mot · GS02Sf365 · 2004-10-05 00:00:00 — Sammantaget är det dock den socialdemokratiska regeringens havererade integrationspolitik som bär ett stort ansvar för svårigheten för människor att försörja sig och därmed få makt över sitt liv. 6.1Tillgång till arbetsmarknaden snabbt Det är bedrövligt få flyktingar som har egen försörjning även efter att de mottagits i en kommun. Undersökningar visar att det finns ett klart samband mellan socialbidrag som försörjning vid mottagandet i kommunen och långtidsberoende av socialbidrag efter mottagningen. Tidig kontakt med svenskt arbetsliv är avgörande för att öka chanserna till jobb. Därför måste denna insats påbörjas redan vid en asylansökan, oavsett om personen ifråga får uppehållstillstånd eller ej. För asylsökande och flyktingar är det viktigt att förenkla möjligheten att få arbetstillstånd och givetvis att korta handläggningstiderna rejält. kan asylsökande endast arbeta om handläggningstiden beräknas bli . Det krävs dessutom att man ansöker om undantag från permanent uppehållstillstånd för att kunna få arbeta. Om man inte gör det och sedan får avslag på sin ansökan och överklagar kan man inte söka arbetstillstånd. Då får man inte arbeta. Det finns även de som har fått avslag på sin ansökan, men som inte kan avvisas, och som trots detta inte får arbeta. De kan således vara här utan att ha möjlighet att få försörja sig. Detta är enligt vår mening onödigt stelbenta regler och krångel. Så sent som framförde DO kritik mot AMS för att arbetssökande vägrats registrering, för att de saknade permanent uppehållstillstånd. Dessutom har arbetsförmedlingarna utvecklat en praxis som innebär att bara de som klarat av sfi-språktestet får stå till arbetsmarknadens förfogande. anser att alla onödiga regler och hinder skall undanröjas. Att kunna språket är visserligen viktigt för att komma ut på arbetsmarknaden, men arbete kan också vara ett sätt att lära sig språket. Särskilt för dem som saknar tidigare studievana kan ett arbete där språket lockas fram i en vardagssituation vara betydligt mer effektivt än skolbänken. Vuxenutbildningen har , enligt , blivit en förvaringsplats som fördröjer inträdet på arbetsmarknaden. Många har redan, förutom utbildning, lång yrkeserfarenhet från hemlandet. Intervjuer visar att studerande i första hand vill ha arbete. Eftersom syftet med svenskundervisning bl.a. är att underlätta inträdet på arbetsmarknaden är den "praxis" som många arbetsförmedlingar utvecklat helt orimlig. Den innebär att personer som inte uppnått en viss poäng i sfi-undervisningen inte anses kunna stå till arbetsmarknadens förfogande och alltså inte antecknas som arbetssökande. Sfi-undervisningen pågår och många av dem som deltar har vistats i . Många invandrare har gått kurs efter kurs utan att nå godkänd nivå. Enligt rapport7 klarar godkänd nivå efter . Sex av tio går fortfarande kvar i utbildningen efter mottagandet. Det blir en ond cirkel. Man får inte komma till ett jobb där man praktiskt skulle lära sig svenska - därför att man inte kan tillräcklig mycket svenska. Men för många är det så att man snabbast och bäst lär sig svenska på jobbet. Många arbetsuppgifter kräver inte så goda svenskkunskaper i startskedet. I har ett antal kurser startats, bl.a. med EU-stöd, som visar möjligheter att med specialutformade kursplaner och arbetsplatspraktik snabbt lyckas få ut kursdeltagarna i vanliga jobb. För att stödja invandrares inträde på arbetsmarknaden bör ett system med jobbguider införas. Jobbguidens uppgift är att ta ett personligt ansvar för den arbetssökande och på olika sätt stödja, entusiasmera och lotsa denne fram till ett arbete. Funktionen behöver inte vara i offentlig regi utan kan vara t.ex. i ideell regi. Detta är särskilt viktigt för personer med invandrarbakgrund eftersom många saknar ett socialt nätverk, referenser och erfarenhet av att söka arbete i . Man skall även kunna få hjälp med att skriva ansökningar och att träna inför en intervju. Det skall finnas jobbguider med invandrarbakgrund som, ur sitt speciella perspektiv, vet hur det är att söka jobb i . Det krävs också en reformation av hela den nuvarande arbetsmarknadspolitiken för att fler bl.a. invandrare snabbare skall komma ut på arbetsmarknaden. Detta utvecklas i vår motion om arbetsmarknadspolitik. 6.3Ta till vara invandrarkvinnornas kompetens Det är viktigt att invandrarkvinnornas kompetens tas till vara. De hamnar ofta sist i kön till arbete. I vårt land finns mycket språkkompetens samlad, genom alla de personer som kommit hit från andra länder. Den specifika kännedomen om olika länders kultur är en ovärderlig kunskap att använda inom olika branscher och industrier. Trots detta låter vi speciellt invandrarkvinnorna vara utan fotfäste på arbetsmarknaden. En särskild insats behövs för att inventera invandrarkvinnors specifika kompetens som kan vara till stor nytta i arbetslivet. Dessa kvinnor bör sedan ges utbildning om svenskt arbetsliv. 6.4Utred varför ungdomar med utländsk bakgrund står utanför arbetsmarknaden Undersökningar8 visar att ungdomar med utländsk bakgrund har en högre arbetslöshet än andra ungdomar. Även de som är födda i eller som har invandrat till , har högre arbetslöshet. Skillnaden består även om betygen, utbildningen, språkkunskaperna räknas med i jämförelsen med andra ungdomar. Detta är mycket oroväckande och tyder på stora brister i systemet. anser att regeringen bör tillsätta en utredning som ser över orsakerna till denna utveckling, och föreslår lämpliga åtgärder. 7Företagande och entreprenörskap - grunden för arbete, tillväxt och välfärd Uppemot en kvarts miljon människor i arbetar i företag som startats och drivs av personer med invandrarbakgrund. Vart femte nytt företag9 startas av en person som invandrat till . En stor del av företagarna med utländsk härkomst är kvinnor och ungdomar. Att skapa bättre möjligheter för företagande och arbete är en viktig väg för att såväl minska utanförskap och segregation som främja tillväxten och välfärden. Alla företagare, oavsett bakgrund, är beroende av goda förutsättningar för att starta, lokalisera och driva företag. Den viktigaste insatsen för att stimulera eget företagande för invandrare är därför att skapa ett gott företagsklimat generellt i . vill skapa ett positivt näringsklimatet genom vår sammanlagda närings-, skatte-, energi-, utbildnings- och arbetsmarknadspolitik samt den övergripande ekonomiska politiken. har drivit kravet att enskilda personer ska få sätta av pengar skattefritt på ett så kallat etableringskonto inför en framtida företagsstart. Detta är en möjlighet för personer som har svårt att få kapital till start av företag. Varje svensk medborgare måste känna sig behandlad med respekt och värdighet för den de är. Etableringskontot bör kompletteras med en fond som kan ge bankgarantier, speciellt avsedd för invandrare, som behöver hjälp med bankgarantier vid företagsstart. Behovet av denna typ av fond finns eftersom många invandrare bott i alltför för att ha haft möjlighet att sätta av pengar på ett så kallat etableringskonto eller har hunnit bygga upp sociala kontakter som kan hjälpa till som borgenärer och/eller finansiärer. 8Mångfald och inte enfald i rättssamhället Trots nya lagar och vackra tal av statsråd förekommer diskriminering i vårt samhälle. Den finns på bostadsmarknaden, där människor nekas att hyra bostad på grund av sin härkomst eller blir hopfösta i betongförorter. Den finns på arbetsmarknaden där människor på grund av sin härkomst inte blir kallade till intervju, än mindre får anställning. Den finns i rättsväsendet där invandrare oftare blir dömda och till hårdare straff. Diskriminering utgör ett allvarligt problem för den enskilde vars naturliga rättigheter förtrampas men också för samhället i stort eftersom den innebär ett dåligt resursutnyttjande och tillvaratagande av humankapital. Diskrimineringen utförs av enskilda. Flertalet av dessa är emellertid sällan medvetna om att de diskriminerar i sin verksamhet. Bankens kredithandläggare tänker således knappast på diskriminering när han avslår Karims ansökan om billån på grund av han får låga inkomster även om han har beviljat , med samma förutsättningar, ett lån. Personalchefen har knappast diskriminering i åtanke när han lägger civilingenjören ansökan åt sidan eftersom han inte har tid att bedöma meritvärdet i hennes utbildning. 8.1Bekämpa diskriminering i arbetslivet Antalet anmälningar inom arbetslivet till ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) har ökat fem gånger . Att det existerar outnyttjade tillgångar på arbetsmarknaden och att dessa förblir outnyttjade på grund av diskriminering vittnar även flera utredningar om. Varken utbildningsnivå eller kulturella olikheter kan förklara de stora skillnaderna i sysselsättning mellan utrikes och inrikes födda. Inte heller inställningen till arbete eller sökaktivitet. En studie visar att det är en större andel utrikes födda än inrikes födda som anser att det är viktigt att ha ett arbete. Bland invandrargrupper finns det även ett starkare socialt tryck från anhöriga och vänner om vikten att ha arbete. Jämförelser som gjorts av sökaktivitet visar att utrikes födda söker efter platsannonser i lika stor utsträckning som inrikes födda. Aktiviteten att svara på annonser var dessutom högre bland utlandsfödda.10 8.1.1Förstärk kunskapen om och tillämpningen av diskrimineringslagstiftningen Enligt en kunskapsmätning utförd av DO och har alltfler arbetsgivare och fackliga företrädare kunskap om lagarna mot etnisk och religiös diskriminering. Men är de aktiva åtgärder som lagen kräver få på landets arbetsplatser. Nära nog varannan arbetsgivare har inte vidtagit några aktiva åtgärder för att förebygga etnisk diskriminering. En tredjedel av de fackliga företrädarna känner inte till sitt ansvar enligt lagen. menar att fackföreningar har ett ansvar för att kontrollera och övervaka sina medlemmars intressen och se till att diskriminering bekämpas. har arbetsmarknaden utvecklats på ett sätt som medfört att långt ifrån alla arbetstagare är fackanslutna. Ytterligare några är inte medvetna om fackets roll. Det är därför viktigt att kunskapen om diskriminering inte bara är facklig utan allmängiltig bland arbetstagare. anser att det aktiva arbete som DO utför för att informera, stödja men även upptäcka diskriminering är mycket viktigt. Detta är även en av orsakerna till att vi vill anslå ytterligare medel för ombudsmannens arbete. anser vidare att det är allas gemensamma ansvar att motarbeta och förhindra att diskriminering och mobbning förekommer på arbetsplatserna. 8.1.2Rättshjälp och höjt skadestånd vid diskriminering i arbetslivet Det har i blivit svårt för privatpersoner att föra talan mot organisationer och företag på grund av försämrad rättshjälp och att rättsskyddsförsäkringen över huvud taget inte utgår i tvister hänförda till arbetslivet. Konsumentförsäkringslagen måste ändras så att försäkringsbolagen tillhandahåller en rättskyddsförsäkring som också omfattar tvister i arbetslivet. Det kan innebära en smärre höjning av försäkringspremien. skall reglerna för rättshjälp förbättras. Genom en sådan åtgärd undanröjs också det monopol som facket i praktiken har genom att det endast är via dem som enskilda människors anmälan om diskriminering fungerar. Motverkande av diskriminering i arbetslivet blir riktigt effektiv först när arbetsgivaren drabbas av direkta ekonomiska sanktioner såsom skadeståndsanspråk. Ur ett internationellt perspektiv är skadestånden för dem som drabbats av diskriminering i arbetslivet i väldigt låga. För att markera att diskriminering är oacceptabelt anser vi att skadeståndet bör höjas. 8.2Etnisk mångfald i arbetslivet - staten skall föregå med gott exempel Den lag som trädde i kraft kräver att alla arbetsgivare bedriver ett aktivt arbete för etnisk mångfald och mot diskriminering. I den integrationspolitiska propositionen (1997/98:16) som antogs av framhåller regeringen att staten har ett särskilt ansvar som föredöme. Regeringen uppdrog åt samtliga myndigheter att upprätta handlingsplaner för att främja etnisk mångfald bland sina anställda. Trots att DO tagit fram skriftliga råd inför myndigheternas arbete med handlingsplaner hade av samtliga myndigheter färdigställt en handlingsplan . efter att regeringen uppdragit åt myndigheterna att utarbeta handlingsplaner har fortfarande en tredjedel inte gjort det. Statskontoret har dessutom överlämnat en rapport som visar att mångfaldsarbetet inte är en naturlig del av verksamheten och att handlingsplanerna inte haft någon effekt på myndighetens verksamhet. Det är därför knappast förvånande att den statliga förvaltningen har få utrikes födda medarbetare. Detta kan knappast ses som något föredöme för andra arbetsgivare. Regeringen bör verka för att arbetet påskyndas när det gäller upprättandet av handlingsplaner samt att de i praktiken har någon verkan. Ett första steg mot ett land som tar vara på kraften i den kulturella mångfalden är att stat, kommuner och landsting i sina organisationer har minst en femtedel av de anställda med annat ursprung än det traditionellt svenska. De anställda skall spegla befolkningens struktur i samhället. Staten, kommuner och landsting bör föregå som goda exempel. De ska visa att vi har allt att vinna på de mångkulturella arbetsplatserna. När man söker arbete skall man värderas efter meriter. För att säkerställa att arbetsgivare vid rekrytering av personal inte tar otillbörlig hänsyn till bl.a. namn bör ansökningshandlingar avkodifieras. Genom avkodifieringen ersätts den sökandes personuppgifter av en kod. Ansvarig för rekryteringen tar sedan ställning till vem som är mest meriterad och därmed går vidare till intervju. Stat och kommun bör föregå med gott exempel och införa sådana rutiner. 8.3Diskriminerande bemötande vid svenska myndigheter presenterade och samhälle (SNS) en oroväckande undersökning11 om invandrare och deras möten med svenska myndigheter. Undersökningen visar att kontakterna med arbetsförmedlare entydigt varit negativa upplevelser. Förutom bristande eller felaktig information, likgiltighet och arrogans vittnar intervjuerna om direkt diskriminering från arbetsförmedlarna. Arbetsförmedlingen anklagas bl.a. för att hänvisa invandrarna till typiska invandrararbeten, att de bara bekräftar bilden på det utanförskap man redan känner, att egna initiativ bemötts mycket negativt, att de rekommenderats att glömma sina yrken osv. Två olika forskare12 anser att myndigheternas (socialförvaltningen, arbetsförmedlingen, flyktingförläggningar) tjänstemäns bemötande av flyktingar och invandrare fick avgörande betydelse för arbetssökande och möjligheterna att få arbete. En annan studie13 visar att även ungdomar som har invandrat till eller som har föräldrar med invandrarbakgrund, påverkas av arbetsförmedlarnas bemötande. Enligt studien tenderar arbetsförmedlarna att se begränsningar hos ungdomarna och fokusera på problemen istället för att se möjligheterna. menar att dessa uppgifter är oerhört allvarliga. DO har samarbetat med för att säkra att det inte förekommer etnisk diskriminering bland arbetsförmedlarna. Trots detta menade DO så sent som att problemet kvarstod. uppmanar den socialdemokratiska regeringen att vidta nödvändiga åtgärder för att komma till rätta med uppgifterna om negativa bemötandet bland myndighetspersonal, särskilt Arbetsförmedlingen. 8.4Rättighetsombudsmannen - en ombudsman för alla Det är inte alltid enkelt för medborgaren att veta vilken ombudsman (JämO, DO, HomO, HO) som ansvarar för vilket område. För medborgaren skulle det vara lättare att kunna vända sig till en ombudsman; . skall beivra diskriminering och ha ett särskilt ansvar för opinionsbildning mot diskriminering, främlingsfientlighet och rasism. anser att ombudsmannen skall vara en från regeringen fri myndighet och i stället underställas . Rekryteringen till ombudsmannaskapet bör ske i en betydligt öppnare process än . De fyra olika men likartade diskrimineringslagstiftningar som finns är onödigt röriga och svåra att följa. Vi vill i stället ha en generell lagstiftning mot diskriminering. har, bl.a. genom initiativ från , tillkännagett för regeringen behovet av att utreda lagstiftningen och ombudsmännens roll. En parlamentarisk utredning har tillsatts som skall överlämna sitt betänkande . 8.4.1Ombudsmannen mot etnisk diskriminering - motor i opinionsbildning Den kristdemokratiska grundsynen om alla människors lika och absoluta värde innebär en skyldighet att ständigt och i alla sammanhang ta avstånd från och motverka diskriminering, främlingsfientlighet och rasism. Vi anser att Ombudsmannen mot diskriminering eller den framtida bör ha ett speciellt ansvar och fungera som motor i opinionsbildningen mot dessa företeelser. För detta ändamål anslår vi ytterligare för vardera . Vi avvisar satsningen på antidiskrimineringsbyråerna. Länsstyrelserna och kommunerna skall ta det regionala och lokala ansvaret för att motarbeta diskriminering, rasism och främlingsfientlighet. Det totala anslaget för åtgärder mot diskriminering m.m. uppgår till . anser att goda insatser mot diskriminering, rasism och främlingsfientlighet kan göras inom ramen för dessa medel. 8.5Ökad mångfald inom rättsväsendet Mångfald inom rättsväsendet är av avgörande betydelse för dessa institutioners trovärdighet. För att motverka negativ särbehandling av olika grupper måste rättsväsendet arbeta mer aktivt med att rekrytera fler med invandrar- och minoritetsbakgrund till utbildning och anställning inom polisen, domstolsväsendet och kriminalvården. Det krävs djärvare riktade satsningar i t.ex. mångetniska bostadsområden . Högskolor bör exempelvis lägga en del av sina juridiska utbildningar i mångetniska bostadsmiljöer. De politiska partierna måste ta sitt ansvar för att utse nämndemän som återspeglar befolkningssammansättningen. 8.6Rasistiska och nazistiska organisationer opererar rasistiska och nazistiska organisationer på många skolor och försöker värva medlemmar och sympatisörer. En av de viktigaste förebyggande insatserna är att förmedla kunskap om hur dessa organisationer fungerar och arbetar. Skolan har en nyckelroll i arbetet bland unga mot främlingsfientlighet och rasism. anser att de rasistiska yttringarna och andra grova organiserade brott som drabbat samhället måste bemötas med en effektiv lagstiftning. Därför anser vi det angeläget att deltagande i och stöd till rasistiska och kriminella organisationer skall förbjudas. Det är en nödvändig åtgärd för att komma tillrätta med den grova kriminaliteten och bevara ett fritt demokratiskt samhälle. Krav på detta har förts fram i kristdemokratiska motioner. Mindre än hälften av landets poliser har tillräcklig kunskap om hur man hanterar hatbrott och rasistiska brott. Såväl polis som åklagare har betonat vikten av att denna typ av frågor ingår i polisutbildningen. 9Systemfel i introduktionen av flyktingar När asylsökande får permanent uppehållstillstånd överförs denne automatiskt till den kommun som man vistas i. Sedan när flyktingens familj kommer blir det den aktuella kommunen som har ansvar att ordna med boende och introduktion. Den nuvarande flyktingmottagningen har en rad "systemfel" som försvårar mottagandet av flyktingar och skapar ogynnsamma förhållanden för delaktighet i samhället. 9.1Sluta "möblera" med människor - inför utvecklingspeng Vem vill bli "kommunplacerad"? Den svenska flyktingmottagningen har ett drag av planekonomi som leder till oönskade konsekvenser. Det är riksdag som fattar beslut om flyktingpolitiken. är också bundet av internationella konventioner på området. Trots detta avgör varje kommun om de skall göra en överenskommelse med om att ta emot flyktingar eller ej. Det finns ett antal kommuner som konsekvent säger nej. Vi har alltså i realiteten inte en nationell flyktingpolitik, i varje fall inte när det gäller det initiala mottagandet. Flyttströmmar av svenskar inom landet till storstadsområdena är större än invandringen av asylsökande. Kommunerna i exempelvis har ingen möjlighet att tacka nej till norrlänningar som får jobb i området. Lyckas de hitta en bostad, får de förstås bosätta sig var de önskar. Varför skall inte samma grundregel gälla för en flykting? Flyktingar som kommer till beter sig helt rationellt. De söker sig till storstadsområdena eftersom chansen är störst att få ett jobb där. Men invånare i storstadsområdena är vana att tänka regionalt. Man kan bo i en kommun, arbeta i en annan, ha barnen i skola i en tredje osv. Flyktingen och dennes familj blir däremot "instängd" i en kommun. Om man i längden skall kunna upprätthålla en solidarisk flyktingpolitik, torde det inte kunna gälla andra regler för flyktingar än för till exempel norrlänningar som flyttar till storstaden. Flyktingmottagningen bör därför bli regional i stället för . När en asylsökande får uppehållstillstånd borde han eller hon få ett eget huvudansvar för att hitta ett jobb och en bostad som är tillräckligt stor för familjen. Givetvis krävs hjälp av någon myndighet med grundlig information om var i regionen det finns jobb och var det finns bostäder. Det är dock den nyanlände som själv bestämmer var han eller hon slutligen vill bosätta sig. Vinsterna med en sådan förändring av flyktingmottagningen är flera. För det första överförs huvudansvaret till flyktingfamiljen. Man undviker risken för passivitet. För det andra kan inte kommun neka en flykting att bosätta sig där det går att hitta en bostad. För det tredje blir flyktingens villkor likadana som för den som flyttar inom . Tre forskningsrapporter om invandrare i har visat att denna "placeringspolitik" varit negativ för dem som utsatts för den. De som placerats i en kommun fick lägre inkomster och blev mer socialbidragsberoende än de annars skulle ha blivit. Forskarna beräknar att inkomsterna för dessa var lägre och beroendet av socialbidrag var högre än det skulle ha varit utan politiken.14 En regional flyktingpolitik fordrar ändrad lagstiftning. Vi föreslår att systemet med avtal med kommunerna avskaffas. Stödet till den nyanlände bör i stället följa individen i form av en utvecklingspeng som fördelas och betalas ut av . Därigenom ges individen och den lokala nivån ett större ansvar. För denna administrativa uppgift anvisar vi särskilda medel till under utgiftsområde 10. bör även betala ut ersättningen till kommunerna för t.ex. sfi-undervisningen. 9.2Skapa ett mänskligt möte anser att varje kommun med jämna mellanrum skall ordna introduktionsmöten för alla nyinflyttade, såväl svenskar som nyanlända invandrare. Där skall man kunna få information om kommunen, företagande, föreningar, svenskundervisning m.m. Vi måste förbättra mötet med . I stället för dagens ensidiga kontakt med myndigheter behöver vi ha fler som engagerar sig frivilligt för att på olika sätt hjälpa nyanlända invandrare in i det svenska samhälle. Ett sådant utbyte är positivt för båda parter. I stället för dagens ensidiga kontakt med myndigheter behöver vi ha fler som engagerar sig frivilligt för att på olika sätt hjälpa nyanlända in i det svenska samhället. Ett sådant utbyte är positivt för båda parter. Varje nyinflyttad bör erbjudas en kontaktfamilj på orten. En fördel är om någon i familjen har samma yrkes-, utbildnings- eller intressebakgrund som flyktingen. Kommunerna bör med hjälp av föreningar och organisationer aktivt rekrytera kontaktfamiljer. Även andra former av frivilliginsatser bör kommunerna arbeta med. Ett lyckat exempel är försöken i med personliga guider som hjälper flyktingar in i det svenska samhället, s.k. flyktingguider. Försöket har fallit väl ut och många har visat intresse för att hjälpa till. Enligt integrationspolitikens mål skall barn eller ungdomar erbjudas en individuellt anpassad introduktionsprogram. Undersökningar visar dock att så inte är fallet.15 Eftersom behoven är annorlunda för barn och ungdomar jämfört med vuxna måste introduktionen anpassas därefter. Vid upprättandet av introduktionsplanerna bör kommunerna samarbeta med barnen och deras föräldrar så att de känner att de kan påverka sin situation.