mot · GS02Ub473 · 2004-10-05 00:00:00 — Universitet, högskola och forskning Den högre utbildningens viktigaste uppgift är att förmedla kunskap. För att möjliggöra det krävs kompetenta högskolelärare och forskare, en stimulerande arbetsmiljö samt studiesocial trygghet. Kristdemokratisk högskolepolitik har därför sin grund i kunskap, valfrihet och trygghet. Alla tre delar måste finnas med i en kvalitativ högre utbildning. Utifrån de tre ledorden vill utveckla styrningen av den högre utbildningen och bl a förbättra resursfördelningssystemet. Vi vill stimulera tillgången till högre utbildning genom distansutbildning och en antagningsprocess som är lokal, nationellt likvärdig och som ser till studenternas faktiska kunskaper. Studiesociala frågor, studentutbyte, yrkeshögskola och forskning behandlas i separata motioner. 4En kristdemokratisk högskola - kunskap, valfrihet, trygghet6 4.2Värderingar - en förutsättning för kunskapens frihet6 4.4Inriktning för lärosätena: kunskap, valfrihet, trygghet7 6.4Rekrytering från underrepresenterade grupper12 6.6Avgifter för utländska studenter utanför EES13 8Styrningen av högskolor och universitet16 8.3Dimensionering och antagning för kunskap19 8.5Lägg ner små myndigheter20 9Forskning: I väntan på en proposition21 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den vetenskapliga verksamhetens utgångspunkt i en värdegrund byggd på etik och västerländsk humanism. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att värdegrunden bör framgå i högskoleförordningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att grundutbildningsanslagen bör innehålla avsatt del för vetenskaplig anknytning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det skall vara möjligt att bedriva forskning inom avgränsad del av ett vetenskapsområde. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärosätens inriktning och profilering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samarbete mellan lärosäten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bildning i resurstilldelningssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om implementering av etiska aspekter i undervisningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall främja etiska dimensioner i undervisningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om garanterad lärarledd tid. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av vetenskapliga och pedagogiska metoder vid tillsättande av lärartjänst vid lärosäte. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om adjunkters möjlighet till forskarutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om målsättningen disputerade lärare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten att profilera sig som enbart lärare respektive forskare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kompetensutveckling för lärare vid lärosäten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skapa tidsbegränsade lärartjänster. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en pedagogisk utbildning för lärare vid lärosäten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om individualisering av högskolans undervisning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärosätens frihet att utforma sin verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillträde till lärosäten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mångfald i antagningsmetoder till lärosäten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppmuntra mångfald i antagningsprocessen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att beakta rekrytering från underrepresenterade grupper vid utformningen av resurstilldelningssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärosätenas ansvar för Nätuniversitetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om myndigheten . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärosätenas ansvar för lärcenter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avgiftsfrihet för studenter från och EES-länderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om översyn av högskoleförordningen för att möjliggöra att avgifter tas ut av studenter som kommer utanför EES-området. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppmuntra ett treterminssystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över studentkårernas mandat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över hur studenters inflytande kan öka. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta bort kårobligatoriet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärosätenas ansvar för jämställdheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om likabehandling av studenter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att högskolorna skall vara självförvaltande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hur ordförande respektive rektor för ett lärosäte skall utses. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om processen vid rekrytering av rektor i högskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fastighetsägandet i högskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att resurstilldelningssystemet skall ta hänsyn till kursernas svårighetsgrad. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att resurstilldelningssystemet skall ta hänsyn till pedagogisk mångfald. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Bolognaprocessens implementering i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad detaljreglering i mål för examina. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över systemet med poängförtur. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om meritvärdering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fler fria högskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nedläggning av små myndigheter och samordning av deras uppgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en fast grundfinansiering för att minska lärosätenas sårbarhet vid växlande söktryck. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en andel avsatt till forskningsanknytning i grundutbildningsanslagen. 4En kristdemokratisk högskola - kunskap, valfrihet, trygghet Den outsläckliga kunskapstörsten är ett av de mest framträdande dragen i den mänskliga naturen. Denna drivkraft har resulterat i att människan under historiens lopp skaffat sig allt mer kunskap om tillvaron, vilket manifesterats i vetenskapliga landvinningar. Med ny kunskap kan vi bättre förstå och förvalta vår värld. Det är utifrån kunskapens fundamentala roll för vårt samhälle, som månar om den högre utbildningens kvalitet och frihet. Samhället har både behov av och skyldighet att främja vetenskap och vetenskapliga framsteg. måste sökandet efter kunskap och den vetenskapliga verksamheten ha sin utgångspunkt i en medveten etik som slår vakt om de grundläggande värdena i vårt samhälle. Kunskap kan användas både konstruktivt och destruktivt och medför därför ett stort ansvar. Vi lever i en ofullkomlig värld, en värld där människan finns i ett spänningsfält mellan ont och gott och alla människor begår misstag. Dagens kunskaps- och informationssamhälle ställer därför höga krav på människors etiska medvetenhet och förmåga att identifiera, bearbeta och ta ställning i etiska frågor utifrån en helhetssyn. Den vetenskapliga verksamheten måste dels ha etiska ramar, dels ha en levande diskussion om denna etik. 4.2Värderingar - en förutsättning för kunskapens frihet De politiska organen måste stifta lagar som utgår från samhällets värdegrund. Såväl enskilda personer verksamma inom universitet och högskolor som vetenskapssamhället i stort har ett ansvar för att verksamheten bedrivs med respekt för värdegrunden. Det västerländska samhället är byggt på en värdegrund av etik och västerländsk humanism. Människans unika och lika värde, människolivets okränkbarhet och individens frihet är grundpelare i denna värdegrund som utgör en god bas för ett lärande klimat och ska vara grundläggande för all utbildning. Dessa värderingar är en viktig förutsättning för ett tolerant och öppet samhälle där mångfald i kunskapsutvecklingen råder. anser därför att värdegrunden för högskolans verksamhet bör framgå i högskoleförordningen. En av grundstenarna i den kristdemokratiska politiska filosofin, personalismen, utgår från människan och tar hänsyn till att hon har både kroppsliga, själsliga och andliga behov. Detta påverkar såväl utformning som innehåll av den högre utbildningen. Högre utbildning är ett sätt att möta människors strävan efter utveckling och kunskap och var och en som har intresse av och förutsättningar för universitetsstudier ska beredas möjlighet till detta. Att öppna utbildningsplatser för sökande som gjort ett medvetet och fritt val innebär att denna mänskliga resurs får utvecklas och växa. ser därför positivt på att fler fått tillgång till högre utbildning, även om vi understundom ifrågasatt kvaliteten i genomförda förändringar. verkar dock ambitionen från socialdemokraternas och stödpartiernas sida vara att alla högskolor ska göra allt. Alla högskolor strävar efter att tilldelas vetenskapsområden, d.v.s. att få fasta statliga forskningsanslag. Alla högskolor ska ha så stor bredd och så stort djup som möjligt. Eftersom är ett litet land såär detta inte rimligt: Volymen av studenter räcker inte till för det. 4.4Inriktning för lärosätena: kunskap, valfrihet, trygghet De förändringar som vill göra har tre utgångspunkter, tre ledord: kunskap - valfrihet - trygghet. För att kunna utveckla dessa begrepp i den högre utbildningen vill vi göra förbättringar i stort och i smått, och förslagen finns samlade kring dessa begrepp i texten nedan. Påövergripande nivå ser följande modell: universiteten har ansvar för ett brett utbildningsutbud och excellenta forskningsmiljöer med djup på forskningsnivå i kraft av sina volymer och etablerade kompetens, högskolorna har en bredd i grundutbildningen, är framstående på undervisning och erbjuder excellenta undervisningsmiljöer samt löser forskningsanknytningen via samarbete med universiteten, grundutbildningsanslagen innehåller en avsatt del för vetenskapsanknytning och lärarens forskning, så att lärarnas kompetens kan upprätthållas och stärkas, högskolor kan ha forskningsområden där nationellt och internationellt ledande forskning bedrivs. Detta behöver inte vara ett helt vetenskapsområde. Det måste också vara möjligt att ge forskningsanslag till avgränsade områden, utan att tilldelas ett helt vetenskapsområde, all utbildning i kvalificerat yrkeskunnande samlas i regionala yrkeshögskolor. Dessa tankar utvecklas i en särskild motion om yrkesutbildning. All högre utbildning ska knytas till en levande forskningsmiljö. Högskolor och universitet kan dock inte på alla forskningsfält bedriva egen forskning och ligga i forskningsfrontens framkant. Därför ska högskolor och universitet stimuleras att profilera sig inom ett begränsat antal områden. Denna profilering ska utgöra bas för permanenta statliga forskningsmedel och leda till rätt att utfärda doktorsexamen. Kvaliteten i de övriga ämnena där högskolorna bedriver grundutbildning bör garanteras genom att högskolorna stimuleras till samarbete med andra lärosäten där dessa ämnen är profilerade. På så sätt knyts även dessa ämnen till forskningsmiljön. Konkurrens mellan lärosäten är en viktig drivkraft för stärkt utbildningens kvalitet. krävs samverkan för att resurserna ska kunna utnyttjas effektivt. Balansen är nu sådan att lärosätena ser varandra alltför mycket som konkurrenter och alltför lite som samverkansaktörer inom grundutbildningen. Om tyngdpunkten förskjuts i riktning mot ökad samverkan ökar förutsättningarna för att få till stånd starkare, om än färre, miljöer för de olika ämnena vid svenska universitet och högskolor. Lärosäten som samverkar bör premieras för det. En konsekvens av den kristdemokratiska personalismen är bildningstanken. Högskoleutbildning ska inte bara ge studenterna specifika ämneskunskaper för ett framtida yrke: Den måste också leda till personlig utveckling, samhällsengagemang och kritiskt tänkande. Det nuvarande resurstilldelningssystemet, där uppnådda studieresultat inom ämnes- och programstrukturer avgör resurstilldelningen, motverkar den bredare bildningen. De strängare regler som infördes inom studiemedelssystemet minskar också möjligheterna för studenter att skaffa sig en bredare allmänbildning. För att bättre motsvara en modern syn på bildning måste svensk högre utbildning förändras så att utbildningarnas innehåll breddas, bidrar till studenternas personliga utveckling, förstärker kopplingar mellan teori och praktik/livserfarenhet och gör högre utbildning och forskning tillgänglig för fler. anser att en förändring av anslagssystemet för den högre utbildningen måste innehålla ett särskilt stöd för bildningsaktiviteter. Den utredning som tillsatts för att se över resurstilldelningssystemet bör lämpligen se hur bildning kan stimuleras bättre i ett vidareutvecklat system. I senare tids internationella utbildningsfilosofiska debatt är det en tydlig tendens att etikfrågor kommit i fokus. Norm- och värderingsfrågor avhandlas intensivt på olika områden och inte längre enbart inom ramen för filosofisk etik och teologisk etik. Sedan ett part decennier besätts tjänster inom bland annat vårdetik, medicinsk etik och miljöetik. Detta har på flera håll utvecklats till egna akademiska discipliner. Det tycks finnas ett allt starkare behov inom högskolevärlden av att fördjupa diskussionen kring etiska värderingar och moraliskt handlande som nödvändiga element i vardagen. Vad innebär begrepp som etik och moral, akademisk frihet, lojalitet mot överordnade, kollegialitet, respekt för studenter, professionalism, yrkesetik? Detta är exempel på frågeställningar som etiska samtal kan vara ägnade att belysa. anser att etiska aspekter bör vägas in i samtliga utbildningar. Varje högskola bör ges i uppdrag att redovisa hur de etiska frågorna implementeras. bör få i uppdrag av regeringen att verka för att etiska dimensioner, utifrån samhällets värdegrund, naturligt integreras på samtliga utbildningsområden. Högskolelagen (1 kap 9 §) anger vad den grundläggande högskoleutbildningen ska ge studenterna. Målsättningarna går inte att uppfylla utan ett adekvat stöd i form av lärarledd undervisningstid och annan handledning. Undersökningar visar att lärosätena sett sig tvingade att dra ner på lärartid, eftersom regeringens till synes ogenomtänkta och ofinansierade platsökning i högskolan inte har åtföljts av tillräckliga resurser. Den genomsnittliga löneökningen för lärare var . Också detta innebär att högskolans resurser fortsätter att urholkas. Vid universitets humanistiska och samhällsvetenskapliga fakultet har studenterna fått nöja sig med två till fyra timmars undervisning . konstaterade en statlig utredning att ca tio timmars undervisning är ett minimikrav för att kvaliteten i utbildningen ska vara säkrad. Socialdemokraterna har använt den högre utbildningen som ett medel för att reglera överskott på arbetskraft snarare än att satsa på högskolan för dess egentliga uppgifter. Det har lett till avsevärda problem med kvaliteten. finns inga garantier för att studenterna kan erhålla adekvat stöd och handledning. menar att det är viktigt att en sådan garanti införs och att en miniminivå för vilket stöd, t.ex. föreläsningar, seminarier, handledning och annan pedagogisk vägledning, som studenterna har rätt till läggs fast. anser att en tionde punkt bör införas i högskoleförordningens 6 kap 7 § (som stadgar vad en kursplan ska innehålla), nämligen: 10) omfattning av lärarledd undervisningstid eller motsvarande. är nästan hälften av högskolelärarna eller äldre. har antalet studenter ökat med . Antalet lärare ökade bara med . För att ändå bibehålla kvaliteten i grundutbildningen har lärarna i ökad utsträckning arbetat oavlönat. Det har lett till ökad utbrändhet bland lärarna. Eftersom lärarkåren i högskolan är bärande i den högre utbildningen, gör detta frågan om förändringar i resurstilldelningssystemet till en mycket viktig fråga för framtiden. Vid anställningsförfarande visar erfarenheten att stor vikt tillmäts de vetenskapliga meriterna, bl.a. beroende på att de pedagogiska meriterna är svåra att mäta. anser att lika stor vikt bör läggas vid både vetenskaplig och pedagogisk skicklighet och att metoder för att säkerställa och utveckla detta bör åstadkommas av . Eftersläpningen i andelen disputerade lärare är stor, speciellt på de yngre lärosätena. Adjunkterna betyder mycket i undervisningen. Vi ser dock en risk att ekonomiskt trängda prefekter inrättar adjunkturer i stället för lektorat för att spara pengar. Mot bakgrund av att adjunkterna är en större grupp än lektorerna, är det rimligt att yngre respektive nyanställda adjunkter erbjuds möjlighet att inom anställningen genomgå forskarutbildning. Målsättningen måste vara att andelen disputerade lärare når av högskolans lärarkår. Vidare är det angeläget att lärarnas kompetensutveckling säkerställs. Varje lärare bör ha en egen skriftlig kompetensutvecklingsplan som kontinuerligt uppdateras i samråd mellan läraren och lärosätet. anser att både adjunkter och lektorer har en given plats inom högskolesfären. Mot den bakgrunden anser att det ska vara möjligt att profilera sig som enbart högskolelärare eller forskare. Det är inte allom givet att vara en god pedagog, och det är inte allom givet att vara en god forskare. Högskolans struktur måste skapa sådana möjligheter att människors olikheter kan tas till vara. Möjligheter att skapa tidsbegränsade lärartjänster, exempelvis vid de konstnärliga högskolorna, är viktigt för att inhämta kunskap och inspiration från fältet. Den undervisande personalens kompetens är av avgörande betydelse och därför bör all undervisande personal i högskolan ges en praktisk pedagogisk utbildning. är positiva till att en högskolepedagogisk utbildning krävs för fast anställning som högskolelärare. Vi ser fördelar i en nationell modell där lärosätena får ansvar för den pedagogiska utbildningen av lärare i hela landet inom ett ämnesområde. Det innebär exempelvis att alla högskolelärare i kemi genomgår en pedagogisk utbildning vid endast ett lärosäte i , en utbildning som vilar på praktisk pedagogik och hur denna kan användas specifikt för högskolekurser i kemi. Vi anser inte att det i första hand är utbildning i form av generella teorier som behövs, utan ämnesdidaktik, handledarskap och kunskap om utvärdering och om olika examinationsformer. Anknytningen till den egna verkligheten kan ge kursen ett större värde för läraren, och möjligheterna att utbyta idéer med ämneskollegor kan utveckla det egna arbetssättet. Några områden som bör ges särskild uppmärksamhet är olika pedagogiska metoder, som exempelvis problembaserat lärande, PBL, informationsteknologi, Internet m.m. och dess användbarhet för studenternas lärandeprocess, vetenskapsteori som ett verktyg och ett förhållningssätt i studenternas kunskapsinhämtning. Ambitioner som innebär konkretisering av de pedagogiska meriterna innebär att studenterna kan fåännu mer engagerande och intressanta lärare, liksom att anställningsförfarandet blir enklare på denna punkt. Likaså kan ett bra pedagogiskt meriteringssystem underlätta lönesättningen. I kunskapssamhället bör så långt som möjligt en valfrihet och flexibilitet råda så att så många som möjligt kan få del av kunskapen. Det stämmer väl med den kristdemokratiska grundstenen subsidiaritetsprincipen, vilken innebär att den gemenskapsnivå som berörs av beslut och som på ett ändamålsenligt sätt kan sköta en uppgift också ska få ansvar för den. De överordnade gemenskaperna har en skyldighet att stödja när så behövs och respektera enskilda människors rättigheter och gemenskapernas kompetensområden. I enlighet med subsidiaritetsprincipen ska universitet och högskolor ha stor frihet att utforma sin verksamhet. Också den enskilde studenten ska ges ett stort inflytande över sin utbildning, liksom forskaren och forskarlaget ska ha stor frihet att bedriva den forskning de bedömer vara intressant. Statens uppgift är att stödja lärosäten, studenter och forskare. Det måste totalt sett finnas ett brett utbud av utbildningar så att människors olika begåvningar och förmågor kan tas till vara och utvecklas. Högskolans organisation måste vara öppen för olika former och kombinationer av utbildningar. Den högre utbildningen ska vara öppen för människor i olika åldrar och livssituationer. Det måste finnas plats för både utbildningsprogram och fristående kurser, beroende på om man vill ha ett färdigt studiepaket eller skapa sin egen utbildning. Det är ett stort resursslöseri när inte ambitioner, lämplighet och kunskaper är avgörande faktorer för hur studentsammansättningen ser ut. I ett kunskapssamhälle som utvecklas allt snabbare riskerar klyftorna mellan olika utbildningsgrupper att öka. hittar alla inte fram till högskolan: Många av dem som gör det väljer att hoppa av eller slutför sina studier utan att ta examen. Den högre utbildningen måste bli bättre på att utgå från studenterna som individer och inte som ett homogent kollektiv, kapabelt att klara av storföreläsningar. En studiemiljö med studenter av olika kön, bakgrund och erfarenheter höjer kvaliteten, eftersom fler perspektiv skapar mer kreativa diskussioner och höjer kunskapsnivån. En ökad individualisering av undervisningen är nödvändig. anser att mer avancerade kurser i gymnasieskolan bör ges ett högre meritvärde än mer grundläggande kurser. Detta säkerställer att gymnasiestudenterna har det kunskapsdjup och den studievana som möjliggör en smidig övergång till högskolan. Regeringen måste skyndsamt lägga fram en proposition, eftersom frågan om tillträde till högskolan har så tydlig koppling till den förestående förändringsprocessen. Eftersom vi kristdemokrater ser positivt på högskolornas frihet att sätta sin lokala prägel och profil på utbildningsutbudet, anser vi att inte heller behörighetskraven kan eller ska vara identiska. Vi anser det inte vara statens uppgift att centralt styra vilka förkunskapskrav och behörighetsregler som ska gälla, utan bara att garantera jämlikhet och kvalitet. Antagningsperioden bör också vara nationellt samordnad så att presumtiva studenter ges möjlighet att söka olika utbildningar och högskolor parallellt. Högskolorna ska ha stor frihet att utarbeta egna behörighetskrav och urvalsmetoder utifrån utbildningens karaktär. Ett brett antagningssystem ger olika grupper och individer fler möjligheter att söka sig till den högre utbildningen. Antagning och urval kan göras utifrån gymnasiebetyg, högskoleprov, andra prov eller till exempel genom intervjuer. Meriter av olika slag ska kunna beaktas när de är relevanta för utbildningens innehåll. En stor frihet att sätta studenternas kunskaper och färdigheter i centrum ger lärosäten bättre möjlighet att anta intresserade studenter. anser att bör uppmuntra mångfaldsarbetet genom att stödja lärosätena. 6.4Rekrytering från underrepresenterade grupper finns olika såväl ekonomiska som mentala murar som i praktiken bidrar till att människor hålls utanför högre utbildning.