mot · GS02Fi232 · 2004-10-05 00:00:00 — Det finns ett starkt tryck från omvärlden på att släppa den anknytningen. Skulle så ske kunde förmodligen anpassningen av dollarkursen ske smidigare. Risken för en protektionistisk politik i skulle minska med en svagare dollarkurs och en starkare kinesisk valuta. Den andra större risken är återverkningarna av ett högt oljepris. Det är uppenbart att att hålla oljepriset i ett spann runt per fat misslyckats. Det är förmodligen både en starkare efterfrågan från en expanderande världsekonomi och oro på marknaderna för vad politiska omvälvningar i de oljeproducerande länderna skulle kunna leda till som håller uppe priset. Analyser visar att ett fortsatt högt oljepris, ungefär på den nuvarande nivån, skulle ta bort ungefär ½ procentenhet av tillväxten i välden. Det är således inte några omedelbara dramatiska följder som ett högt oljepris skulle få. Den amerikanska ekonomin visar fortsatt kraftig tillväxt. Bidragande är den kraftigt stimulerande finanspolitiken och den fram till senare tid lätta penningpolitiken. väntas något lägre tillväxt. Räntorna kommer sannolikt att höjas. Hur finanspolitiken kommer att utformas blir i varje fall delvis en följd av det kommande valets utfall. Både investeringar och hushållens konsumtion väntas vara starka. I kommer troligen även de stora länderna och att få en bättre utveckling än . Behovet av strukturreformer för att få en bra tillväxt är dock fortfarande stort. Diagrammet nedan visar att optimismen i näringslivet tilltagit . Orderingång inom industrin 2000-2004 Den japanska ekonomin har fått en återhämtning . väntas tillväxten mattas av även om det inte är fråga om någon återgång till deflation. Även i behövs ett antal reformer för att tillväxten ska få verklig fart. Världshandeln beräknas öka . Till den optimism som i stort präglat den internationella konjunkturbedömningen kommer att det finns goda utsikter att förhandlingarna inom WTO:s ram om borttagande av handelshinder bör kunna komma igång igen. Det är särskilt viktigt för de fattiga länderna. Frihandel är det bästa sättet att åstadkomma konkurrens och därmed välstånd. När länder blir ömsesidigt beroende av varandra ökar förståelsen, och riskerna för väpnade konflikter minskar. Internationaliseringen medför att grundläggande ekonomiska spelregler måste läggas fast internationellt. EU har här en viktig roll. Handelshinder, främst för livsmedel, tjänster och upphovsrätter, måste avvecklas och skall successivt integreras i en liberal ekonomisk världsordning där frihandel och företagsinvesteringar är centrala drivkrafter för utvecklingen. ställer sig negativt till de bilaterala avtal som sluts mellan länder och regioner. De riskerar inte bara att underminera WTO-systemets globala karaktär utan är problematiska på andra sätt också. Genom t ex EU:s handelsavtal med länderna i tredje världen har handelshinder avskaffats på många varor, men knappast på de varukategorier som är viktigast för , så som teko-, stål- och jordbruksprodukter. Världshandel har dominerats och styrts av i-ländernas behov och välvilja. De framgångar som kunde redovisas efter förhandlingar inom Doha-rundan tyder dock på att nu mobiliserat sina krafter. var det inte franska vinodlare eller globaliseringsmotståndare som kunde jubla utan fattiga bönder i utvecklingsländer och frihandelsförespråkare. I korthet innebär ramöverenskommelsen att medlemsländerna enades om sänkningar av subventioner och ett förbättrat marknadstillträde på jordbruksområdet. I närtid så innebär överenskommelsen borttagande av exportsubventioner. ser det som angeläget att inom EU upprätthåller ett tryck för att en tidsram sätts för när tullar, det s.k. gränsskyddet, och de interna stöden ska bort. De fortsatta förhandlingarna kommer att ta upp frågorna om jordbruk, marknadstillträde för industrivaror och tjänster samt handelsprocedurer. De övriga Singaporefrågorna (transparens i offentlig upphandling, handel och konkurrens samt handel och investeringar) tas bort från agendan. Från liberal utgångspunkt vill vi beklaga att frågan om transparens i offentlig upphandling föll bort från Doha-dagordningen. Det borde ha varit möjligt att visa på att den frågan behövde finnas kvar, och den borde därför ha frikopplats från kravet på att stryka andra frågor. kräver att regeringen verkar för att transparens i offentlig upphandling möjligt förs upp på WTO:s dagordning på nytt. Sådan transparens är avgörande i kampen mot korruption i samband med upphandlingar i länder som inte har tillräckligt väl fungerande rättssystem. Det är befolkningen i de länderna - ofta - som förlorar på att den frågan strukits. Även om det för oss är extremt viktigt med framgångar inom WTO-systemen är vi medvetna om att den viktigaste handeln för del sker mellan och andra EU-länder. när vi ställs inför ökad konkurrens, genom framgångar för en liberaliserad världshandel inom WTO-systemen, blir det viktigare än någonsin för som för andra EU-länder att se till att ansträngningarna görs för att genomföra de åtgärderna som tas upp i Lissabonstrategin och i tjänstehandelsdirektivet. Ska EU hinna ikapp världens mest dynamiska regioner, t ex , har vi inte råd att låta bli. Många av de problem och utmaningar som de svenska och europeiska samhällena möter är till sin natur internationella. Lösningarna på de gränsöverskridande utmaningarna finns i tätare samarbete över nationsgränserna. Med vårt medlemskap i är det naturligt att det är i den kretsen vi i första hand kommer att utöva vårt internationella samarbete. Det är viktigt att slå fast att och svenskarna har allt att vinna på ett starkt EU som fungerar. Därför ser vi behovet av att förstärka men också förändra EU:s politik på ett antal områden. Den internationella kriminaliteten känner inga gränser. För att kunna bekämpa den gränsöverskridande kriminaliteten i form av människohandel, narkotikasmuggling, penningtvätt och terrorism måste EU bli starkare. För detta syfte vill skapa ett europeiskt FBI som tar krafttag mot de organiserade ligorna. EU skall arbeta för fred och frihet, för en värld som präglas av demokrati, mänskliga rättigheter och utveckling mot välstånd. Frihandel är ett viktigt medel för att nå dit. EU kan spela en avgörande roll för arbetet med ökad global solidaritet. Men för att EU skall kunna tala med en röst måste utrikespolitiken bli mer samordnad. Vad gäller gränsöverskridande miljöproblem har EU-samarbetet inneburit unika möjligheter att bekämpa och minska dessa, men EU måste driva en ännu tuffare miljöpolitik. Miljön är ett typexempel på frågekomplex där hållbara lösningar endast finns på internationell nivå. Möjligheterna till bindande överstatliga beslut, och att ställa länder till svars som inte följer reglerna, bör inom miljöområdet utnyttjas till fullo av EU. Med rätt beslut på rätt nivåer kan EU utvecklas till världens bästa miljöorganisation. En gemensam miniminivå på koldioxidskatt bör införas för att reducera utsläppen och minska växthuseffekten. EU bör vidareutveckla system för handel med utsläppsrätter. Kemikalielagstiftningen, REACH, måste också drivas igenom. Jordbrukspolitiken i EU måste avregleras och ta större hänsyn till produktionens konsekvenser för djur, miljö och biologisk mångfald. Gränshinder mot omvärlden skall bort, liksom inhemska stöd och subventioner. Regionalpolitiken skall koncentrera sig på att stötta de allra fattigaste regionerna i de nya medlemsländerna. Det innebär en omprioritering från de regioner som får stöd. Huvuddelen av regionalstödet skall skötas av länderna själva. Ett av de största och viktigaste samarbetsprojekten inom EU är den inre marknaden. Den har betytt oerhört mycket för tillväxt, handel och integration. Den inre marknaden måste vårdas och värnas mot protektionistiska tendenser. Den inre marknaden och den ekonomiska integrationen utgör på flera sätt grunden och startpunkten för EU-samarbetet. En av EU:s största förtjänster är att utbyte av varor och tjänster inom befriats från många handelshinder. Trots detta lider av hög arbetslöshet och en alltför långsam takt i det ekonomiska reformarbetet. För att kunna vara en verklig ekonomisk kraft att räkna med i konkurrensen med och , måste den s.k. Lissabonprocessen få ny skjuts och satsningar göras på tjänstesektorn, som har störst chans att växa . Det s.k. tjänstehandelsdirektivet är sålunda en viktig komponent för att kunna blåsa liv i Lissabonprocessen. Vi menar att den bör ompröva sin inställning i fråga om direktivet och i EU driva att kommissionens förslag bör antas så fort som möjligt. En effektiv och väl fungerande europeisk marknad kommer att skapa nya möjligheter för ekonomisk tillväxt, jobb och social välfärd. måste göra det vi kan för att euron skall fortsätta att vara en tillförlitlig och stabil valuta som kan hjälpa till tillväxt. Kraven på sunda statsfinanser skall alltid tillämpas strikt eftersom varje lands ekonomiska utveckling påverkar de övriga medlemmarna i valutasamarbetet. anser att stabilitetspakten skall ligga fast, men att reglerna borde ses över och i högre grad anpassas till varje medlemslands ekonomiska styrka. Stora länder skall inte tillåtas undkomma sitt ansvar att följa stabilitetspaktens regler vad gäller åtgärder vid budgetunderskott på grund av sin storlek. Regeringens politik är i hög grad byggd på tilltro till den internationella konjunkturen och att inga problem ska uppstå här hemma. Vad gäller den internationella utvecklingen finns som framgår av föregående avsnitt relativt bra förutsättningar för att tillväxten i omvärlden blir god. Oljepriset och obalanserna i världsekonomin kan dock bli orosmoment. Även för den svenska ekonomin tycks de omedelbara utsikterna vara gynnsamma. Inflationsrisken verkar inte vara överhängande, vilket innebär att de räntehöjningar som kommer kan ske i lugn takt. Detta förutsätter dock att finanspolitiken inte blir sådan att den kräver räntehöjningar. Det finns nu ett möjligheternas fönster att göra det man tidigare försummat och därmed undvika att inte också den här konjunkturuppgången blir ett de försuttna möjligheternas tillfälle. Vi har tidigare visat på de brister i samhället som uppstått med socialdemokratiskt styre. Trots goda yttre förutsättningar har den politik som förts inte lett till de resultat som regeringen förespeglat. Men finns på nytt goda yttre förutsättningar att verkligen långsiktigt stärka den svenska samhällsekonomin. Lönebildningen har varit ett svenskt problem. präglades i hög grad av detta. när politiken starkare inriktades mot att bekämpa inflationen dämpades den också. En kraftigt bidragande orsak var den nya ordningen med en självständig riksbank som har som allra främsta uppgift att bekämpa inflation, och deflation. Penningpolitiken ska styras mot ett inflationsmål som i grunden innebär stabila priser. Denna nya regim har visat sig ha tydliga fördelar. Lönebildningen har blivit väsentligt bättre och efterhand har arbetsfördelningen mellan finans- och penningpolitik, mellan regering och riksbank, vunnit ökad förståelse. Dock ännu inte fullt ut i regeringen. Utvecklingen har också haft en tydlig demonstrationseffekt. Det har tydligt visat sig att det är fullt möjligt att få reallöneökningar med låga löneökningar, om inflationen är låg. Självfallet har också arbetsmarknadssituationen spelat roll för löneutvecklingen. Trots detta har lönekostnadsökningarna legat något högre än bland våra närmaste konkurrenter. En god produktivitetsutveckling har dämpat effekterna på konkurrenskraften. i ett långt perspektiv har också den allt svagare kronan bidragit till att korrigera kostnadsökningarnas konsekvenser. Deprecieringen 1992 och den internationella konjunkturuppgången gav goda tillväxtmöjligheter . Härtill bidrog också den stora andelen teleproduktindustri som red på IT-vågen omkring . Bakslaget efter den vågen blev också tydligt. Det framhålls ofta att tillväxten varit starkare i än i både OECD-området och EU. Tillväxt i , EU och 1994-2004 Tillväxten i har således varit något starkare än för genomsnittet av men tydligt högre än inom EU. Vad har vi då fått för pengarna? Ett accepterat sätt att mäta skillnader mellan länder i välstånd är att se till nivån på hela BNP per person korrigerat för skillnader i köpkraft, det som ibland kallas "välståndsligan". Där har position inte förbättrats trots tillväxten. låg 1994 efter krisåren på 13:e plats inom . låg vi sämre till, på delad 14:e plats. En högre volymtillväxt har inte givit resultat i relativ standardförbättring. En del av förklaringen är att utvecklingen i näringslivet inte medgett att vi utvecklat produkter där vi kunnat ta ut bra priser i relation till priset på de produkter vi importerar. Relationen mellan export- och importpris, det s.k. bytesförhållandet har försämrats. Vi har fått betala mer i exportkronor för de varor vi importerat. Bytesförhållandet för svenska varor 1994-2004 Index 1:a kvartalet 1994=100 pekar i en analys (Konjunkturläget aug. 2004) av frågan om varför bytesförhållandet försämrats för på faktorer som oljepriset, men finner också att den relativa industriproduktionen spelar roll. Vi har haft betydande volymtillväxt men fått relativt sett dåligt betalt. Bland ett antal mindre länder, samt , har och den sämsta utvecklingen av de relativa exportpriserna, se diagrammet. Flera länder har haft en bättre relativ utveckling av sina exportpriser än och . Till en del skulle det kunna förklaras av inslaget av teleprodukter i de båda ländernas export där det är svårt att skilja ut vad som är kvalitetsförbättringar i nya produkter och vad som är verkliga prisförändringar. Den tolkning som gör för del är att den välfärdsförlust som de sjunkande exportpriserna inneburit motverkats av en stark produktivitetsutveckling och allt större sålda volymer. Men den slutsatsen är svår att förena med den finska utvecklingen. har ett ännu större beroende av teleprodukterna men har haft en väsentlig annorlunda välståndsutveckling. som 1994 låg under oss i BNP per person ligger nu under. Deras relativa position har förbättrats trots en större inriktning än på produkter med ett relativt prisfall. Vidare har vår tidigare högre köpkraftsnivå jämfört med genomsnittet för de 15 EU-länderna krympt något fram till trots deras lägre tillväxt. Det finns uppenbarligen inslag i svensk ekonomi som innebär att vi inte får ut i ekonomisk nytta av den tillväxt vi har. Det har konstaterats att trots att har en hög andel FOU-utgifter i relation till andra länder får vi inte ut effekt i form av en hög inriktning på avancerade produkter. Det är sannolikt att det är systemfel i den ekonomiska strukturpolitiken som givit dessa svagheter. En ekonomisk politik som har en starkare inriktning på villkoren för företagande är nödvändig. Till frågan om utnyttjar sina resurser på bästa sätt hör också frågan om bytesbalansen. har en mycket stark bytesbalans. Överskottet uppgår till av BNP eller ca . Detta kan tolkas som en stark position. Det innebär dock att produktionen i landet är större än vad vi använder. En betydande del av sparandet går till investeringar i utlandet. Vi har ett kapitalutflöde ur landet. Det innebär sannolikt att vi investerar mindre än vi borde göra på lång sikt. Den privata investeringskvoten är lägre i än i samtliga 15 EU-länder. Det har varit så . Det är således gynnsammare att investera produktionsresultatet i utlandet än i . Ett bättre näringslivsklimat i som lockar till mera investeringar medför att kapitalutflödet minskar och att kronans värde stiger. Det skulle höja välståndet och hålla tillbaka inflationen. Konsumtionsmöjligheterna skulle öka när reallönerna stiger. En högre kronkurs skulle medföra ett större omvandlingstryck. Överföringen av resurser från gamla verksamheter till nya skulle öka. En politik som gör det möjligt för en snabb omvandling, men som också bidrar till att lindra de svårigheter för enskilda människor som en sådan process medför är nödvändig. Det handlar också om att den miljon människor som står utanför den reguljära arbetsmarknaden ska kunna bidra till samhällets verksamhet. Konjunkturen ser enligt många bedömare ut att vara god åtminstone och , se tabell. När tillväxten är hög är det lättare att genomföra en politik av det slag vi förordar. Den innebär större omställningar men för också med sig större möjligheter. Att genomföra detta nu när konjunkturen är god är bättre än att tvingas till omställningar i ett sämre ekonomiskt läge. BNP-tillväxt 2004 och 2005 Därför gäller det att ta tillvara det tillfälle som är. Då kan också perioden med god tillväxt förlängas och öka kapaciteten i den svenska ekonomin så att de långsiktiga tillväxtutsikterna blir bättre. Detta underlättar situationen när allt större del av befolkningen blir äldre och successivt kommer att lämna arbetsmarknaden. Det är uppenbart att regeringen kommer att missa målet både för sysselsättningen och för den öppna arbetslösheten. Enligt budgeten kommer sysselsättningsgraden att ligga på att jämföra som är regeringens mål. Det är en skillnad påöver 170 000 människor. 4-procentsmålet för den öppna arbetslösheten kommer inte heller att nås . Det krävs uppenbarligen mer av strukturella reformer på arbetsmarknaden för att tillväxten också ska ge sysselsättning. 6.1Inga fler "Ringholmreformer" Det växande antalet sjukskrivna, det ökande utanförskapet och segregationen, den demografiska utvecklingen där allt fler blir äldre och allt färre i arbetsför ålder, att den äldre arbetskraftens kompetens slösas bort och de långa studietiderna skapar sammantaget en ekvation som inte går ihop. För lite arbete blir utfört i . Arbetet utgör basen för välstånd och välfärd. Om vi inte lyckas få fler att komma i arbete, får även finna sig i att bli allt fattigare jämfört med andra och vi kommer att få allt mindre resurser till vård, skola och rättssamhälle. Antalet människor i arbetsför ålder som inte försörjer sig på arbete är lika stort som under lågkonjunkturen 1994. De arbetslösa är färre, men de sjukskrivna och förtidspensionärerna är fler. Detta att människor flyttas runt mellan olika bidragskolumner för att kortsiktigt hyfsa till statistiken inom det område som för tillfället ser värst ut, har blivit ett så stående inslag i regeringens politik att det förtjänar ett eget namn. Vi behöver inte fler sådana "Ringholmreformer" - vi behöver en politik som skapar nya riktiga jobb för 300 000 personer. Diskussionerna kring regeringens och samarbetspartiernas olika förslag om arbetstidsförkortning visar hur verklighetsfrånvänd debatten kring arbete har blivit. arbetade sysselsatta 1 . I genomsnitt blir detta per person och vecka. Vi behöver åtgärder som ökar antalet arbetade timmar likaväl som fler personer sysselsätts. Därför är Socialdemokraternas - åtminstone temporära - reträtt från frågan om lagstadgad arbetstidsförkortning glädjande. föreslår möjligheter till större flexibilitet i arbetstidsuttaget, men med sikte på att antalet arbetade timmar snarare ska öka än minska. I korthet kan förslag för 300 000 nya jobb sammanfattas så här: 6.1.2Fler i arbete ger tryggare välfärd Ökad sysselsättning i näringslivet ger däremot mer skatteintäkter utan att de offentliga utgifterna ökar. Tvärtom så kan den högre sysselsättningen med fler i arbete också föra med sig att utgifterna för sjukersättning, arbetslöshetsersättning och socialbidrag minskar. Det effektivaste sättet att se till att den offentliga välfärden kan tryggas de närmaste decennierna utan skattehöjningar är därför att minska obalansen mellan försörjare och försörjda. Bidrag till BNP och offentlig sektor av ökad sysselsättning Netto för den offentliga sektorn En sjukskriven i arbete En arbetslös i arbete 6.1.3Yngre - snabbare i arbete utmärker sig negativt genom att ha onödiga och långa omvägar i utbildningen, från gymnasiet och upp genom högskolan. definierades den arbetsföra befolkningen som personer i åldern . I och med att gymnasieskolan i praktiken blivit obligatorisk sätts numera den undre gränsen för arbetsför ålder vid . I praktiken har dock åldersgränsen för inträdet i arbetslivet flyttats ytterligare uppåt. Redan gymnasieskolan lyckas dåligt med att förbereda för såväl yrkeslivet som vidare studier på högskolan. 25 000 ungdomar lämnar gymnasieskolan varje termin och en stor del av dem hamnar i mer eller mindre permanent arbetslöshet. Övergången från gymnasieskolan till högskolestudier är onödigt lång i . av dem som går ut gymnasiet börjar studera vid högskolan . Studietiderna på högskolor och universitet har också blivit onödigt långa. av studenterna tar 120 poäng , vilket är den normala studietakten. En normal högskoleexamen motsvarar heltidsstudier med normal studietakt. Mediantiden för att klara detta ligger efter avklarade gymnasiestudier. Det betyder alltså att i genomsnitt så blir de studerande färdiga än nödvändigt. Om den genomsnittliga studietiden kunde sänkas med för alla vid högskolan så skulle utbudet av kvalificerad arbetskraft öka med 40 000 personer. Några konkreta förslag för detta är: En kunskapsskola där varje elev får tid att lära sig i sin takt minskar utslagningen från gymnasiet. Antagningssystemet till högskolan måste göras om för att göra det lättare att gå direkt mellan gymnasium och högskola istället för att konkurrenskomplettera betygen på komvux. Ett system med tre terminer i högskolan skulle förlänga studieåret och förkorta studietiden. Studiemedelssystemet ska göras om så att unga inte får anledning att skjuta på sina studier genom att ge högre studiemedel till personer , som är fallet . 6.1.4Äldre - möjlighet att arbeta längre Vi blir allt friskare och lever allt längre. Den officiella pensionsåldern är rörlig . Men i praktiken avslutas arbetslivet . av alla deltar i arbetskraften, men faller deltagandet i arbetskraften mycket snabbt. Om de äldres utträde ur arbetslivet kunde skjutas upp med - så att 55-åringarna deltog i arbetskraften i samma utsträckning som dagens 54-åringar och 56-åringarna lika mycket som dagens 55-åringar o.s.v. - då skulle detta innebära att 48 000 fler personer befann sig i sysselsättning. Några konkreta förslag för att genomföra detta är: Arbetsgivaravgifterna bör sänkas som avdragsrätten för pensionsförsäkringar som faller ut före avskaffas. Arbetsmarknadens parter är ansvariga för att omförhandla de avtal som leder till att det lönar sig för människor att gå i pension . 6.1.5Effekter av förslag: 300 000 nya jobb De förslag presenterar här och på andra platser i denna motion ger effekter för arbetsutbudet och BNP som summeras i tabellen nedan. Om alla kan genomföras så skulle närmare 300 000 fler människor komma i arbete och BNP skulle öka med . Den ökade produktion detta skulle innebära motsvarar nästan per person och år, vuxen som barn. Statens nuvarande underskott i statsbudgeten skulle vändas till ett överskott på av BNP. Detta är i stort sett tillräckligt för att klara de ökade offentliga utgifter som kommer efter 2015-2020 när 40-talistkullarna behöver mer åldringsvård och sjukvård. Ökat arbetsutbud och ökad produktion kortare studietid på högskolan Minska sjukskrivningarna med en tredjedel Halvera skillnaden i sysselsättning mellan infödda och utlandsfödda Källa: samt egna beräkningar vill ha en omfattande reform av arbetsmarknadspolitiken som ger fler människor möjlighet att försörja sig genom eget arbete. Det är också bara genom att få fler människor i arbete som vi kan förbättra integrationen av våra invandrare och bryta det utanförskap som råder i många utsatta områden runt våra storstäder. föreslår att AMS i sin nuvarande form läggs ned och ersätts av en mindre myndighet vars främsta ansvar blir rena myndighetsuppgifter och tillsyn. Syftet med reformen är att öppna för att de viktiga serviceuppgifterna inom arbetsförmedlingen och arbetsmarknadsåtgärderna även ska kunna utföras av flera olika aktörer, både privata och ideella. Internationella erfarenheter visar att arbetsmarknadspolitiken bättre når sitt mål om produktionen av servicetjänsterna kan handlas upp i konkurrens mellan olika utförare.