mot · GS02U315 · 2004-10-05 00:00:00 — Mänskliga rättigheter tillkommer alla och gäller alltid. Men för att rättigheternas giltighet skall främjas i praktiken krävs en fördjupad diskussion och noggrann granskning. Det är allas vårt uppdrag att se till att våra medmänniskor kan åtnjuta de mänskliga rättigheter som bland annat uttrycks i FN:s allmänna förklaring för mänskliga rättigheter. Mänskliga rättigheter kränks tyvärr i alla länder i världen, inklusive . måste vara en stark aktör för att stärka mänskliga rättigheter i hela världen. Men vår internationella trovärdighet i MR-frågor är direkt beroende av att vi kan hålla rent framför egen dörr. Dessvärre kritiseras av olika FN-kommittéer och FN-organ för uppenbara brister i vårt samhällssystem. Det gäller främst situationen för barn, funktionshindrade, asylsökande och flyktingar, kvinnor och homo- och bisexuella. I behöver MR-arbetet också stärkas, inte minst när det gäller flyktingpolitik och bekämpandet av handel med kvinnor och barn. borde återinföra en minister för de mänskliga rättigheterna som kan ta ett helhetsperspektiv på dessa viktiga frågor. måste inrätta en författningsdomstol som kan granska påstådda kränkningar. Det behövs också en offensiv svensk utrikespolitik för mänskliga rättigheter. Folkrätten behöver tydliggöras och förnyas och sätta människan - inte staten - än mer i centrum. Övervakningsmekanismer behöver stärkas och sanktionsinstrument effektiviseras. Större vikt måste läggas vid att bidra till försoning och förlåtelse mellan människor. Särskilt viktiga områden är arbetet mot tortyr och dödsstraff, samt barns och kvinnors rättigheter. Vi uppmanar näringslivet att ta fram etiska koder och uppvisa ett större socialt ansvarstagande. Mänskliga rättigheter och utveckling är beroende av varandra och delar ett gemensamt mål. Rätten till utbildning och vård, samt tillgång till mat är givna utgångspunkter i biståndet. Men också politiska friheter som tryck- och yttrandefrihet och fria val är viktiga för utvecklingen. Vad är mänskliga rättigheter?6 Grunden för mänskliga rättigheter6 Universella principer eller kulturella skillnader7 Rättigheter i konflikt med varandra8 Alla rättigheter för alla människor8 Mänskliga rättigheter, för varje persons frihet9 Människor minst lika viktiga som stater10 - långt ifrån perfekt11 Barnen och mänskliga rättigheter11 Det goda arbetet och yttrandefrihet på arbetsplatsen14 Homo-, bisexuella och transpersoner14 Förstärkta fri- och rättigheter15 Kriminalisera deltagande i eller stöd till rasistiska organisationer15 Återinrätta en minister för de mänskliga rättigheterna16 En global utrikespolitik för mänskliga rättigheter16 Uppvärdera mänskliga rättigheter och förnya folkrätten17 Ödmjukhet och förståelse för andra kulturer17 Mänskliga rättigheter och säkerhetspolitiken19 Att hjälpa i stället för att stjälpa19 Ratificering, övervakningsmekanismer och sanktioner19 Mänskliga rättigheter och utveckling, beroende av varandra21 Tillgången till mat - en mänsklig rättighet22 Humanitärt bistånd i krig och naturkatastrofer22 Hjälpa flyktingar i nöd23 och de mänskliga rättigheterna24 Terrorbekämpning och mänskliga rättigheter26 Näringslivet och mänskliga rättigheter26 Etik och moral i näringslivet26 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen på en hemsida skall redovisa de internationella konventioner och tilläggsprotokoll som inte har ratificerat, samt ange motiven. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att folkrättsliga krav till skydd för stater aldrig får övertrumfa kravet på grundläggande fri- och rättigheter för staternas befolkning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om initiativ till en internationell för att främja förståelse mellan konfliktområdens kulturer och religioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kunskapsutveckling och opinionsbildning för försoning måste ges större tyngd inom både det konfliktförebyggande och fredsuppbyggande arbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringens övervakning av regelverk för handel och utbyte med andra länder bör fåökad fokusering på de internationella övervaknings- och kontrollmekanismerna för efterlevnaden av mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och EU skall öka sina ansträngningar att skydda flyktingar i nöd och att säkra UNHCR:s ekonomiska resurser i detta syfte. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade ekonomiska resurser till för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att internationella företag, som medverkar i svenska utvecklings- och biståndsprojekt, skall ha en hållbar etisk kod för sina verksamheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en WTO-agenda som lyfter fram mänskliga rättigheter i världshandelssystemets funktion och utveckling.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att grundläggande mänskliga rättigheter måste garanteras också för de personer som blivit berörda av terrorismens bekämpande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att grundläggande rättigheter för barn också skall omfatta rätten att tillhöra en familj. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör återuppta kampen mot dödsstraffet som en svensk profilfråga internationellt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör verka för att stärka den humanitära rätten som ett skydd för krigsoffer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen tydligt bör markera att den mest grundläggande mänskliga rättigheten är rätten till liv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen föreslår åtgärder som avskaffar all diskriminering av kvinnor och utarbetar åtgärder som underlättar avskaffandet av osakliga löneskillnader som enbart beror på kön. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen verkar för att folkrättsliga principer upprättas för s.k. humanitära interventioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förutsättningarna för en permanent internationell brottmålsdomstol och universell jurisdiktion utreds. 1Yrkande 9 hänvisat till NU. Brott mot mänskliga rättigheter sker i alla länder i världen. är inget undantag utan har kritiserats av olika FN-kommittéer för att bryta mot mänskliga rättigheter, bl.a. vad gäller vår flyktingpolitik samt barnens rättigheter. Om skall ha trovärdighet i sitt utrikespolitiska engagemang för mänskliga rättigheter så måste vi hålla rent framför egen dörr. Mänskliga rättigheter tillkommer alla, och gäller oberoende av omständigheter. Därför är spridandet av dem, samt en fördjupad diskussion om hur rättigheterna skall främjas i praktiken, mycket viktig. Ett sätt att förtydliga rättigheternas funktion och status är att skriva nationella handlingsplaner för mänskliga rättigheter (MR), något som FN uppmanar till. Alltför få länder har gjort detta. Det är bra att nu har en sådan. förutsätter att denna följs upp och att arbetet inte avstannar i och med att planen finns framme. Det är på den internationella arenan och i länder och regioner som styrs av icke-demokratiska regimer som de värsta brotten mot mänskliga rättigheter sker. Det är oacceptabelt. Gemensamma spelregler och normer som främjar mänskliga relationer behövs, och de finns förankrade i FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter. FN:s konventioner innehåller grundläggande normer som värnar människovärdet och som gör det lättare för människor att leva tillsammans. Det handlar inte om att skapa någon slags enhetskultur, utan om att slå vakt om mångfalden. Men måste alltid de grundläggande mänskliga rättigheterna sättas före krav på kulturell frihet. Vad är mänskliga rättigheter? Det hänvisas ofta till mänskliga rättigheter, men alltför sällan konkretiseras diskussionen. Vad är mänskliga rättigheter, vilka är de och vad betyder de? Vilka problem skapar rättigheterna i sin inbördes relation? anser att den idémässiga grunden för mänskliga rättigheter behöver redovisas tydligare. Grunden för mänskliga rättigheter utgångspunkt är att det finns en etisk grund för vad som är rätt, som inte kan avskaffas genom politiska beslut och som finns i människan oavsett kultur. Denna grund för rätten återfinns exempelvis i den kristna etiken och naturrätten och har präglat västerländsk rättsuppfattning. Under historiens gång har den manifesterats i en lång rad rättighets- och frihetsdeklarationer i , och FN. Denna etiska grund innehåller allmänt giltiga värden: livet, människovärdet, kärlek, sanning, frihet, kunskap, den goda miljön etc. De är värden i sig. En rättighet innebär sedan anspråk att få uppnå, uppleva eller realisera ett värde, vilket är en rättighet som alla människor har. Men alla har också ett ansvar och en skyldighet att låta andra uppleva och förverkliga dessa värden. Dessa rättigheter och skyldigheter tillkommer alla människor och är alltså oberoende av enskilda människor eller traditioner. Efter brott mot mänskligheten och systematiska kränkning av människovärdet intensifierades diskussionen om mänskliga rättigheter. När () bildades fastslogs organisationens grund, de mänskliga rättigheterna: "att rädda kommande släktled ur krigets gissel"... "att ånyo betyga vår tro på de grundläggande mänskliga rättigheterna" ... "att skapa de villkor, som äro nödvändiga för upprätthållande av rättvisa och aktning för förpliktelser" ... "att främja sociala framsteg och bättre levnadsvillkor". En kommission fick i uppgift att konkretisera allmänna skildring av de mänskliga rättigheterna. Resultatet blev FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna som antogs . Den är enbart en förklaring, men har efter internationell praxis och sedvänja kommit att få en bindande universell status inom folkrätten. Rättigheterna har sedan vidareutvecklats och förtydligats i områden där speciellt grova kränkningar har skett genom ett antal konventioner, deklarationer och protokoll. De som främst bör nämnas är: Konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (1966) Konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter (1966) Internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering (1965). Konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (1979) Konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (1984) Konventionen om barnets rättigheter (1989) Konventionen angående flyktingars rättsliga status (1951). Därtill kommer på det arbetsrättsliga området och olika regionala arrangemang. Speciellt viktigt för oss i är Den europeiska konventionen (1950) som även är inskriven i svensk grundlag. Förutom konventionerna finns det också ett antal FN-resolutioner och protokoll inom MR-området som är folkrättsligt bindande. Universella principer eller kulturella skillnader En nyckelfrågeställning i hela diskussionen om mänskliga rättigheter är huruvida de är universella eller kulturellt betingade. Finns det rättigheter och värden som gäller varje människa oberoende av tid och rum? Eller är alla värden och normer beroende av när vi lever, var vi lever och i vilken kultur som vi växer upp i? Rättigheterna som finns nedskrivna i ovan nämnda konventioner m.m. kritiseras ibland för att vara skapade utifrån den västerländska kulturen. Trots detta har de flesta länder i världen ratificerat exempelvis konventionerna om medborgerliga och politiska rättigheter, samt den om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Eftersom vi kristdemokrater menar att det går att härleda allmänt giltiga värden samt att människan, i enlighet med den kristna människosynen, har rätt att förverkliga dessa värden såär det för oss självklart att hävda värdenas universella status och giltighet. Många hävdar detsamma, men ofta förblir grunden för den universella giltigheten outtalad. Detta gynnar inte diskussionen med dem som tycker att rättigheterna är kulturellt betingade. ser att det finns ett behov av att regeringen klargör grunden för de mänskliga rättigheterna, ett krav som vi framför i olika sammanhang. Rättigheter i konflikt med varandra En utmaning för arbetet med de mänskliga rättigheterna är att fastslå vad som gäller då olika rättigheter hamnar i inbördes konflikt. Som exempel kan nämnas barnens rättigheter i enlighet med "barnets bästa" kontra vuxnas rättigheter, kvinnors och mäns reproduktiva rättigheter, minoriteters rättigheter kontra majoritetens. Dessa konflikter kräver ökad uppmärksamhet - hur ska man prioritera mellan dem? Ska man förändra deras inbördes status? Vilka mänskliga rättigheter är beroende av andra rättigheter? Var går gränserna för exempelvis religionsfrihet - i vilken omfattning kan den således begränsas i lagstiftning? menar att regeringen bör utreda och klargöra frågan om rättigheternas inbördes relation och status och hur konflikter dem emellan bör lösas, vilket vi yrkar i andra motioner. Alla rättigheter för alla människor All politik måste enligt syfta till att värna människovärdet. Inte förrän alla mänskliga rättigheter garanteras för alla så värnas människovärdet fullständigt. Det gäller politiska och civila rättigheter, såsom att få uttrycka sig fritt, rätt till demokratisk delaktighet, att inte utsättas för tortyr, rättssäkerhet, jämställdhet. Det gäller även sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter, såsom rätten till mat, ekonomisk välfärd, rätten till utbildning och att uttrycka sin egen kultur. Rättigheterna är medfödda och behöver därför varken förtjänas eller förvärvas. Detta slås fast i artikel 1 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna: Alla människor äro födda fria och lika i värde och rättigheter. Vidare bör det slås fast att de mänskliga rättigheterna är odelbara och beroende av varandra. Detta innebär bland annat att rättigheterna inom de ekonomiska och sociala områdena är lika viktiga som de medborgerliga och politiska rättigheterna och att man inte kan kompensera bristen på politiska friheter med mat och skolgång. Detta kommer till uttryck i artikel 2 i FN:s allmänna förklaring och slogs återigen fast vid . Däremot är det naturligt att vi i det politiska arbetet främst inriktar våra resurser till dem som är mest utsatta och har det allra sämst ställt, såväl nationellt som internationellt. Det är först och främst de grundläggande behoven och mänskliga rättigheterna som måste tillhandahållas, såsom att få mat på bordet, tak över huvudet och god hälsovård. Även om det finns stora skillnader mellan olika kulturer och religioner så menar alltså att det finns grundläggande värden som är giltiga och därmed ska gälla och upprätthållas, överallt, inom alla kulturer. Detta gäller även om olika länder och folk har olika ekonomiska och politiska möjligheter att upprätthålla respekten för mänskliga rättigheter. Att kulturer och religioner skiljer sig åt vad gäller seder och bruk behöver inte heller innebära att de skiljer sig åt vad gäller grundläggande värden och normer. Dessutom måste frågan om vilka värden och normer som kulturer och religioner i praktiken har, skiljas från frågan om deras giltighet. vill betona att det inte sällan är de som starkast protesterar mot den västerländska synen på mänskliga rättigheter, och förespråkar kulturella olikheter, som är de värsta förbrytarna. Dessa är vanligtvis icke demokratiskt valda ledare som klamrar sig fast vid makten delvis med hjälp av en kulturell retorik. I takt med att diskussionen om mänskliga rättigheter når in i fler länder så försöker allt fler ideologer, religiösa ledare och politiker i till exempel , och hävda att de mänskliga rättigheterna är kulturbundna och anklaga västländer för kulturimperialism. Ett exempel på detta är hävdandet av s.k. "Asian Values" i . Om vi skulle acceptera detta sätt att tänka skulle vi göra oss skyldiga till en form av diskriminering där människors etnicitet eller kulturella identitet avgör hur mycket rättigheter de ska få. Glädjande nog växer det fram inhemska icke-statliga organisationer som går emot sina förtryckarregimer. Dessa ledare och organisationer måste följas av fler. Mänskliga rättigheter, för varje persons frihet En viktig grund när formulerandet av mänskliga rättigheter påbörjades var varje persons rätt gentemot staten, inte minst mot bakgrund av de fascistiska och diktatoriska regimer som ständigt gjort människan till medel för sina strävanden. Människans rättigheter sades vara okränkbara och sattes över statens. Detta innebar också att majoriteten inte längre kunde "köra över" minoritetens rättigheter i demokratins namn. Men under rättighetsflagg kan också en olycklig begränsning av människor äga rum. Ett exempel är det socialdemokratiska , där det ofta talas om jämlikhet och likabehandling. Men i stället för lika möjligheter för alla, blir resultatet ofta en begränsande likriktning av människors möjligheter till utveckling. Som motsats handlar mänskliga rättigheter, såsom de uttrycks i olika FN-deklarationer, om varje persons möjligheter att utvecklas utifrån sin egen personlighet och leva i gemenskap med andra. Det är världens stater som genom att de skriver under olika förbinder sig att garantera rättigheterna inom respektive land. Det handlar dels om att staten ej skall bryta mot de mänskliga rättigheterna, dels att människor skall respektera varandras rättigheter. Varje land måste bevaka att de mänskliga rättigheterna respekteras och upprätthålls samt förhindra och bestraffa dem som bryter mot rättigheterna. Det behövs därför vilja, en god lagstiftning samt rättvisa och effektiva domstolar där människor kan hävda sina medfödda rättigheter. Eftersom det i många länder förekommer grova kränkningar av mänskliga rättigheter har det vuxit fram internationella övervakningsmekanismer. Olika FN-kommittéer har som uppgift att bevaka att konventionsstaterna efterlever sina förpliktelser och att mänskliga rättigheter respekteras. Sanktionsmöjligheterna är dock små, speciellt då internationella ekonomiska och politiska sanktioner ofta har liten möjlighet att förändra en nations beteende. har dock ett antal internationella adhoc-tribunaler etablerats för bland annat krigsförbrytelser, liksom bildandet av en permanent internationell brottsmålsdomstol. Möjligheterna till universell jurisdiktion, dvs. att förbrytare kan dömas i andra länder än där brottet har begåtts, har även ökat . Denna utveckling välkomnar vi. Människor minst lika viktiga som stater Inom folkrätten sker en utveckling till följd av politiska beslut och staters beteende på den internationella arenan. har principen om statssuveräniteten i ökad grad fått ge vika för principer om mänskliga rättigheter. Då MR-brott sker inom ett lands gränser, eller då staten är den part som systematiskt bryter mot de mänskliga rättigheterna, så upphör statens rätt att hävda icke-inblandning och omvärlden förpliktigas att agera för att rädda liv och människors rättigheter i landet. Denna utveckling av folkrätten är bra eftersom den sätter människans värde i centrum och inte tillåter att en diktator tar skydd bakom folkrättsparagrafer. är det viktigt att hålla den moraliska diskussionen kring våldsanvändning levande så att våld och krig verkligen förblir den sista utvägen och inte något som regelmässigt används. Vår kunskap om följderna av våld gör att vi måste inse att varje användande av våld ger oerhörda konsekvenser. Våld drabbar civila, det leder ofta till en spiral av nya våldsdåd, är skadligt för miljö och kränker alltid mänskliga rättigheter. Därför måste strängare regler för våldsanvändning utarbetas. De mänskliga rättigheterna måste vara i fokus också för de insatser som ibland blir nödvändiga för att stoppa grova kränkningar av människovärdet. Dessutom finns det en moraliskt stötande skev resursfördelning , där endast en bråkdel i jämförelse med de medel som satsas i krigsindustrin, satsas på utveckling, konfliktförebyggande åtgärder och demokratiuppbyggande arbete som skulle kunna förhindra våld. - långt ifrån perfekt framhålls gärna som ett mönsterland vad gäller mänskliga fri- och rättigheter. Vi är bra på att arbeta fram nya konventioner för mänskliga rättigheter och vanligtvis, men långt ifrån alltid, också att ratificera dem. Men när det kommer till att förverkliga dem går det trögare. Det tog till exempel innan definitionen på flykting i den svenska utlänningslagen vidgades så att den stämde överens med . Det tog att få den europeiska rättighetskonventionen implementerad i svensk lag. vill liksom många andra veta varför inte har ratificerat om skydd för invandrad arbetskraft? Varför inte konvention 103 om skydd för nyblivna mödrar eller tilläggsprotokoll nummer 12 till den europeiska rättighetskonventionen som förbjuder all slags diskriminering? Dessa är bara några av allt för många exempel. Om vi i inte ratificerar konventioner som vi anser att vi inte behöver ratificera, såökar risken markant för att andra stater inte ratificerar konventioner som vi anser att de verkligen behöver ratificera. kräver att regeringen på en hemsida redovisar vilka internationella konventioner och tilläggsprotokoll som inte har ratificerat och tydligt motiverar varför såär fallet. Alltså; mycket återstår att göra för att garantera mänskliga fri- och rättigheter t.o.m. i . Om vi jämför med har det norska bland annat antagit en handlingsplan för mänskliga rättigheter som innehåller 300 konkreta krav. har också förvandlat tre till norsk lag med företräde framför andra norska lagar. Att upphöja konventionstexter till lag innebär att norska medborgare kan pröva påstådda kränkningar mot de mänskliga rättigheterna i den norska . Här har mycket att lära. Katalogen över mänskliga rättigheter och de åtgärder som förbundit sig att utföra är ingen meny där vi tar för oss av det som vi vill ha och ratar resten. Nedan följer ytterligare områden där anser det speciellt viktigt att förbättrar den inhemska respekten för mänskliga rättigheter. Barnen och mänskliga rättigheter I enlighet med , skall "barnets bästa" genomsyra alla politikområden. För att bedöma vad som är barnets bästa behövs en väl grundad kunskap om barn och att barnet självt får komma till tals. har internationellt sett en mycket väl uppbyggd organisation för stöd, omsorg och service till barn och familjer. Trots detta finns det en alltför hög andel barn och ungdomar med psykiska problem, som inte nås av våra samhällsresurser för vård, stöd och hjälp. Enligt uppvisar, även med mycket snäva definitioner, av alla barn och ungdomar i psykiska problem. är det långa väntetider till barnpsykiatrin när ett barn bedöms behöva sluten vård. kritiserar för att inte uppfylla olika bestämmelser i , bl.a. vad gäller förvärv av medborgarskap. Situationen är allvarlig bland flyktingbarn. Det är inte alls ovanligt med självmordsförsök bland flyktingbarn. Enligt artikel 3 gäller att i fall som rör ett barn skall särskilt beaktas vad hänsyn till barnets hälsa och utveckling samt bästa i övrigt kräver. Detta betyder att barnets bästa skall vägas in i alla led i asylprocessen. Detta sker inte alltid . Mottagandet av barn sker inte med några klara instruktioner, speciellt när det gäller ensamma flyktingbarn. I utredningar behövs höjd barnkompetens hos handläggarna och en utveckling av metodiken samt tydligare riktlinjer för när och hur barn skall höras. har riktat starkt kritik mot myndigheter som inte låter flyktingbarn komma till tals. Allt detta har börjat arbeta med. Målen är dock långt ifrån uppfyllda. Mobbning har blivit ett alltmer uppmärksammat problem . Över 100.000 barn mobbas i svenska skolor. Såväl fysisk som psykisk mobbning är oacceptabla handlingar. Ingen har rätt att bagatellisera ett barns upplevelser.