mot · GS02Ju293 · 2004-09-07 00:00:00 — Skärpta åtgärder mot våld mot kvinnor Våld mot kvinnor i nära relationer är ett utbrett samhällsproblem och kräver omfattande åtgärder från rättsväsendet, sociala myndigheter samt hälso- och sjukvården. av socialdemokratiskt regeringsinnehav är det fortfarande många nödvändiga förändringar som socialdemokraterna inte vill genomföra, exempelvis: höjt straffminimum för grov kvinnofridskränkning och för överträdelse av besöksförbud, elektronisk övervakning av de som inte respekterar ett utfärdat besöksförbud samt inrättande av en "" varje gång en kvinna mister livet efter våld från en närstående man. Regeringens raserande av närpolisreformen är också ett allvarligt problem för hotade kvinnor som snabbt skulle behöva hjälp av polisen. liberalerna vill slå fast att den grundlagsskyddade rätten till liv, frihet och säkerhet också i verkligheten omfattar alla - oavsett kön. Det finns dock i tusentals kvinnor som lever under ständigt hot, som utsätts för våld och som har sin rörelsefrihet inskränkt. Vi står fast vid våra tidigare åtgärdsförslag till bekämpande av mäns våld mot kvinnor. I denna motion skärper vi dessutom kraven på effektiva åtgärder ytterligare. Vi vill bland annat införa: ett nationellt personsäkerhetsprogram som omfattar särskilt hotade kvinnor, indraget körkort för gärningsmän som överträder besöksförbud, fler åtgärds- och behandlingsprogram inom kriminalvården för män dömda för våld mot kvinnor, förbättrade skadeståndsregler samt fler särskilda familjevåldsenheter där åklagare och polis samverkar. Vi vill sätta fokus på gärningsmännen, det är deras frihet - inte kvinnans - som ska begränsas tills de upphör med sitt brottsliga beteende. 5Våld mot kvinnor i nära relationer7 5.1Kvinnor och flickor som lever med hot i familjer med starkt patriarkala värderingar9 7Bättre skydd för kvinnor som utsätts för våld och hot11 7.1.1Tillsätt en ""13 7.2.3Barn som lever i familjer med våld15 7.3Modern teknik kan ge hotade kvinnor skydd17 7.6.1Behandling för de utsatta kvinnorna21 8Kommunernas stöd till våldsutsatta kvinnor22 8.1Brister i kommunernas stöd22 8.2Förbättra samverkan mellan kommuner och ideella organisationer23 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av kunskap och utbildning inom rättsväsendet, de sociala myndigheterna samt inom sjukvården gällande våldsprocessen, dvs. hur en kvinna i ett misshandelsförhållande systematiskt bryts ned. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om beaktande av invandrade, våldsutsatta kvinnors särskilda behov av bl.a. information. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till organisationer som arbetar med att hjälpa flickor och kvinnor som utsätts för hedersrelaterade brott samt utbildningsinsatser för berörda myndigheter.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om effektiva åtgärder mot kvinnlig könsstympning och ett utbildnings- och åtgärdsprogram mot barnäktenskap.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa hedersmotiv som en försvårande omständighet bland övriga faktorer för straffskärpning i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet att utreda ett utsatt barns situation utan en potentiellt farlig vårdnadshavares vetskap.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samkönat partnervåld. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om polis och åklagares rutiner och arbetsmetoder gällande våld mot kvinnor i nära relationer, åtgärder vid utfärdande av besöksförbud, överträdelser av besöksförbud och riskbedömningsmodeller. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kortare handläggningstider hos polis och åklagare samt gällande samverkan mellan dessa myndigheter och fler särskilda familjevåldsenheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnans rätt att få uppgifter om när den dömda gärningsmannen har permission eller släpps ut ur fängelset samt om skyddsåtgärder i samband med detta. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsättande av en "" varje gång en kvinna mister livet genom ett brott begånget av en närstående. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvärdering av tillämpningen av brottet grov kvinnofridskränkning samt en skärpning av straffskalan gällande detta brott. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rättsväsendets bemötande av brottsoffer för sexualbrott samt gällande utbildningsinsatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning om att barn som har bevittnat våld och hot i hemmet skall kunna ses som brottsoffer för psykisk misshandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bestämmelsen i 2 a § förundersökningskungörelsen gällande handläggningstider vid misshandel av barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att straffskalan för överträdelse av besöksförbud bör ändras så att det i normalfallet skall kunna dömas till fängelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet att dra in körkortet för gärningsmannen vid överträdelse av besöksförbud.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av försöksverksamhet med intensivövervakning med elektronisk kontroll av gärningsmän som överträtt ett utfärdat besöksförbud samt angående trygghetspaket och larm. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändrade regler för när personal inom hälso- och sjukvården samt skall kunna polisanmäla våldsbrott mot kvinnor.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om underlättande för brottsoffret att få ut ett utdömt skadestånd och att regeringen bör utforma förslag till hur dessa regler kan förbättras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändrade skadeståndsregler så att ersättning kan erhållas även för skyddsåtgärder som vidtas efter det att ett grovt kvinnofridsbrott har begåtts. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om äktenskapsskillnad och reglerna om skadestånd samt reglerna om skadestånd och försörjningsstöd.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skärpta handläggningsrutiner hos berörda myndigheter gällande sekretessmarkering och kvarskrivning.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett nytt institut - skyddad folkbokföring - införs inom Skatteverket.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättande av ett nationellt personsäkerhetsprogram och om ersättning för vissa kostnader. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om program och behandling inom kriminalvården gällande mäns våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kommunernas insatser mot våld mot kvinnor och samverkan med ideella organisationer samt tillsynsansvar.1 1 Yrkandena 3, 4, 6 och 27 hänvisade till SoU. 2 Yrkande 17 hänvisat till TU. 3 Yrkande 19 hänvisat till KU. 4 Yrkande 22 hänvisat till LU. 5 Yrkandena 23 och 24 hänvisade till SkU. Vi vet att det sker inom alla samhällsgrupper - oavsett utbildning, inkomst eller etnisk bakgrund. I och runt om i alla världens länder. Det handlar om mäns våld mot kvinnor. anmäldes det i 22 393 fall av misshandel mot kvinnor och 10 142 sexualbrott. Många kvinnor som utsätts för misshandel och sexualbrott vågar aldrig polisanmäla brotten. Vi vet därför att mörkertalet är stort. Våld mot kvinnor ses ofta som en enskild jämställdhets- eller "kvinnofråga". liberalerna ser det inte så. Vi menar att det först och främst är en fråga om mänskliga rättigheter. Rätten till liv, frihet och säkerhet är fastslagen i och i vår grundlag. Det är en mänsklig rättighet som omfattar alla människor - såväl kvinnor som män. lever många kvinnor under ständigt hot, återkommande misshandel och med sin rörelsefrihet inskränkt. Dessa kvinnors mänskliga rättigheter åsidosätts gång på gång. Våld mot kvinnor är även i allra högsta grad en fråga för rättsväsendet. Misshandel, hot och sexuella övergrepp utgör brottsliga handlingar som gärningsmannen ska åtalas för - oavsett om det sker mot kvinnor eller män, inom eller utom hemmets väggar. Våld mot kvinnor är också ett folkhälsoproblem. Våldet medför både fysiska och psykiska skador, sjukskrivningar och medicinering. Våldet drabbar också alla de barn som är vittnen till övergrepp inom hemmets väggar. Vi vet alla att det behövs omfattande åtgärder i arbetet mot mäns våld mot kvinnor. Det vet också den socialdemokratiska regeringen. socialdemokratiska valmanifest uttrycktes: "Vi vill ha kvinnofrid: Arbetet med att motverka våld mot kvinnor måste intensifieras." av regeringsinnehav som har gått har visserligen en del åtgärder och lagändringar skett, men sedan kvinnofridsreformen har arbetet gått trögt. Många förslag till stärkande av utsatta kvinnors situation har socialdemokraterna sagt nej till eller försenat. Vi tycker dock att alla genomförbara åtgärder som kan leda till att de utsatta kvinnorna får ett bättre skydd, bättre hjälp och förutsättningar att leva utan våld, hot och trakasserier måste prövas. Därför föreslår vi bland annat: skärpt straffminimum gällande överträdelse av besöksförbud och grov kvinnofridskränkning, elektronisk övervakning med "fotboja" för de män som inte accepterar ett besöksförbud, att får möjlighet att utreda ett hjälpsökande barns situation utan att behöva underrätta en farlig vårdnadshavare, inrättande av en "" varje gång en kvinna mister livet pga brott från en närstående så att berörda myndigheter kan lära av misstagen. Den "röd-gröna" riksdagsmajoriteten har dock sagt nej till dessa förslag. Vi vill också att ett utdömt skadestånd p g a brott inte ska kunna ingå i en bodelning vid skilsmässa, något vi krävde men som justitieministern fortfarande inte har föreslagit någon ändring av. I 139 svenska kommuner saknas kvinnojourer, och kommuner kan sällan erbjuda skyddat boende. Vi vill att våldsutsatta kvinnor får möjlighet till social förtur gällande bostad över hela landet. Vi ser socialdemokraternas raserande av närpolisreformen som ett allvarligt problem för hotade kvinnor: polisiär frånvaro gynnar alltid brottslingar - det gäller också de män som begår brott mot kvinnor inom hemmets väggar eller som ägnar sig åt förföljelser och trakasserier. fick en svensk kvinna asyl i då svenska myndigheter misslyckats med att skydda både henne och hennes barn från en förföljande f d man. Hur kan det ha gått så långt? Det är ett tydligt nederlag i en demokrati att myndigheterna så totalt misslyckas med att skydda en medborgare. Vi vill stärka situationen för de kvinnor som utsätts för svår förföljelse, bl a genom att låta dem omfattas av ett nationellt personsäkerhetsprogram där även ersättning för vissa säkerhetskostnader ska ingå. Om socialdemokraterna menar allvar med löftet om intensifierade åtgärder mot våld mot kvinnor måste de agera därefter. De har redan haft på sig. liberalerna vill slå fast att det alltid - från polis, rättsväsende och sociala myndigheters sida - måste vara självklart att brottsoffret står i centrum och att kvinnan har rätt att få samhällets fulla stöd för att kunna leva ett liv utan våld, hot eller trakasserier. Utgångspunkten ska vara att lagstiftning, myndigheter och samhällsinstanser ska värna den utsatta kvinnans frihet. Gärningsmännen måste förmås att ta ansvar för sina brott och att få behandling - annars är risken stor att de fortsätter misshandeln av samma kvinna eller i ett nytt förhållande. Här har polis, kriminalvård, frivård och de sociala myndigheterna en viktig uppgift. antog liberalerna ett nytt rättspolitiskt program, varav en viktig del handlar om arbetet mot våld mot kvinnor. I lade vi då också fram vår partimotion "Liberal offensiv mot människohandel för sexuella ändamål" med ett flertal förslag till åtgärder. tillsatte vi en arbetsgrupp mot våld mot kvinnor för att fördjupa oss ytterligare i detta allvarliga samhällsproblem. Gruppen har redan tagit fram två rapporter: "Våld mot kvinnor - en fråga om mänskliga rättigheter" och "Sexhandeln med kvinnor och barn - en skamfläck för ". I har vi ett starkt engagemang för arbetet mot våld, sexslavhandel/trafficking och prostitution. liberalerna kommer att verka på bred front - nationellt och internationellt - för att kvinnors rätt till liv, frihet och säkerhet ska upprätthållas. 5Våld mot kvinnor i nära relationer Våld mot kvinnor i nära relationer utgörs av ett komplext mönster av övergrepp som omfattar hot om våld, trakasserier, fysiskt våld, psykiskt våld och känslomässiga övergrepp, isolering, social och ekonomisk kontroll. Våld i nära relationer förekommer i alla samhällsskikt, i alla etniska grupper och även i samkönade parrelationer. Våldet är ett mycket allvarligt och utbrett problem, såväl för de utsatta kvinnorna som deras barn, familjer och för samhället i stort. Av omfångsundersökningen "Slagen dam" framgår att nästan hälften av kvinnorna i undersökningen (10 000 kvinnor tillfrågades, svarsfrekvensen var ) hade utsatts för våld av en man efter sin 15-årsdag och att den vanligaste våldsformen inom parrelationer var fysiskt våld. Enligt statistik från () har det gjorts i genomsnitt 20 000 anmälningar om misshandel mot kvinnor . I av fallen var den utsatta kvinnan bekant med gärningsmannen och misshandeln hade ägt rum inomhus. mördas i i genomsnitt 16 kvinnor av en man som de har eller har haft ett nära förhållande med. I av fallen med dödligt våld mot kvinnor var brottsplatsen någon av de inblandades bostad eller det gemensamma hemmet. Hotet om misshandel och långa perioder av våld gör att många kvinnor är rädda för att stanna kvar hemma och ser som enda utväg att söka sig till en ideell kvinnojour för att få hjälp och skyddat boende. bodde 2 246 kvinnor och barn på någon av de ideella kvinnojourerna i . Jourerna mottog totalt 54 675 samtal om råd och hjälp gällande utsatta kvinnor. För att illustrera hur våldet kan se ut följer här två exempel hämtade ur (): "En kvinna blev misshandlad av sin make om . Mannen tilldelade henne vid det första tillfället ett knytnävsslag mot ansiktet med bl a en näsbensfraktur som följd. Vid det andra tillfället gav han henne ett kraftigt slag med öppen hand mot hennes ena öra vilket medförde bl a en perforerad trumhinna. Vid det tredje tillfället slog han henne med en porslinsskål, vilket medförde en sårskada. En kvinna blev av vid ett stort antal tillfällen misshandlad av sin sambo, som bl a tog strupgrepp på henne, dunkade hennes huvud mot en vägg, ett köksskåp och en sänggavel, sparkade henne i ryggen, slog henne med ett hundkoppel m.fl. gärningar. Mannen hotade också att döda henne samt hennes föräldrar och syskon." Många kvinnor som till slut har sökt hjälp har mött okunskap, fördomar och ofta frågan varför de inte bara lämnar mannen. Att söka förklaringar till våldet hos kvinnan, eller att lägga ansvaret på henne genom frågan om varför hon inte lämnar mannen, bygger på både okunskap och fördomar. Inom kriminologin finns det etablerade uttrycket "blaming the victim" vilket tydligt visar sig gällande våld mot kvinnor i nära relationer. Vid vilka andra brott än våldsbrott och sexualbrott mot kvinnor brukar samhället söka orsaken hos offren? Vi vill betona att kunskap om våldsprocessen - hur en kvinna i ett misshandelsförhållande systematiskt bryts ner psykiskt - är fundamental för att kunna förstå och hjälpa de utsatta kvinnorna. Rädsla för värre våld, konsekvenserna för barnen och rädsla för att bli mördad av mannen var enligt en undersökning (1997:2) de vanligaste skälen till att kvinnan inte vågar lämna mannen. Det har också visat sig att den farligaste och mest livshotande tidpunkten är då kvinnan faktiskt lämnar mannen. I en undersökning om dödligt våld i nära relationer (2001:11) framkom att separationsproblem var den enskilt största kategorin motiv - av alla kvinnor som dödats i nära relationer dödades i samband med en separation från gärningsmannen. Svartsjuka och separationsproblem tillsammans utgjorde motivet i av fallen. Hur kan samhället kräva att ansvar läggs på kvinnan och uppmana henne att lämna mannen när sedan samma samhälle så ofta misslyckas med att bistå henne? Vi kräver att det inom rättsväsendet, de sociala myndigheterna, sjukvården och skolan måste genomföras fortsatta utbildningsinsatser gällande bl a våldsprocessen, att handlingsprogram, samverkan och uppföljning gällande våld mot kvinnor i nära relationer måste ske inom samtliga berörda samhällsinstanser. I arbetet med att bekämpa våld mot kvinnor i nära relationer måste utsatta, invandrade kvinnors särskilda behov även beaktas, t ex eftersom de kan ha svårigheter att veta vart de ska vända sig för att få hjälp. Detsamma gäller psykiskt sjuka kvinnor och kvinnor med missbruksproblem - de är särskilt hårt utsatta. Utbildningsinsatserna bör kunna ske inom befintliga ekonomiska ramar. I opinionsarbetet måste vi en gång för alla slå fast att hot, misshandel, ofredande, våldtäkt och kvinnofridskränkning är brott som samhället ser allvarligt på och att det aldrig är kvinnans eget "fel" att mannen utsätter henne för övergrepp. 5.1Kvinnor och flickor som lever med hot i familjer med starkt patriarkala värderingar Med hedersrelaterat våld mot kvinnor avses våldsbrott där motivet är att återupprätta faderns, makens eller familjens heder. Enligt svensk rätt är det klarlagt att religion och kultur inte utgör en förmildrande omständighet vid våld mot kvinnor (domar mål nr B 715-01 och B1697-01, ej beviljade prövningstillstånd i ). Svensk rättspraxis överensstämmer med den av ratificerade FN-deklarationen om avskaffande av våld mot kvinnor (1993). Av deklarationens artikel 4, 1 st framgår: "Staterna bör fördöma våld mot kvinnor och bör inte åberopa någon sed, tradition eller någon religiös hänsyn för att undvika sina åligganden vad gäller dess avskaffande." Verkligheten i är dock den att många flickor och kvinnor lever under ständiga hot från den egna familjen då de inte lever upp till kraven från de starkt patriarkala värderingarna. Efter morden på Pela och har allt fler börjat tala klartext om det förtryck som en del unga flickor med invandrarbakgrund utsätts för. De här flickorna är, precis som andra kvinnor som utsätts för våld i nära relationer, utsatta för grova brott. De har ett stort behov av stödinsatser från samhället. Vi vill åter igen föreslå (motion 2003/04:Ju479) ett övervägande om att införa hedersmotiv som en försvårande omständighet bland övriga faktorer för straffskärpningsgrunder i 29 kap. 2 § . Utskottet delade inte vår uppfattning (betänkande 2003/04:JuU16) utan hänvisade bl a till arbete som ska redovisas senast 1/7 2005. Så som direktivet är utformat är det dock inte givet att kommittén kommer att överväga just denna fråga närmare. Därför får det ankomma på regeringen att på lämpligt sätt se till att frågan utreds. Vi menar att den rådande synen på hedersrelaterat våld som ett integrationsproblem, där integrationsministern har ansvaret för att åtgärder vidtas, är ett mycket märkligt sätt att behandla problemet. och rättspraxis är tydliga - ingen skillnad ska göras gällande denna typ av våld - vi anser att även myndighetsansvaret ska vara tydligt, d v s ansvaret för erforderliga åtgärder skall ligga hos justitieministern. Mörkertalet är fortfarande mycket stort när det gäller flickor och kvinnor med invandrarbakgrund som utsätts för hot och våld i nära relationer, men fler och fler flickor och kvinnor kontaktar de ideella kvinnojourerna för att få hjälp. Kvinnojourer som "Terrafem" och fler center som "Orienthälsan" i måste därför få stöd i arbetet med att hjälpa dessa utsatta flickor - både . Samtliga berörda myndigheter måste, inom ramen för befintlig ekonomi, utbilda sin personal i problematiken. Ett annat allvarligt problem som är relaterat till miljöer med starkt patriarkala värderingar gäller kvinnlig könsstympning. Trots att detta är förbjudet i enligt lag (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor, förekommer det både i och genom att flickor som bor i skickas utomlands för att utsättas för övergreppet. Könsstympning är ett brott mot den nämnda lagen men också ett allvarligt fall av barnmisshandel. Problemet är dolt och svårt att bekämpa men samhället kan inte fortsätta att svika de unga flickor som utsätts för detta ingrepp. Effektiva åtgärder måste vidtas så att misstänkta fall kommer till polisens och åklagares kännedom, vilket kan resultera i åtal och domstolsprövning. Detta gäller inte bara de som utför övergreppet utan även föräldrar som tillåter att deras barn blir könsstympade samt de rådgivare som förmår andra att begå brott mot lagen. Inom sjukvård, skola och rättsväsende måste detta problem synliggöras bättre och utbildningsinsatser torde kunna intensifieras inom befintlig ekonomisk ram. Barnäktenskap är ytterligare en företeelse som har nära samband med de starkt patriarkala miljöer som en del flickor och pojkar lever i. Enligt svensk lag och våra grundlagsskyddande fri- och rättigheter ska även barn skyddas från sådana arrangerade äktenskap som låser barnets handlingsfrihet . Barnäktenskap kan också innebära att skolplikten åsidosätts och att bestämmelsen i 6 kap. 4 § om sexuellt utnyttjande av underårig aktualiseras. kom äntligen ett lagförslag med vissa åtgärder mot barnäktenskap och tvångsäktenskap. Eftersom liberalerna har påpekat behovet av nya lagregleringar som stärker barnens rättigheter, välkomnade vi förslaget. Vi pekade dock även på en del brister (motion 2003/04:L12). Vi vill här betona att det utöver lagändringar behövs ett konkret utbildnings- och åtgärdsprogram för berörda myndigheter i arbetet mot barnäktenskap och tvångsäktenskap. Regeringen hävdade bl a i ovan nämnda lagförslag att det "utgör en del av ett större åtgärdsprogram från regeringens sida till stöd för ungdomar som lever i en vardag av ofrihet, tvång, hot eller våld". har vi dock inte sett några ytterligare särskilt verkningsfulla åtgärder från regeringens sida. Huvudansvaret för insatserna med att hjälpa utsatta barn och således även flickor som lever i starkt patriarkala miljöer, åligger . Enligt 11 kap. 1 § socialtjänstlagen skall inleda en utredning utan dröjsmål om det finns skäl att misstänka att ett barn far illa eller om barnet ansöker om hjälp. är enligt 11 kap. 2 § då skyldig att underrätta barnets vårdnadshavare (eller annan som berörs av utredningen) om att en utredning inleds. I de fall där det finns skäl att förmoda att barnets fysiska och psykiska hälsa äventyras av en potentiellt farlig vårdnadshavare, uppstår problem. Vi står fast vid (bl a motioner 2002/03:Ju234, 2002/03:Sf226 och 2002/03:So511) att lagen här måste utformas till skydd för barnet och därmed ge utrymme för att i undantagsfall ska kunna göra en utredning om barnet utan att en potentiellt farlig vårdnadshavare får information om det. Det samkönade partnervåldet kan följa samma mönster som råder inom olikkönade parförhållanden. Rädsla för att möta förakt eller oförstående från omgivningen p g a den sexuella läggningen kan förstärka den drabbades motstånd mot att söka hjälp eller att göra en polisanmälan. För att motverka detta krävs, inom ramen för befintlig budget, framför allt utbildningsinsatser inom polisen och övriga rättsvårdande myndigheter samt inom sjukvården och . Patriarkala värderingar och s k hedersrelaterat våld kan även drabba personer med en annan sexuell läggning än vad familjen tillåter. Även om detta finns det okunskap och således ett behov av utbildningsinsatser. Det får ankomma på regeringen att vidta erforderliga åtgärder för att nämnda utbildningsåtgärder genomförs inom de statliga myndigheterna samt för att stimulera insatser inom kommuner och landsting.