktingpolitik än den stränga och rättsosäkra politik som den socialdemokratiska regeringen upprätthåller . En annan institution som måste ses över är viseringskravet. kräver Schengensystemet visum för resande från 132 länder! Detta är troligen en orsak till den ökade flyktingsmugglingen och därmed den omänskliga behandlingen av flyktingar. Det är uppenbart att denna politik inte främjar mänskliga rättigheter. EU har också ett stort ansvar för att bekämpa s.k. trafficking, d.v.s. handel med kvinnor och barn. Vår tids fruktansvärda slavhandel måste bekämpas gemensamt. Opinionsbildning, polissamarbete, europeiska åklagare och bekämpandet av fattigdomen i delar av östra är viktiga verktyg i den kampen. EU måste ha klara regler för hanteringen av förbrytelser mot mänskliga rättigheter av en stat inom unionen. Det är rimligt att en framtida innehåller regler vilka möjliggör för unionen att suspendera en medlem som allvarligt och upprepade gånger bryter mot mänskliga rättigheter. Terrorbekämpning och mänskliga rättigheter Den internationella terrorismen har skakat världen . Terrorism är i sig inget nytt fenomen, men terrorismens tilltagande globalisering, ökande styrka och fanatism har gjort kampen mot terrorn till en fråga högst upp på den internationella dagordningen. Terror slår rakt mot civila och är ett ständigt hot mot samhället eftersom ett terrordåd oftast sker utan förvarning och slår blint. Terror är en grotesk form av krigföring och en grov kränkning av människovärdet och de mänskliga rättigheterna. Men kampen mot terrorismen måste ske med metoder som stämmer överens med det öppna och demokratiska samhällets principer. Därför ser vi med oro på tendenser till minskade beviskrav, fängslanden utan formella anklagelser, alltmer av ökad övervakning och avlyssning och specialstyrkor som i sin terroristjakt kan agera utanför internationell och nationell rätt. Vi har sett sådana exempel också i . Näringslivet och mänskliga rättigheter Liberaliseringen av varu-, tjänste- och finansmarknader tillsammans med IT-revolutionen håller på att skapa en integrerad global marknad. Men det är inte bara ekonomin som integreras. Även politiskt och kulturellt pågår en globaliseringsprocess. Allt detta får konsekvenser för MR-arbetet. Förutsättningarna ökar för opinionsbildning och information i de mänskliga rättigheternas tjänst. Det är svårt eller omöjligt för tyranniska regeringar att skyla sin verksamhet. Redan kan vi se tecken på en växande internationell debatt kring etiska frågor, där globala nätverk driver på eller kritiserar stater och företag. Stater, NGO:er och företag måste samverka i MR-frågorna eftersom alla är "globala aktörer" och har ett ansvar för utvecklingen i världen. Etik och moral i näringslivet På grund av sitt ekonomiska och sociala inflytande har näringslivet stora möjligheter att stärka respekten för mänskliga rättigheter. Det vore oförsvarligt att inte utnyttja denna potential. FN:s generalsekreterare har tagit initiativ till Global Compact; en överenskommelse med näringslivet om att samarbeta kring nio principer för mänskliga rättigheter, miljö och social utveckling. Förhoppningen är att alltfler företag ska ansluta sig till överenskommelsen, och utarbeta egna planer för uppfyllandet av målen. Att engagera sig för mänskliga rättigheter bör ses som ett moraliskt obligatorium för multinationella företag. står det klart att detta kan ligga i företagets eget intresse. Bland annat därför att konsumenter världen över numera kritiskt analyserar företagens verksamhet. Dessutom kan den samlade effekten av ett engagerat näringsliv driva på utvecklingen mot en rättsstat i utvecklingsländer, vilket är betydelsefullt även för ekonomin. Företagens inre verksamhet tjänar som regel också på respekt för grundläggande rättigheter, vilket bidrar till stabilitet och goodwill. anser att alla multinationella företag baserade i ska redovisa hur de agerar i förhållande till mänskliga rättigheter utifrån ett antal kriterier. Detta för att öka genomskinligheten för konsumenter, medborgare och tydliggöra för företaget självt hur deras verksamhet påverkar mänskliga rättigheter i länderna där de är verksamma. Företag bör också uppmanas och få hjälp av myndigheter och handelskamrar för att utarbeta en etisk kod för sin verksamhet. Det är viktigt att en sådan kod blir så konkret som möjligt, och därmed realiserbar. Om den innehåller alltför yviga löften är risken stor att den inte fylls med innehåll. Åtaganden bör omfatta: Internationella arbetslivsnormer (bland annat konventioner), exempelvis: barnarbete, mötesfrihet, frihet att bilda fackföreningar, icke-diskriminering, trygghet i arbetet. Stränga regler för investeringar i länder där MR-situationen är allvarlig. Hänsyn till verksamhetens miljöstörande konsekvenser för särskilda gruppers livsvillkor. Motarbetande av korruption. I första hand bör företagen fokusera på den egna verksamheten och där driva igenom punkterna ovan. Operationaliseringen av uppförandekoden är naturligtvis ofta mycket svår. En nyckel är utbildning av personal, så att medvetenheten och kunskapen finns på arbetsplatserna. En annan är system för ansvarsutkrävande och kontroll inom företaget, men också att den etiska koden och dess tillämpning blir föremål för extern värdering. Det är glädjande att uppförandekoder sprider sig bland näringslivet, även i . går det långsamt, och här har staten också ett stort ansvar, inte minst som ägare av ett antal företag verksamma i olika länder. I förlängningen rymmer globaliseringen stora möjligheter till ökad respekt för mänskliga rättigheter. Den internationella närvaron och de gränsöverskridande kommunikationerna gör att handlingsfriheten för förtryckande regimer har minskat betydligt. Dessutom innebär det ekonomiska utbytet med omvärlden att också idéer utbyts, vilket sätter tryck på auktoritära regimer. Exempelvis menar att ökad handel med ett land som på kan betyda oerhört mycket för de mänskliga rättigheterna och därför bör välkomnas. Men detta sker inte med automatik, utan förutsätter att arbetar stenhårt för att sprida de mänskliga rättigheterna och demokratin till . Men det finns all anledning att aktivt styra handeln i rätt riktning. Inom WTO har det höjts röster för att inkludera MR-frågor i en framtida handelsrunda. Frågan är mycket känslig. Det finns en klar risk att MR används som svepskäl för fortsatt protektionism från i-länderna mot u-världen. Om mänskliga rättigheter ska in i WTO:s agenda måste det därför finnas tydliga regler som inte lämnar utrymme för sådant missbruk, och som syftar till dialog snarare än bestraffning. anser att WTO:s dagordning måste breddas, så att handelspolitiken görs förenlig med det vi vill åstadkomma på andra områden, som miljön och sociala villkor. Även mänskliga rättigheter måste få en plats, framför allt genom att konventioner om arbetsvillkor får en stark ställning i världshandelssystemet. Utan att ställa orimliga krav på bör man uppmana till successivt höjda standarder. Skånberg (kd)