mot · GS02U226 · 2004-09-22 00:00:00 — I utvecklingssamarbetet är det därför viktigt att svenska representanter, även på högsta nivå, i utvecklingssamarbetet lyfter fram tabubelagda frågor som hiv/aids, sexualitet, makt och rättigheter på ett öppet sätt. Det behövs även stora insatser för att hjälpa de redan drabbade, exempelvis genom att erbjuda gratis eller mycket billiga bromsmediciner till alla de miljoner som smittats. Bistånds- och flyktingpolitiken hänger ihop på flera sätt. För att förebygga flyktbehov är demokratifrämjande insatser angelägna. Demokratibistånd torde kunna medverka till att flyktsituationer för människor i utvecklingsländerna förhindras. Den satsning på bistånd som främjar demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter som förordas i denna motion är alltså motiverad även i ett flyktingpolitiskt perspektiv. I akuta massflyktsituationer krävs omfattande hjälpinsatser i närområdet. Även vid repatriering och återuppbyggnad är bistånd av stor betydelse. I de flesta fall i utvecklingsländerna tar flyktingar sin tillflykt till grannländer. Sådana massflyktsituationer ställer oerhört stora anspråk på mottagarländerna, som ofta också tillhör gruppen av fattigare . Detta kan dessutom ha en direkt destabiliserande inverkan på dessa länder. En samordnad politik för att bidra till att förebygga och/eller undanröja orsaker till flykt och påtvingad migration skall vara ett viktigt inslag i internationella agerande såväl bilateralt som multilateralt. Här bör inte minst olika FN-organ som t.ex. UNHCR få ett kraftfullt stöd. Biståndspolitiska insatser som främjar ekonomisk och social utveckling kan minska migrationstrycket. Vårt land behöver öppnas för arbetskraftsinvandring från länder utanför EU. För den enskilde kan temporär eller permanent arbetskraftsinvandring vara en möjlighet att skapa sig en bättre framtid. Genom att öppna för arbetskraftsinvandring till och EU skulle dessutom trycket på asylsystemet minska. Lokala eller regionala konflikter exploaterar ofta etniska eller kulturella motsättningar för att skapa folklig legitimitet och mobilisering. Då de flesta konflikter blivit interna har denna tendens förstärkts. Krigen på utgör skrämmande exempel där kulturell tillhörighet och symboler gett en ursäkt för krigshandlingar. Människors kulturarv är en möjlighet att finna identitet och trygghet, vilket krävs för att utveckla öppna samhällen. Förstörda kulturella symboler blir ett hinder för en balanserad utveckling. Därför måste det ske ett medvetet arbete med att utveckla mekanismer för att skydda kulturarv för att konflikter inte skall accelerera men också för att snabbt återställa kulturellt viktiga institutioner efter en konflikt. Försoning är aldrig möjlig när museer, religiösa byggnader, forntida lämning, litterära samlingar etc. ligger sönderbombade och förödda som eviga utropstecken över begångna övergrepp. Från görs ett visst arbete inom detta område, främst inom stödet till . Arbetet bör utvidgas och intensifieras. Två av vår tids största utmaningar är kravet på ett miljömässigt hållbart samhälle och fattigdomsbekämpning. Dessa två utmaningar måste lösas . Det är inte troligt att en svältande värld har möjlighet att lösa de stora miljöproblem som vi står inför, men det är också uppenbart att utan en miljömässigt hållbar utveckling kommer de som tillhör de allra fattigaste att drabbas än hårdare . Globala klimatförändringar som orsakas av människan är vår tids största miljöhot. Det är ofta de fattigaste ländernas medborgare som riskerar att drabbas hårdast av klimatförändringar. Vi måste sträva efter en miljöutveckling som är hållbar ur ett globalt perspektiv. Bindande globala överenskommelser måste vidareutvecklas, liksom kunskaps- och tekniköverföring. I de fattiga delarna av världen äventyras människors överlevnad av brist på rent vatten och odlingsbar mark. Fattigdomen tvingar ofta fram en livsföring som allvarligt tär påändliga naturresurser. Framtidens stora miljöutmaningar måste hanteras med nya strategier. Vi föreslår därför att en hållbarhetskommission tillsätts med uppgift att se över vilka effektiviseringar och moderniseringar av samhällets regelverk, styrmedel och upplysningsverksamhet som behöver göras, inte minst för att undvika att samhället motverkar goda initiativ från individer och företag. Kommissionens uppgift skall likaså vara att i samråd med näringsliv och opinionsbildande organisationer finna former för hur man skall integrera strävandena mot en hållbar utveckling och hur man bäst organiserar samhällets behov av utbildningsinsatser inom detta område. Det finns ett tydligt samband mellan fattigdom och bristen på utbildning samt en bred samsyn kring värdet av utbildningsinsatser i kampen mot fattigdom. Amartya Sen förklarar fattigdom som avsaknad av valmöjligheter och brist på makt att kräva sin rätt. Fattiga människor berövas rätten att göra fria val. Sen menar att kunskap och utbildning är en förutsättning för att få vetskap om vilka ens rättigheter är. Med kunskap som verktyg kan människor påverka och kräva förändring. En bra skolgång fostrar i bästa fall individer som kan tänkta kritiskt, är toleranta och deltar i samhällslivet - människor som är byggstenar i det demokratiska systemet. FN:s millenniemål understryker vikten av att alla flickor och pojkar får grundläggande skolutbildning. Detta mål skall vara uppnått 2015. För att detta skall bli verklighet krävs ökade insatser på kvalitativ basutbildning. råder ofta brister både beträffande innehåll och beträffande kvalitet i undervisningen. Speciellt viktigt är flickors rätt till utbildning. Flickors och kvinnors möjlighet till utbildning är ofta små till följd av könsdiskriminering. Statistiken talar sitt tydliga språk. Majoriteten av de 125 miljoner barn som inte går i skolan är flickor. I står 27 miljoner flickor utanför skolsystemet, i södra 28 miljoner. Två tredjedelar av alla världens vuxna analfabeter är kvinnor. Att ge flickor möjlighet till utbildning på lika villkor som pojkar är en viktig del i det globala jämställdhetsarbetet. Det är en förutsättning för flickors och kvinnors möjlighet att arbeta utanför hemmet, delta i det ekonomiska, sociala och politiska livet utanför familjekretsen och påverkar därmed också landets ekonomiska och sociala utveckling. Studie efter studie visar på den kostnadseffektiva nyttan av att satsa på flickors utbildning. En kvinna som har gått i skolan har inte bara en större möjlighet att få ett arbete, utan kvinnor med egen inkomst lägger en större del av den på barnen än manliga familjeförsörjare. I betonas att utbildningsskillnader beroende på kön skall elimineras , och inte senare än 2015. I praktiken kräver det ökade satsningar på riktade utbildningsinsatser för flickor och unga kvinnor. 22Konflikthantering och säkerhet i områden i akut kris har ett antal länder fallit samman och tagits över av krigsherrar och soldater som plundrat, terroriserat och fördrivit befolkningen. Alla normala samhällsfunktioner har upphört att fungera och områden har glidit in i fullständig anarki och kaos. Exempel är , , , , och . I dessa fall har det ofta varit närmast omöjligt att nå fram med humanitärt eller, ännu svårare, mera långsiktigt bistånd. I flera fall har militär- och polisinsatser utifrån blivit den enda lösningen på problemet att återupprätta grundläggande samhällsfunktioner. menar att regeringen bör uppmärksamma, och undanröja, risker för att blockeringar uppstår i det kontinuerliga budgetarbetet som skulle kunna försvåra ett snabbt svenskt agerande med militära inslag i denna typ av akuta situationer. Vi menar att sådana blockeringar inte får lösas upp genom att insatser av militär karaktär finansieras ur biståndsanslaget. Resurser för sådana insatser får tas fram på annat sätt. Regeringen slår i budgetpropositionen fast att det s.k. enprocentsmålet, dvs. att av BNI skall gå till bistånd, skall återställas till 2006. välkomnar att regeringen äntligen presenterar en tidsplan för hur enprocentsmålet skall uppnås . skall gå i spetsen för en generös biståndspolitik och verka för att fler länder uppnår FN:s biståndsmål, dvs. att av BNI skall gå till ländernas bilaterala bistånd. Vi tvivlar dock på att regeringen kommer att leva upp till sina åtaganden om en återgång till enprocentsmålet. och har det svenska biståndet varit utsatt för kraftiga nedskärningar. har svenskt bistånd minskat när det gäller faktiska biståndsutbetalningar. är mycket kritiskt till nedskärningar av denna typ. Biståndet är ett område som använts och fortfarande används som budgetregulator när regeringen står inför akuta problem att klara statens utgiftstak. Detta har i första hand drabbat det bilaterala utvecklingssamarbetet, särskilt insatser inom demokrati och mänskliga rättigheter. Den ryckiga budgetsituationen har resulterat i att planerade och påbörjade biståndsprojekt plötsligt fått avbrytas eller ställas in.