mot · GS02Bo306 · 2004-10-05 00:00:00 — Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande Den socialdemokratiska regeringens bostadspolitik har misslyckats. råder bostadsbrist i 157 av landets 290 kommuner. Regeringens åtgärder har unisont dömts ut av bostadsmarknadens aktörer och bostadspolitiken befinner sig i en akut förtroendekris. Istället för att lappa och laga på det nötta bostadspolitiska täcket, borde regeringen ta sig an bostadsbyggandets fundamentala problem och dra upp riktlinjer för en helt ny, långsiktig bostadspolitik. Denna måste omriktas från detaljstyrning, kortsiktiga bidrag och övergrepp på det kommunala självstyret, till en politik som erbjuder långsiktigt stabila spelregler och ett sänkt skattetryck för såväl byggande som boende. Sammantaget innebär förslag i motionen en förstärkning av bostadssektorn med 2005. Därigenom skapas förutsättningar för ett ökat byggande och ett billigare boende. Det måste göras mindre problematiskt och mer lönsamt att bygga och äga alla typer av bostadsfastigheter. Bara då kan bostadsmarknaden vara en del av den samhällsutveckling mot större frihet och trygghet som vill se. föreslår ett långsiktigt bostadspolitiskt alternativ där fastighetsskatten avskaffas, byggmomsen halveras för alla flerbostadshus, oavsett hur stora lägenheterna är och om de är hyres- eller bostadsrätter, planprocessen förenklas och en friare hyressättning införs i nyproducerade fastigheter. 1.1Kristdemokraternas förslag i korthet Skatten sänks på byggande av flerbostadshus motsvarande halva byggmomsen. Kommunerna får möjlighet att införa en avgift baserad på kommunens självkostnader om maximalt för småhus och maximalt per lägenhet. Ett nytt investeringsbidrag för byggande av studentbostäder införs. Skattebefrielse införs vid uthyrning av del av bostad. I nyproducerade lägenheter medges en friare hyressättning som bruksvärdessystemets ursprungliga principer återupprättas. Planprocessen förenklas genom att antalet överklagandeinstanser minskas och digitaliseringen ökar. Strandskyddet görs mer flexibelt. får bättre medel att bekämpa oetiskt agerande i byggsektorn och kartellsamverkan kriminaliseras. Kommunernas självbestämmande över bostadspolitiken stärks. Möjligheten till ägarlägenheter införs. Barnfamiljernas bostadsbidrag förstärks. Förutsättningarna för hushåll med låga inkomster att äga sin bostads stärks. Ett forum för äldres boende inrättas för att möta bostadsbehoven hos den allt äldre befolkningen. 1.1Kristdemokraternas förslag i korthet1 4Bostadspolitikens mål och principer8 5Riksdagens bostadspolitiska mål bör utvecklas8 7Ökande boendeskatt, boendekostnader och bostadsbrist10 9Brist på analys och långsiktighet13 10En total bostadspolitisk reform13 10.2Sänkt skattetryck på byggande och boende14 11Reformerad beskattning av byggande och boende15 11.3Uthyrning av lägenheter i privatbostäder17 13Reformerat hyressättningssystem - inga marknadshyror19 13.1Förändrad hyressättning vid nyproduktion20 14Sänkta bygg- och markkostnader22 14.1Åtgärder för bättre konkurrens22 15Kommunala bostadsbolag - en fråga24 15.1Kommunalt ägande med tydligt syfte24 15.2Stöd till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott25 15.3Långsiktiga villkor för underhållsåtgärder i miljonprogrammet26 16Gör det enklare för låginkomsttagare att äga sin bostad27 18.6.1Forum för äldres boende32 18.6.2Boendet för framtidens äldre33 19Byggande med bättre omsorg om miljö och säkerhet33 19.2Bättre tillsyn och tydligare ansvar34 19.3Barnsäkerheten i äldre bostäder35 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bostadspolitikens inriktning och mål. avslår regeringens hemställan om att bemyndigas ställa ut kreditgarantier för lån till kommunala bostadsföretag intill ett belopp av 3 inklusive tidigare gjorda åtaganden. bemyndigar regeringen att ställa ut kreditgarantier för lån till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott intill ett belopp av 3 inklusive tidigare gjorda åtaganden. avslår regeringens hemställan om att för anslaget 31:11 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder ingååtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst efter 2005. avslår regeringens hemställan om att för anslaget 31:13 Omstrukturering av kommunala bostadsbolag bemyndigas ingååtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst efter 2005. bemyndigar regeringen att för det av föreslagna anslaget Stöd till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskottingååtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst efter 2005. beslutar om komplettering av bostadspolitiska mål i enlighet med vad som anförs i motionen. beslutar att avveckla den tillfälliga investeringsstimulansen vid byggande av mindre hyresbostäder och studentbostäder. beslutar att avveckla anslag 31:11 Investeringsbidrag för anordnande av hyresbostäder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avveckla räntebidragssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fastighetsskatten bör avskaffas och ersättas av en fastighetsavgift.1 begär att regeringen inom EU verkar för att möjliggöra en generell byggmomssänkning i Sverige.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skattereduktion vid nyproduktion av flerbostadshus motsvarande halverad byggmoms.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett återinfört och utvidgat ROT-avdrag.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall ges ett utvidgat ansvar att bevaka konkurrensen inom byggmarknaden. begär att regeringen återkommer till med förslag till lagstiftning som innebär en kriminalisering av kartellsamverkan.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av en friare hyressättning i nyproducerade lägenheter. begär att regeringen utreder förutsättningarna för ett upphävande av allmännyttans hyresledande ställning. begär att regeringen utreder förutsättningarna för ett större individuellt inslag i hyresförhandlingslagens bestämmelser. beslutar att lagen (2002:102) om allmännyttiga bostadsföretag avskaffas. beslutar att lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till bostadsföretag i kommuner med svag efterfrågan. beslutar om ändringen i bostadsrättslagen så att ombildning av hyresrätt till bostadsrätt är giltig om mer änhälften av de boende gått med på ombildningsbeslutet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrade skattekrav för att öka hyresgästernas möjligheter till självförvaltning.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en total översyn av beskattningen av bostadsrätter.1 begär att regeringen lägger fram förslag om införande av ägarlägenheter. begär att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning som för hus byggda föreskriver samma regelverk gällande barnsäkerhet som gäller för nybyggda hus. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande enligt uppställning: Anslag, tusental kronor 31:11 Investeringsbidrag för anordnande av hyresbostäder 31:13 Omstrukturering av kommunala bostadsbolag 31:14 Bidrag till installation av hissar Nytt anslag: Forum för äldres boende Nytt anslag: Investeringsstöd för byggande av studentbostäder Nytt anslag: Stöd till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott 1Yrkandena 11-14 och 24-25 hänvisade till SkU. 2Yrkande 16 hänvisat till NU. 4Bostadspolitikens mål och principer Alla människor, familjer och hushållssammansättningar behöver en bostad som kan tillgodose de behov man har beroende på livssituationen. Att ha en bostad är en social rättighet. En balans mellan tillgång till och efterfrågan på bostäder är en förutsättning för en god samhällsutveckling. Bostadsbrist skapar liksom bostadsöverskott och ett ensidigt bestånd av bostäder stora ekonomiska och sociala problem. boendepolitik formas utifrån den enskilda personens ansvar, möjligheter och skyldigheter. Den enskildes rätt till ägande måste tillgodoses, som samhället behöver garantera en solidarisk bostadspolitik där även den som inte är köpstark har rätt till ett gott och tryggt boende. Om inte särskilda skäl föreligger, vet vi från många områden att en fri marknad oftast ger det bästa resultatet. Men bostadsmarknaden uppvisar ett flertal egenskaper som tillsammans gör att de vanliga marknadsmekanismerna inte ensamma kan antas ge ett tillräckligt bra utfall. Därför är det rimligt att med politiska medel påverka marknadens funktionssätt så att den både fungerar så effektivt som möjligt och att det blir möjligt för alla medborgare att få tag på en god bostad till rimlig kostnad. En förutsättning för en fungerande bostadsmarknad är att spelreglerna är långsiktiga och förutsägbara. Bostadspolitiken måste inriktas på att utan detaljstyrning skapa förutsättningar för ett ökat byggande och ett billigare boende. Staten behöver återigen fokusera påsin uppgift i bostadspolitiken - att svara för att legala och finansiella instrument finns tillgängliga för bostadsbyggandet - inte som varit fallet , på hur bostadspolitiken verkställs på lokal nivå. 5Riksdagens bostadspolitiska mål bör utvecklas Det övergripande bostadspolitiska mål som antagit lyder: "Målet för bostadspolitiken är att alla skall ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar." Detta mål fokuserar direkt på de boende, och förbiser dem som bygger och förvaltar bostäderna. Statens möjligheter att påverka situationen för dem som har en bostad och dem som inte har en bostad går till största delen genom bostadsmarknadens aktörer. Särskilt mot bakgrund av det bristfälliga bostadsbyggandet och de hot som hyresrätten står inför, finner det angeläget att komplettera målet med en formulering som tar fasta på byggandet och ägandet av bostadsfastigheter. Till bostadspolitiska mål bör fogas: "Bostadspolitiken ska skapa goda och långsiktigt förutsägbara villkor för byggande och ägande av bostadsfastigheter i alla olika upplåtelseformer." Också den kvantitativa målsättningen för byggandet bör revideras. Istället för regeringens mål att bygga 30 000 lägenheter krävs det en bostadspolitik som möjliggör ett byggande av 40 000-50 000 lägenheter . Detta är nödvändigt för att råda bot på bostadsbristen och för att förbättra standarden på bostadsbeståndet. Det kan inte entydigt fastställas vilken aspekt av en människas livssituation som är den mest avgörande för hennes behov och intressen när det kommer till boende. Familjesituationen - familjesammansättningen - är ändå kanske den mest avgörande faktorn för vad som efterfrågas. I synnerhet gäller det vid förändringar av familjesammansättning och då inte minst för familjer som vill skaffa barn. Därför måste bostadspolitiken särskilt ta sig an de svårigheter som unga möter när de är på väg att bilda eller utöka sin familj. Det finns en trångboddhet i som framför allt drabbar barnfamiljer. Regeringen gör för litet för att råda bot på detta. För att bemöta mångfalden bland familjer krävs en mångfald av bostäder och boendeformer. Därför behöver valfrihet bli ett ledord för bostadspolitiken - på ett sätt som helt saknas. Lika lite som regeringen ska avgöra vilka former av barnomsorg familjer bör välja, ska staten detaljreglera vilken typ av bostäder som ska byggas för att tillgodose de behov som finns. Särskilt gäller det om man, som Socialdemokraterna, väljer att satsa alla resurser på en typ av bostäder som är långt ifrån idealisk för växande barnfamiljer, nämligen de minsta hyresrätterna. En tillräckligt stor bostad, och en bostad som erbjuder långsiktighet och trygghet - för många innebär ägandet av sina bostad just detta - att trygghet finns för att skaffa (fler) barn. Alternativ och valfrihet har dock inte samma prioritet hos alla riksdagspartier. Socialdemokraterna har drivit en målmedveten kampanj mot bostadsrätten som boendeform. Det hårdnande regelverk som successivt försvårat ombildningar av hyresrätter vilar på en misstro mot bostadsrätten. Bostadsrätten framställs ofta från socialdemokratiskt håll som ett oönskat och spekulativt inslag på bostadsmarknaden. Regeringens politik genomsyras av en attityd till bostadsrätter och bostadsrättsombildningar som ett problem. Det här gäller i än högre grad ägarlägenheter, för vilka regeringen slagit igen dörren i en proposition. Ett ofta diskuterat problem är bristen på rörlighet på bostadsmarknaden, att det behöver åstadkommas flyttkedjor. En sådan rörlighet är avgörande för möjligheterna att hitta, inte bara en bostad vilken som helst, utan en bostad som passar den egna eller familjens livssituation. råder bostadsbrist i över 150 kommuner, så det finns ett uppenbart behov av att redan på kort sikt öka produktionen kraftigt. Men detta behov kan inte tas till intäkt för att bostadspolitiken ensidigt ska inriktas mot de minsta och billigaste lägenheterna för att maximera antalet nya bostäder. För att åstadkomma rörlighet krävs ett varierat byggande, ett byggande som skapar boenden för livets olika skeden och familjers olika önskemål. Möjlighet måste finnas att välja mellan lediga bostäder i olika upplåtelseformer och storlekar. För det krävs först och främst en ökad bostadsproduktion. 7Ökande boendeskatt, boendekostnader och bostadsbrist har det lägsta bostadsbyggandet i OECD-området och de näst högsta boendekostnaderna i EU. Boendet har gått från att vara ett välfärdsområde som subventionerats kraftigt till att vara en inkomstkälla för staten. Nivån på skattehöjningar och subventionsneddragningar på bostadsområdet under det senaste dryga decenniet är svindlande. Fastighetsskatten har höjts från cirka 6 till . Räntebidragen har sänkts från som mest till . Omläggningen av bostadspolitiken medförde en kollaps i bostadsinvesteringarna som saknar motstycke i såväl internationell som historisk jämförelse. Nyinvesteringarna i bostäder sjönk från (priser) 1990 till 1995, en nedgång . Antalet påbörjade bostäder sjönk från 70 000 till 11 000 . Trots ett ökat byggande byggs i knappt 2 500 bostäder per miljon invånare. Genomsnittligt inom EU byggs knappt 6 000 bostäder per miljon innevånare. Effekterna av de vikande byggsiffrorna låter inte vänta på sig. I bostadsmarknadsenkät redovisas att det nu i 107 kommuner råder bostadsbrist i kommunen som helhet. Därutöver har 50 kommuner i stort sett balans på bostadsmarknaden som helhet men en bristsituation på centralorten/innerstan. Det råder alltså en verklig bostadsbrist i 157 av landets 290 kommuner. var motsvarande siffra 71 kommuner. Problemen på bostadsmarknaden sprider sig snabbt över landet. De flesta av kommunerna med bostadsbrist har uppgett att det saknas hyresbostäder. Bostadsbristen drabbar främst ungdomar och inflyttare till kommunerna. Bostadsbristen är därmed ett allvarligt hinder för den ekonomiska tillväxten, framförallt i . Bristen påverkar ocksåäldres möjligheter att få tag i en lägenhet när skötseln av villan blivit för arbetsam eller bostadsytan upplevs som för stor. Också boendekostnaderna sköt kraftigt i höjden . steg boendekostnaderna som andel av hushållens disponibla inkomster från Den viktigaste orsaken var de massiva skattehöjningarna i samband med skattereformen. Det var bland annat sänkta ränteavdrag, höjd fastighetsskatt, full byggmoms samt momsbeläggning av energi, sophämtning, vatten och fastighetsskötsel. Inom EU är det endast i som boendekostnaderna utgör en större andel av hushållens konsumtion än vad fallet är i . har den socialdemokratiska regeringen skurit ned bostadsbidraget från till . bostadspolitik under den socialdemokratiska regeringen är uppbyggd kring ett antal mer eller mindre tillfälliga bidragssystem med en hög grad av detaljstyrning och svåröverskådliga ansökningsprocesser. avvisar denna bidragsorienterade politik, eftersom den bär ett betydande ansvar för att byggandet inte tar fart trots bostadsbristen. Att bidragen är felkonstruerade, med sina stränga kriterier på boendeyta och hyresnivåer, visas tydligt av att sökanden saknas. För vart och ett av har regeringen anslagit till investeringsbidraget för anordnande av hyresbostäder. 2003 lyckades länsstyrelserna fördela . är prognosen att 339 miljoner går åt. Den s.k. investeringsstimulansen för lägenheter på upp till 70 kvm, vilken bostadsministern emellanåt rubricerar som sänkt byggmoms, beräknas uppgå till . Det ska jämföras med prognoserna budget som angav en skattereducerande effekt på . De bostadspolitiska satsningar som regeringen då och då basunerar ut, tenderar alltså inte att bli tillnärmelsevis så stora i verkligheten. De tydligaste tecknen på bidragspolitikens misslyckande är , trots att det är där behoven är som störst. I hela beviljades endast 500 hyresrätter investeringsbidrag eller så kallad investeringsstimulans års sex första månader. Av de som regeringen avsatt för investeringsbidraget 2001-2006 har reserverats för . Detta eftersom länets kommuner redovisat ett sammantaget byggbehov på 56 000 bostäder. Mellan och beviljades dock projekt i investeringsbidrag på enbart , vilket motsvarar 1 582 lägenheter. Intresset för bidraget minskar dessutom . beviljades bidrag till endast 143 lägenheter i . Det nya stöd som infördes genom en skattereducerande "investeringsstimulans" hade mellan och sista beviljats för endast 361 hyreslägenheter i . Dess betydelse kommer inte att vara annat än marginell. Om trenden ska kunna vändas, kan bostadsbyggandet inte fortgå under de nuvarande tillfälliga omständigheterna. En byggmarknad som är beroende av bidrag präglas av osäkerhet och ovilja att investera. Aktörerna på byggmarknaden lämnas ideligen genom nya bostadspolitiska hugskott i ovisshet om de framtida spelreglerna. De som avser att bygga, i synnerhet de som redan äger mark, väntar in bättre bidragstider och bostadsproduktionen avstannar. De ständiga förändringarna gör byggmarknaden mer försiktig och statisk. Förutsättningarna att locka till sig ytterligare aktörer till den konkurrensmässigt svaga byggmarknaden, främst från utlandet, minskar dessutom i ett system präglat av detaljregleringar och snabba svängningar. Bostadsminister har aviserat att ett nytt, och som han beskriver "långsiktigt", bostadsfinansieringssystem ska sättas i sjön 2007. Varför vänta till dess om idéer finns ? Varför vänta med att tillmötesgå det grundläggande krav om långsiktighet som alla bostadsmarknadens aktörer ställer? Det är lätt att tro att planeringen hänger samman med riksdagsvalet och med Socialdemokraternas intresse att kunna utfästa nya löften om ett ökat byggande. Bostadspolitiken har närmast reducerats till utställanden av löften och ihopsnickranden av "reformer" som har nästa val i sikte, inte en långsiktigt fungerande bygg- och bostadsmarknad. De bidrag och stimulanser som beviljats bör betalas ut, men anser att inga nya stöd ska beviljas efter . Med utgångspunkt i den mängd ansökningar som har beviljats och ännu ej utbetalats bör till anslaget 31:11 Investeringsbidrag för anordnande av hyresbostäder anslås och . Regeringens skattereduktion för visst bostadsbyggande, den så kallade investeringsstimulansen, beräknas om inga nya ansökningar beviljas uppgå till respektive . Detta stöd omfattar uppskattningsvis 7 000 hyresbostäder och 5 000 . För övriga bostäder som byggs i flerbostadshus föreslår att en skattereduktion införs motsvarande halva byggmomsen. Det ger tydliga och långsiktiga spelregler utan politiska pekpinnar. alternativ beskrivs närmare i kapitel 12. Varken statlig fastighetsskatt eller räntebidrag bör utgå för hyreslägenheter. Med regeringens modell kommer utgifterna för räntebidrag att öka betydligt i takt med att nya bidragsärenden tillkommer. Ägande och förvaltande av hyreshus är näringsverksamhet och ska därför inte beskattas utöver normal beskattning av näringsverksamhet, det vill säga när vinst uppstår. politik för ett bättre företagsklimat kommer att skapa bättre förutsättningar även för företag som förvaltar och bygger hyreshus. avvisar därför ytterligare beviljanden av räntebidrag. 9Brist på analys och långsiktighet Det långsiktiga perspektiv som länge efterlyst, skulle regeringen kunna finna hos för studier i offentlig ekonomi (), egen, men talande nog nedlagda, tankesmedja. I en utreder fastighetsekonomen vad det är som gör att marknaden för bostadsbyggande inte fungerar likt andra varumarknader. Bakgrunden är att bostadsbyggandet trotsat generella marknadsmekanismer och legat kvar på en mycket låg nivå trots en positiv ekonomisk utveckling och en kraftigt ökad efterfrågan på bostäder. Slutsatsen är att det krävs "en reform av samma typ som skattereformen ". Regeringen behöver ägna mer kraft åt dessa grundläggande fenomen hos bostadsmarknaden och mindre åt förvirrande punktinsatser, ägnade att täcka bara de mest skriande behoven, men inte kapabla att komma åt ens dessa. 10En total bostadspolitisk reform Istället för att lappa och laga på det nötta bostadspolitiska täcket borde regeringen ta sig an bostadsbyggandets fundamentala problem och dra upp riktlinjer för en helt ny, långsiktig bostadspolitik. Det krävs en förändring av byggandets förutsättningar, lika genomgripande som det tidiga 1990-talets skattechock och subventionsneddragning, fast i motsatt riktning. För är det uppenbart vilka förändringar i statens politik som är nödvändiga. Fastighetsskatten bör avskaffas, byggmomsen halveras för alla flerbostadshus, planprocessen förenklas och en friare hyressättning införas i nyproducerade fastigheter för att stimulera bostadsinvesteringar. Det måste göras mindre problematiskt och mer lönsamt att bygga och äga alla typer av bostadsfastigheter. Bara då kan bostadsmarknaden vara en del av den samhällsutveckling som vill se mot större frihet och trygghet. Stabila villkor för byggandet skapas framför allt genom tre åtgärder. Dels en förenklad planprocess, som utreds av en parlamentarisk kommitté och där antalet överklagandeinstanser behöver minska, dels en förändrad hyreslagstiftning med friare hyressättning i nyproduktion, i enlighet med vad hyresgästerna och fastighetsägarna enades om, och en orientering av bruksvärdessystemet mot att bättre motsvara de boendes värderingar. Men än viktigare är en "icke-åtgärd", nämligen att staten avhåller sig från plötsliga snedvridande ingrepp som förändrar framförallt de ekonomiska förutsättningarna för byggande. Det måste bli ett slut på utnyttjandet av sådana tillfälliga investeringsstöd som vid upprepade tillfällen har lämnat bygg- och bostadsmarknaden i total ovisshet om vilka villkor som kommer att råda inom bara . 10.2Sänkt skattetryck på byggande och boende Bostäder beskattas genom byggmomsen och fastighetsskatten både som konsumtion och kapital, vilket inte sker för någon annan vara eller tjänst och vilket strider helt mot principerna bakom skattesystemets uppbyggnad. Effekterna av detta är att av kostnaderna för en ny bostad är skatter, när full fastighetsskatt börjar betalas. Därmed är bostaden tillsammans med bland annat sprit, tobak och bensin de varor som extrabeskattas i vårt land. Att hälso- och miljöskäl motiverar den extra höga beskattningen av alkohol, tobak och energi är välkänt, men vilka skäl finns det för att extrabeskatta boendet? Menar allvar med att en bostad för alla är en social rättighet borde boendet beskattas lägre än övriga varor och tjänster, inte högre som . För att främja nyproduktion av bostäder och för att minska boendekostnaderna föreslår att fastighetsskatten avskaffas och att byggmomsen, inledningsvis för flerbostadshus, halveras. föreslår därutöver att skattereglerna vid uthyrning av lägenhet i privatbostad förändras och att ROT-systemet för skattereduktion vid bland annat renoveringsarbeten i bostaden återinförs och utvidgas.