ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02So623 · 2004-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att stärka vårdgivarnas kunskap om biverkningar av läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att stärka den kliniska forskningen kring äldre och läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över vilka åtgärder som krävs för att stärka kunskapen hos blivande läkare i frågor som rör klinisk farmakologi. Undersökningar har visat att av patienterna som tvingas uppsöka den internmedicinska akutsjukvården drabbats av problem orsakade av läkemedel. I stor utsträckning är detta kända typer av biverkningar som ofta är dosrelaterade. Dessa typer av biverkningar kan i vissa fall vara mycket allvarliga men kan oftast både förutses och motverkas. En bättre kunskap om läkemedelsbiverkningar, bättre individuell uppföljning och en tydlig kunskap kring vilka andra läkemedel som patienten använder och hur dessa påverkar medicineringen, är nycklar i det förebyggande arbetet. För att detta skall fungera behöver sjukvården bättre kunskaper kring hur läkemedel verkar och kring läkemedelsbiverkningar. Regeringen bör låta utreda vad som behöver göras för att stärka sjukvårdsgivarnas kunskap och förståelse för dessa frågor. Problemet med läkemedelsbiverkningar är kanske allra allvarligast bland äldre patienter som ofta har ett flertal olika läkemedel. Äldre multisjuka patienter har i genomsnitt tolv läkemedel per person. Svårigheten att bedöma hur dessa läkemedel påverkar varandra är uppenbar. En aktuell studie från visar att vart femte akutfall bland personer som får hjälp av äldreomsorgen i orsakas av felaktig dosering av läkemedel. Ofta beror detta på att läkemedelsdoserna inte är anpassade för de äldre. Regeringen bör därför stärka den kliniska forskningen kring äldre och läkemedel har läkemedelsbolagens information till läkare allt mer ifrågasatts, framför allt med anledning av debatten kring ökade läkemedelskostnader. Problemet är, som jag ser det, inte fullt så mycket ett problem som borde fokuseras på läkemedelsbolagens marknadsföring som på sjukvårdens brist på oberoende information. Klinisk farmakologi är den medicinska specialitet som bland annat berör effektiv och säker läkemedelsanvändning. Enligt en undersökning gjord av saknar merparten av sjukhuschefer och läkemedelskommittéer klinisk farmakologisk kompetens inom den egna organisationen. Enligt enkäten svarade t.ex. av sjukhuscheferna att de saknade kliniska farmakologer. Detta är mycket oroande med tanke på både behovet av att minska läkemedelsbiverkningarna och behovet av en oberoende läkemedelsrådgivning. Detta är också viktigt om man på ett korrekt sätt ska kunna minska läkemedelskostnaderna. Regeringen bör ge i uppdrag att se över vilka åtgärder som krävs för att stärka kunskapen hos blivande läkare i frågor som rör klinisk farmakologi.
mot · GS02So624 · 2004-10-05 00:00:00 — Äldre makars möjlighet att leva tillsammans tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utarbeta ett lagförslag som säkerställer att även äldre människor får fatta livets viktiga beslut om t.ex. boende mat och rekreation själva. Äldre människor har en självklar rätt att fatta de avgörande besluten i livet själva. Det handlar om val av boende, omsorg, vilken mat man ska äta, möjlighet till umgänge och möjlighet att komma ut. Inte sällan rapporteras om att äldre människor som levt tillsammans skiljs åt när den ena behöver vård och omsorg. När den ena maken blir i sådant behov av vård eller omsorg att denna behöver en plats på ett äldreboende, lämnas den andra ofta kvar i det gemensamma hemmet. Ligger boendet långt från makarnas ursprungliga, gemensamma hem, innebär det att möjligheten att besöka varandra blir liten. Att skiljas åt efter att ha delat allt under ett liv innebär naturligtvis en stor påfrestning, inte minst genom den oro som det vållar att inte få vara nära den som är sjuk. En orsak till att makar skiljs åt är att den ena parten inte bedöms som tillräckligt dålig för att få en plats på samma boende som sin sjuka make eller maka. Det är i grunden djupt omänskligt att skilja makar åt som levt hela sitt liv tillsammans. Socialtjänstlagens (2001:453) bestämmelser om äldre och kommunens ansvar för äldreboende tar klart sikte på den person som är i behov av omsorg och vård. På samma sätt förhåller det sig på en rad områden. Äldres möjlighet att påverka vad man ska äta eller hur ofta man ska gå ut är ofta upp till kommunernas goda vilja eller ekonomiska förutsättningar. Det borde övervägas att utarbeta ett lagförslag för att säkerställa att även äldre människor själva ska kunna fatta livets viktiga beslut om t.ex. boende, mat och rekreation.
mot · GS02So632 · 2004-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vilka som omfattas av disciplinansvaret i särskilda boendeformer. Det har ibland visat sig besvärligt att klargöra vilka som omfattas av disciplinansvaret i särskilda boendeformer, begreppet vårdinrättning i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område (LYHS). Med hänsyn till inte minst patientsäkerheten är det viktigt att denna fråga löses. Begreppet vårdinrättning är dessvärre inte definierat i LYHS och inte heller i förarbetena till LYHS eller tidigare, motsvarande lagstiftning. I många fall innebär det inte några problem att begreppet vårdinrättning inte är definierat i lagen eller förarbetena. Dock kan det bli gränsdragningsproblem vad gäller vissa, ofta nyare vårdformer. I ett aktuellt fall (1151:04:B3) gällde frågan om ett behandlingshem för unga vuxna med psykiska besvär skulle ses som vårdinrättning. ansåg att så inte var fallet. Problemet skulle kunna lösas genom en omformulering i aktuellt lagrum - 1 kap. 4 § LYHS - med följande förtydligande. "Med vårdinrättning avses en inrättning där den huvudsakliga verksamheten är att se som hälso- och sjukvård." Därigenom hamnar till exempel hem där det sociala inslaget är det mer framträdande utanför vårdinrättningsbegreppet.
mot · GS02So644 · 2004-10-05 00:00:00 — Regionalt resurscentrum för barn som utsatts för övergrepp tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av regionala resurscentrum med fokus på utsatta barn. I finns ett barnkriscentrum vars målgrupp är barn och ungdomar i åldern som varit utsatta för misshandel eller sexuella övergrepp samt deras familjer. Kriterierna är, barn med fysiska skador, barn som berättat om misshandel eller sexuella övergrepp, barn som berättat om konkreta, allvarliga hot, våldtäktsoffer, det vill säga ungdomar som varit utsatta för våldtäkt av förövare utanför familjen, barn som utsatts för sexuella övergrepp på förskola/skola samt offer för barnpornografi. Man har också identifierat vilka ärenden man inte arbetar med. Barnkriscentrums målsättning är, att med barnet i centrum, etablera en fungerande samverkan mellan olika myndigheter. Syftet är att barnet/familjen skall få ett bra bemötande i krisen. Barnet skall inte behöva träffa olika myndighetspersoner på olika ställen utan krisbehandling skall kunna komma igång snabbt i samband med läkarundersökning och polisintervju. Alla intervjuer av barn sker på barnkriscentrum. Målsättningen är också att socialsekreterarna på barnkriscentrum skall samla in kunskap och aktuell forskning för att kunna ge stadsdelarna bra service, hjälp och stöd i dessa svåra ärenden. Vid fysisk misshandel kommer rättsläkare till barnkriscentrum och gör alla undersökningar på barn . Behövs sjukvård skall barnen erhålla vård på barnkliniken i . Forskning på området säger att samrådsgrupper medför samordningsvinster. För barnet är det tryggt att bara behöva gå till ett ställe och träffa samma personer. I anslutning till polisintervju kan barn få stöd direkt vilket är en bra förutsättning för vidare behandlingsarbete och förhindrar traumatisering. Forskning visar också att de barn som fått bearbeta de upplevelser de varit med om mår bättre än de som inte fått tillfälle till det. Informationen till föräldrarna blir tydlig eftersom alla professionella runt barnet har samma synsätt. Barnet behöver inte upprepa sin historia för många myndighetspersoner. En annan samarbetsvinst är att ansvarsfrågan blir klargjord, vem gör vad i ärendet. Om barnet känner sig tryggt, berättar de mera och gör det lättare för polisen att få fram bevis. Utredningarna blir därmed mer rättssäkra. Vi tror att ett barnkriscentrum skapar förutsättningar för att undvika missförstånd och konflikter mellan myndigheter och därmed ökar samarbetsviljan. Detta ger bättre handläggningsmetoder och ger möjlighet till metodutveckling, något som kommer de drabbade barnen och familjerna till gagn. Detta leder sannolikt till ångestreducering och resursbesparing för alla inblandade. Vi tror att regionala barnkriscentrum sannolikt ökar förutsättningarna för att det första bemötande av barnet/familjen blir bra, vilket är viktigt för familjens fortsatta kontakt med myndigheter , detta bör därför stödjas och uppmuntras.
mot · GS02So649 · 2004-10-05 00:00:00 — Orättvist högkostnadsskydd i tandvården tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det långsiktiga målet är ett högkostnadsskydd för alla i tandvården. 65-plus-reformen infördes och var tänkt för 75-plus. Budgeten var 600 miljoner. Därefter ändrades åldersgränsen till utan att tillföra mer pengar. har den kostat 2,3 miljarder. En försäkring med en åldersgräns och en maxtaxa för patienten leder till de effekter vi nu sett. Först sparar patienten in på sina tandvårdskostnader genom att inte gå till tandläkaren före åldersgränsen vilket leder till ett ackumulerat tandvårdsbehov. Det gör vårdbehoven större än nödvändigt och leder i sin tur till att mer vård behöver utföras. Därutöver premieras inte vårdinsatser som syftar till att bevara tänder. 65-plus inte isolerad från övrig tandvård - den resulterar i en delning av tandvården Prisreglering och effekterna av högkostnadsskyddet för personer påverkar utvecklingen av tandvården som helhet. Utvecklingen är att svensk tandvård håller på att delas upp. Barn, gamla och sjuka får i större utsträckning sin tandvård inom folktandvården och övriga vuxna hänvisas företrädesvis till privattandvården. 65-plus-reformen baseras inte på vårdbehov utan påålder. Det är naturligtvis en parameter för ett skydd mot höga kostnader som inte är bra. De som är har ett högkostnadsskydd, oavsett om deras tandvårdsbehov är stort eller inte, medan de som är har ett mycket sämre skydd.
mot · GS02So651 · 2004-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att regleringen av de antroposofiska läkemedlen får en långsiktig lösning. Antroposofiska läkemedel framställs huvudsakligen av växter och mineraler. Det finns olika framställningsmetoder, en del av medlen framställs enligt homeopatiska metoder. Medlen finns som orala, utvärtes, injektioner, ögondroppar och suppositorier. Sortimentet är mycket stort. Antroposofiska läkemedel förskrivs av legitimerade läkare som har ansvar för deras effekt. Vidarkliniken eller av Vidarkliniken utsedd ombud har fått försäljningstillstånd för vissa antroposofiska läkemedel för att möjliggöra en försöksverksamhet. Tillståndet gavs med stöd av 5 § första stycket i läkemedelslagen, där det föreskrivs att ett läkemedel får säljas först sedan det godkänts för försäljning. Enligt 5 § andra stycket i lagen får ett läkemedel efter tillstånd även säljas i andra fall om det finns särskilda skäl. Frågor om tillstånd enligt 5§ andra stycket prövas enligt 7 § första stycket i lagen av regeringen eller efter regeringens bemyndigande, . har dispensen förlängts i 12 regeringsbeslut. Den är förbunden med vissa villkor. Den omfattar samtliga i Weleda AB:s och Walas kataloger upptagna medel med undantag av en särskild lista. Nuvarande dispens gäller till utgången av 2006 eller den tidigare tidpunkt som regeringen fastställer. Under alla åren har de antroposofiska läkemedlen inte kunnat registreras i p.g.a. svåruppfyllda dokumentationskrav och registreringskostnader i relation till antalet sålda medel. Regeringen har 1997 och 2000 gett i uppdrag att inordna de antroposofiska läkemedlen i befintlig lagstiftning eller komma med förslag till lagändringar. Intentionen var att långsiktigt förbättra tillgängligheten för de antroposofiska läkemedlen. Det har inte varit möjligt att inordna de antroposofiska läkemedlen i befintlig lagstiftning och har inte heller gjort förslag till ändrad lagstiftning. Dispensen förlängdes i avvaktan på nya EU-direktiv. Beslut om nytt EU-direktiv fattades . Det innehåller ingen reglering för antroposofiska läkemedel. I direktivet för homeopatika 2004/27, artikel 16/2A ges möjlighet för medlemsländer att bibehålla eller införa särskilda regler i sitt territorium som avviker från dem som hänvisas till i artikel 14 (beskriver vad som betraktas som homeopatika). För att de antroposofiska läkemedlen skall finnas kvar i måste regeringens uppdrag att långsiktigt göra dem tillgängliga aktualiseras. EU-direktivet skall implementeras i den svenska lagen . Kommer 5 § och 7 § att finnas kvar och därmed dispensmöjligheten? Hur kommer artikel 16/2 i direktivet för homeopatika att implementeras i den svenska lagen? Vi anser att det är viktigt att regleringen av de antroposofiska läkemedlen får en långsiktig lösning. Det är viktigt för de patienter som nyttjar läkemedlen och det är viktigt att utövarna av antroposofisk medicin får besked om villkoren för sina läkemedel. Utan besked kan Vidarkliniken inte fortsätta sin verksamhet. En verksamhet som av regeringen värderas vara av riksintresse.
mot · GS02So656 · 2004-10-04 00:00:00 — En så kallad akutlista för droger tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en s.k. akutlista för ännu ej narkotikaklassade ämnen. Alltfler droger och substanser används av i berusningssyfte av framför allt ungdomar. Många substanser är narkotikaklassade och därmed enkla för polisen att kunna beslagta vid påträffandet. Problemet är alla de ämnen som var för sig eller i förening medför nya möjligheter till berusning och i många fall allvarlig sjukdom eller död. Lagstiftningen tar för att tillföra nya ämnen till listan med narkotikaklassade ämnen. I vissa länder har det gjorts möjligt att kunna sätta upp icke narkotikaklassade ämnen på en så kallad "akutlista" och därmed temporärt jämställa dem med olagliga droger. Detta skulle underlätta polisens arbete och kunna få bort många nypåträffade farliga ämnen från gatorna. skulle vara väl lämpat att ansvara för en sådan lista.
mot · GS02So657 · 2004-10-04 00:00:00 — Stöd till självmordsbenägna personer och deras anhöriga tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om speciella insatser till personer som löper störst risk att hamna i ett självdestruktivt beteende. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om översyn av rutiner samt resursförstärkning till psykiatrin. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd och stimulans till frivilligorganisationerna som arbetar med självmordsbenägna och deras anhöriga. Bakom självmord ligger en rad olika orsaker. Enligt lider ungefär en tredjedel av dem som försöker begå självmord av långvarig psykisk störning, en tredjedel av en övergående störning och en tredjedel är psykiskt friska. Bland dem som hyser självmordstankar är mycket få psykiskt sjuka. De har andra besvär som vantrivsel, fysisk och psykisk trötthet samt kroppsliga symptom. Andra utsatta grupper är missbrukare av alkohol och narkotika, hivsmittade och aidssjuka samt människor som utsatts för kränkningar av olika slag, till exempel mobbning, misshandel och olika typer av sexualiserat våld. Invandrare som utsatts för tortyr och andra krigsskador är ytterligare en riskgrupp. har traditionellt haft ett rykte som ett land med hög självmordsfrekvens, men efter uppgången uppvisar självmordstalen för den svenska befolkningen en stabil nedgång. I är självmordens andel cirka en och en halv till av den totala dödligheten. Bland unga och yngre medelålders personer ( ) är självmordet den ledande dödsorsaken för män och den näst mest utbredda för kvinnor. Den bristande kontinuiteten i den psykiatriska vården kan vara en självmordsrisk för många. En undersökning av den psykiatriska slutenvården för 34 unga människor som senare tagit sina liv visar att medan kontinuiteten inom barnpsykiatrin är god så brister den inom vuxenpsykiatrin och att detta haft betydelse för att ungdomarna tagit sina liv. Ett annat problem som anknyter till detta har förts fram av Svenska organisationen för prevention och efterlevandes stöd (SPES). Den har påtalat att vården inte alltid reagerar med uppsökande verksamhet när en självmordsnära person inte kommer på avtalat återbesök. Det måste vara en uppgift för vården att alltid undersöka varför en person med dessa problem inte kommer till en tidigare bestämd konsultation. Här krävs förmodligen både en översyn av rutiner men också resursförstärkning. Eftersom man generellt kan säga att den psykiska öppenvården har kunskap om vilka beteenden och mekanismer som kan fungera som varningssignaler samt har möjligheter att bearbeta självdestruktiva beteenden genom psykiskt stöd och terapeutiska behandlingar är det angeläget att denna delen av behandlingen prioriteras. Det finns en rad frivilligorganisationer till vilka självmordsbenägna personer och deras anhöriga kan vända sig för hjälp och stöd. Dessa gör en ovärderlig insats och deras arbete bör på olika sätt underlättas och stimuleras.
mot · GS02So662 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett rikstäckande helikoptersystem. Svensk sjukvård förändras snabbt emot att avancerade akutresurser centreras till ett färre antal sjukhus i . Nedläggning av mindre sjukhus medför att patienter vid akut insjuknande olycksfall m.m. har lång transporttid till sjukhus. I finns 7 ambulanshelikopterorganisationer där var och en har utvecklat ett eget system och egen inriktning avseende uppdragsprofil. I stora delar av landet finns ingen sådan resurs. Vi svenskar bör få samma tillgänglighet till prehospital vård som andra länder i och i . Målsättningen måste vara att en patient kan omhändertas vid olycksplatsen eller i hemmet av en kvalificerad resurs, dvs. en läkarbemannad helikopter . Det ger trygghet till dem som bor i landsorten, fjällvärlden och skärgården att en akutmottagning i form av ett helikopterteam kommer när olycka har skett. De nuvarande helikopterorganisationerna måste således kompletteras med ett antal mindre helikoptrar där teamet behandlar och flyger patienten till närmaste akutsjukhus. Läkarbemannad helikopter är en förutsättning för att diagnostik och behandling på olycksplatsen ska bli optimal. Detta system bör kompletteras med en eller två intensivvårdsutrustade helikoptrar som kan flyga långa sträckor under svåra väderleksförhållanden till sjukhus med högspecialiserad vård. En sådan riksresurs finns i form av helikopter. En läkarbemannad akuthelikopter har avsevärt kortare omloppstid än ett regelrätt vägambulanssystem. Det innebär att helikoptern kan utföra fler uppdrag än en vägambulans. Detta förhållande uppväger till en del de ökade kostnaderna för ett helikoptersystem. utredning har fastslagit att ett sådant system i skulle spara både människoliv och kostnader för invaliditet. Ett rikstäckande helikoptersystem kräver att staten blir huvudman för att garantera lika vård oavsett bostadsort. Helikoptersystemet blir då jämförbart med sjöräddning, flygräddning och polisväsendet.
mot · GS02So664 · 2004-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att överväga en regelförändring så att sanktionsmöjligheter kan vidtas gentemot sjukvårdshuvudman som inte fullgör sitt medicinska rehabiliteringsansvar. Många människor är långtidssjukskrivna och situationen är ur flera aspekter allvarlig. En mängd åtgärder måste komma till för att nå det uppsatta målet om att halvera sjukfrånvaron fram . Rehabilitering är ett samlingsbegrepp för flera olika insatser och ansvaret för dessa är fördelat på flera aktörer. Begreppet används på oklara sätt, vilket leder till en otydlighet om vem som har ansvaret för olika delar av rehabiliteringen. uppgift är att samordna arbetsmässig rehabilitering så att den enskilde försäkrade snabbare skall kunna återgå i arbete. Det är emellertid landstingen som har förstahandsansvaret för medicinsk rehabilitering medan arbetsgivaren har ansvar för yrkesmässig rehabilitering på den egna arbetsplatsen. Ansvaret behöver delas upp på ett mer tydligt sätt. I praktiken leder landstingens ovilja och oförmåga att ge en tidigt insatt och uthållig rehabiliteringsinsats till att både och arbetsgivare bekostar åtgärder som landstingen är ansvariga för. Kritiken i sjukvårdsfrågor riktas ofta mot att sjuka inte får sin operation. Vad som händer efter ingreppet är avklarat är lågprioriterat och bristerna är mindre lättfångade. Värk är en av de främsta orsakerna till långtidssjukskrivning. Enligt Diagnostiskt Centrum på får av alla smärtpatienter tillgång till rehabilitering. Diagnoser inom vad som kallas psykisk ohälsa står också för en stor del av långtidssjukskrivningarna. Detta är dock inget som prioriteras i sjukvården. Underlåter en sjukvårdshuvudman att ta sin del av ansvaret finns från samhället inga sanktionsmöjligheter. Staten har avhänt sig möjligheter att påverka sjukvårdsutbudet bland annat genom att inte längre förfogar över rätten att etablera alternativ till . Mot denna bakgrund finns behov av att överväga en regelförändring som innebär att sanktionsmöjligheter kan vidtas gentemot en sjukvårdshuvudman som inte fullgör sitt rehabiliteringsansvar. Dessutom bör också ges större möjligheter att köpa rehabiliteringstjänster. En möjlig sanktion är att stärka patienternas rätt till val av vårdgivare utanför de landstingsetablerade vårdinrättningarna och ge rätt till att, på bekostnad, där finansiera rehabilitering. kostnader för sådan finansiering kan sedan regleras vid de årliga överenskommelserna mellan staten och .
mot · GS02So668 · 2004-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hörseltest för barn. I används fortfarande i flertalet landsting det s.k. BOEL-testet, som infördes , för att avgöra hörseln hos små barn. får barnen träffa en sjuksköterska som med små bjällror i händerna skall avgöra om barnets blick orienterar efter ljudet. En del landsting har börjat införa mätning på nyfödda med hjälp av en liten apparat som registrerar impulser, som normalt kommer från örat, så kallad otoakustisk emission. Örat stimuleras med små klickljud. Misstänks någon form av hörselnedsättning får barnet komma till en hörselklinik som gör fler undersökningar och mätningar. En genomförd undersökning i av BOEL-testet på 2 500 barn visar att inget av de barn i testgruppen som hade behandlingskrävande hörselnedsättning upptäcktes. Däremot visades falskt positiva resultat för av barnen i testgruppen. Det finns mycket att vinna för barnets språkutveckling och kommunikation av en tidig diagnos och behandling, men det förutsätter moderna diagnosverktyg. Regeringen bör därför förelägga att utarbeta föreskrifter för nya metoder för hörselmätning i enlighet med motionen.