mot · GS02K431 · 2004-09-22 00:00:00 — utgör höga skatter, begränsningar av arbetskraftsinvandringen och krångliga regler på arbetsmarknaden hinder för företagande och investeringar i , inte minst i . Dessa hinder mot en väl fungerande inre marknad måste elimineras om ska kunna behålla sin konkurrenskraft och bekämpa en fortsatt ökning av arbetslösheten. När det gäller den sociala dimensionen är det vår övertygelse att frågor om välfärdssystem, skattetryck och relationer på arbetsmarknaden i allt väsentligt är frågor som ligger, och ska ligga, på medlemsstaterna själva att besluta om. anser att det är nödvändigt att se över den s.k. sociala stadgan i syfte att minska detaljregleringen och ompröva fördelningen av beslutsfattande mellan Europanivå och nationell nivå. 16Krav på försörjning för EU-medborgare som flyttar Den som flyttar till eller ett annat EU-land ska kunna försörja sig själv. Detta krav ska upprätthållas för alla EU-medborgare. Uppehållstillstånd för arbete ska endast ges till människor som kan försörja sig själva. Den grundregeln, som gäller för studenter och pensionärer, ska gälla medborgare från alla EU-länder. beslut om att några få timmars arbete ger tillgång till hela trygghetssystemet är orimligt. Regeringen bör ta initiativ till en ändring av villkoren för uppehållstillstånd för arbetstagare, liksom att nuvarande system förändras, och att vi får till stånd en ny, rimlig definition av arbetstagarbegreppet. 17Reformera jordbrukspolitiken och regionalpolitiken En central aspekt av EU:s och medlemsländernas ekonomier är den gemensamma jordbrukspolitiken. vill med emfas poängtera att om EU även framöver ska kunna fungera som en motor för ekonomisk utveckling och välfärd i , om miljön ska värnas, och om ska ges möjlighet att växa genom att sälja jordbruksprodukter till EU:s medlemsländer utan handelshinder krävs omfattande liberaliserande reformer av unionens jordbrukspolitik. Problemen med den förda europeiska jordbrukspolitiken är många. Den präglas av kraftig överproduktion. Detta medför dumpade världsmarknadspriser, som slår ut jordbruk i - och omöjliggör framväxten av en lokal livsmedelsproduktion. Jordbruksproduktionen i är kraftigt specialiserad. Detta har medfört negativa effekter på miljön och i några fall äventyrat människors och djurs hälsa. Metoderna har rest allvarliga etiska frågor om förhållandet mellan människa och djur. Jordbrukspolitiken måste avregleras och kraftigt förändras så att den tar större hänsyn till jordbrukets roll i det naturliga kretsloppet och dess konsekvenser för djur, miljö och biologisk mångfald. liberalerna vill se en snabb om avreglering av och jordbruksmarknader med slopade handelshinder, fritt marknadstillträde för exportörer från fattiga länder och en minskning av jordbrukssubventionerna . nya jordbrukspolitik är mycket oroande som dåligt föredöme för jordbruksprotektionister. EU:s handelsministrar har visserligen kommit överens om att successivt avskaffa handelshinder för import av varor från de 48 minst utvecklade länderna i världen, men först ska importen för samtliga jordbruksvaror vara tullfri, och överenskommelsen innefattade inte alla , utan bara de minst utvecklade. Detta är enligt uppfattning helt otillräckligt. Ett avskaffande av handelshinder måste ske betydligt mer skyndsamt och innefatta alla länder. EU:s export-, inkomst- och produktionsstöd bör avskaffas liksom alla former av handelshinder. Detta bör ske till , det år när FN:s millenniemål ska vara uppfyllt. Genom ökad import till EU t ex av livsmedel kan priset även på inhemskt producerade produkter falla. Det tjänar konsumenterna och miljön på. Det krävs även skärpta regler för europeisk matproduktion: nej till långa djurtransporter, nej till antibiotika i djurfoder och högre avgifter på bekämpningsmedel med miljöpåverkan. Även EU:s regionalpolitik måste reformeras radikalt. Reglerna är alltför krångliga. De skapar en blanketthysteri och leder till ökade kostnader, byråkrati och ineffektivitet. Solidariteten inom unionen talar för att rikare länder stöder fattigare; det motiverar förekomsten av en gemensam regionalpolitik. Men regionalpolitiken måste få en annan utformning och inriktning, inte minst sett i perspektivet av unionens östutvidgning. Regionalpolitiken ska koncentreras på att stötta de allra fattigaste regionerna i de nya medlemsländerna. Det innebär en omprioritering från de regioner som får stöd. Huvuddelen av regionalstödet ska skötas av länderna själva. Företagsspecifika stöd bör inte alls förekomma. För att på ett effektivt sätt komma till rätta med den grova organiserade brottsligheten är ett intensifierat EU-samarbete nödvändigt. I kampen mot människohandel, narkotika, penningtvätt, terrorism osv. måste EU-länderna samarbeta. För att bekämpa kriminella gruppers gränsöverskridande brottslighet är det nödvändigt med ett utökat samarbete och en harmonisering av EU-ländernas lagstiftning. Ett utvecklat europeiskt polis- och åklagarsamarbete, ett europeiskt FBI, bör kunna vara operativt och samordna och leda spaningsresurser och förundersökningar när flera länder är inblandade. Ett europeiskt FBI bör kunna beordra samtidiga husrannsakningar i flera länder och spaningsåtgärder mot brottslingar i internationella nätverk. Den gemensamma polismyndigheten ska också, vid extrema situationer, exempelvis terrordåd, kunna beställa specialkompetenser från de olika länderna och ställa dessa till förfogande till det land som drabbats. Ytterst har naturligtvis varje medlemsland ansvaret för upprätthållandet av lag och ordning på sitt eget territorium. Det kan aldrig bli fråga om att ett medlemsland har polispersonal i ett annat medlemsland mot det andra landets vilja. De element av överstatlighet vi föreslår på detta område rubbar inte statssuveräniteten, men kommer att leda till en effektivare brottsbekämpning. Inom narkotikaområdet finns det olika värderingar och politik i de olika medlemsstaterna. accepterar inte lagstiftning som skulle släppa fram vad som på en del håll i förringande syfte kallas lätta droger eller s.k. coffee shops inom EU. 18.1Bekämpa slavhandel med kvinnor och barn En allvarlig typ av kriminalitet och ett flagrant brott mot grundläggande mänskliga rättigheter är slavhandeln med kvinnor och barn. Denna vämjeliga företeelse är ett växande problem i . Det är framförallt östeuropeiska och ryska kvinnor och barn som utnyttjas i sina hemländer eller som förs till andra länder i där de tvingas arbeta som prostituerade. Slavhandeln med kvinnor styrs av internationella ligor och utgör en stor del av den organiserade brottsligheten. Många av kvinnorna har sålts till bordeller i EU-länderna, medan andra kvinnor hamnar i sexindustrin i andra länder. finns det konventioner som förbjuder handel med kvinnor och barn. På grund av brottets internationella karaktär är det emellertid ofta mycket problematiskt att upprätthålla bestämmelserna då nationella domstolar ofta saknar befogenheter att vidta åtgärder. Inom det utvidgade EU är det viktigt att driver kravet på EU och medlemsländerna att alla bör lägga mer resurser och politiskt - särskilt rättspolitiskt - engagemang, utbildning, polis- och åklagarinsatser på att bekämpa kvinnohandel. behöver också tillåta arbetskraftsinvandring så att unga kvinnor i desperat jakt på inkomster inte ska behöva riskera att hamna i kriminella ligors klor. Vi liberaler är övertygade om att EU har unika möjligheter att minska de gränsöverskridande miljöproblemen. Miljön är ett typexempel på frågekomplex där hållbara lösningar endast finns på internationell nivå. Möjligheterna till bindande överstatliga beslut, och att ställa länder till svars som inte följer reglerna, bör inom miljöområdet utnyttjas till fullo av EU. Med rätt beslut på rätt nivåer kan EU utvecklas till världens bästa miljöorganisation. Genom att vi i EU fattar gemensamma beslut om miljökrav inom industrin och andra samhällssektorer så vet alla länder att deras industrier inte blir utsatta för konkurrens av industrier med lindrigare krav inom unionen. Då blir det lättare att få med alla länder på strängare miljöregler. Om varje land skulle fatta beslut om regler var för sig skulle det bli mycket svårare att ställa lika långtgående krav eftersom orättvis konkurrens alltid skulle tas upp som motargument. Växthuseffekten är ett allvarligt miljöproblem. Utsläppen av växthusgaser måste därför minskas radikalt framöver. Detta kräver en gemensam europeisk koldioxidavgift. har alla förutsättningar att gå i spetsen för en miljövänlig klimatpolitik. Men för att göra detta möjligt måste EU-länderna först lösa miljöskattefrågorna. Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken måste ses som instrument i miljöpolitiken och inte som en skatteintäktsfråga. De bör lyftas över till den typ av beslut som blir överstatliga och bindande genom majoritetsbeslut i ministerrådet. Ett skäl till att länder inte vill skärpa koldioxidskatterna på enbart nationell nivåär att det riskerar att försämra konkurrenskraften för den inhemska industrin. Det är därför angeläget att EU beslutar om en lägsta nivå för en koldioxidavgift i EU-länderna. En europeisk koldioxidavgift kommer inte att vara nog för att klara utmaningen. Utsläpp av växthusgaser är i princip en komponent i all handel mellan medlemsländerna. Kyotoprotokollet skapar möjligheter för länder att klara sina åtaganden genom att handla med utsläppsrätter. Metoden har använts med stor framgång för att reducera svavelutsläppen i . Metoden måste dock samordnas med skatterna på koldioxid bl.a. eftersom värdet på utsläppsrätterna beror på skatterna och baserna är olika. Att fördela utsläppsrätter på en marknad har stora fördelar jämfört med administrativa regleringar. För det första leder det direkt till det mål som har satts upp, för det andra innebär utsläppshandel att det är den som släpper ut växthusgaser som betalar. Därmed får företag och hushåll incitament att påverka den tekniska utvecklingen i rätt riktning. Det blir lönsamt att tillämpa och forska mer om ny teknik och testa innovationer som minskar utsläppen. Det är nu viktigt att EU går vidare med detta verktyg och till exempel överväger att dels inkludera fler sektorer i handeln, dels inkludera fler växthusgaser. anser att EU också bör kunna spela en avgörande roll i frågor om miljökrav på varor. EU har till exempel varit pådrivande och helt avgörande för att få bättre avgasregler i alla medlemsländer. EU måste driva på i arbetet för att se till att varor inte är miljöfarliga, eftersom den gränslösa marknaden begränsar möjligheten till nationella särregler. Det gäller inte minst regler och förbud i fråga om miljöfarliga ämnen, som till exempel kadmium, kvicksilver och vissa flamskyddsmedel. I det partiella vakuum som uppstått på den internationella arenan efter det att förkastats av Bushadministrationen i , anser vi liberaler att det är av större vikt än någonsin att EU tar ett såväl globalt som lokalt initiativ på miljöområdet. Kärnsäkerheten i , i östra och centrala utgör ett viktigt mål för EU:s biståndsinsatser. Den bristande säkerheten i kärnkraftverken där är ett allvarligt miljöhot mot hela vår kontinent, likväl som det utgör en direkt och påtaglig fara för människorna i den omkringliggande regionen. Målen måste vara att främja en säker energiproduktion. Bättre hushållning med elenergi och effektivare energidistribution skulle minska den totala energianvändningen. Genom framförallt WTO-medlemskap kommer dess subventionering av energikonsumtion att minska. EU:s inre marknad ger rätt till fri handel med varor men ger också möjlighet att ställa hårdare gemensamma krav på att varorna inte är farliga. EU arbetar med att ta fram ett nytt regelverk för att kunna kontrollera användandet av kemikalier. Det föreslagna systemet heter REACH och står för Registration, Evaluation and Authorisation of Chemicals. Det är av största vikt att denna lagstiftning drivs igenom och att den kraftfullt verkar i denna riktning. liberalerna anser att det går att möta hoten mot haven och den speciellt utsatta . Det är och har varit vårt budskap i såväl riksdag som EU-parlament. innebär en avgörande förändring och en helt ny möjlighet i förvaltningen av . Detta hav bör bli pilotområde för en helt ny förvaltningsstrategi. Syftet med att göra till ett internationellt pilotprojekt är att bygga upp ett så starkt och heltäckande skydd av miljö att fungerande ekosystem kan återskapas och en långsiktigt uthållig utveckling ska kunna garanteras. Systemet måste ges juridisk kraft och samordnade skyddsåtgärder och sanktioner. Detta arbete menar ska drivas inom ramen för EU-samarbetet. målsättning ska vara att bli internationellt ledande när det gäller tillämpningen av globala överenskommelser. Vi liberaler vill verka för säkrare och sundare livsmedel i EU. Målet bör vara att utforma en gemensam europeisk livsmedelspolitik, som gör det möjligt för människor att känna trygghet med vad de äter - oavsett om de befinner sig på i eller i finska . i och fallen med galna ko-sjukan i stora delar av visar falskheten i påståenden från producenthåll om att vi i visserligen betalar mer för våra livsmedel men därmed får säkrare mat. En gemensam europeisk livsmedelspolitik är nödvändig för att vi effektivt ska kunna ta itu med säkerhetsproblemen. menar att för att vi som konsumenter ska kunna vara säkra på vad vi köper måste kraven på korrekt information vara absoluta. Det är därför nödvändigt att bl.a. utveckla ett system för kontroll av märkningen. Producenten och försäljaren ska kunna bevisa att alla påståenden som görs om en vara är korrekta. EU bör införa en basnivå för livsmedelssäkerheten. Ett strikt och fullständigt säkerhetssystem måste vara lika för alla producenter i alla led i livsmedelskedjan inom hela unionen. Då innebär det inga handelshinder och ingen skillnad i konkurrenskraften mellan företagen - alla får samma basförutsättningar. EU behöver ett gemensamt regelverk för kontroll av livsmedel. De lokala inspektörerna måste ha ett starkt regelverk i ryggen. Men efterlevnaden av kontrollen ska ske lokalt, regionalt och nationellt. För att kunna garantera att den nationella kontrollen alltid fyller de uppställda kraven måste det ske en kontroll av kontrollanterna. Den inrättade europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) bör vara en god förutsättning för att arbetet med livsmedelssäkerhetsfrågorna får den tyngd de kräver. Detta har på ett mycket framgångsrikt sätt genom Europaparlamentarikern verkat för när hon krävt ett "matens FBI". Det är viktigt att arbetar inom EU för att myndigheten får de resurser och det mandat som behövs. EFSA tillkom delvis som en följd av . Det är uppenbart att problemen kring BSE pekar på brister i vår förmåga att upptäcka livsmedelsrelaterade sjukdomar och att göra rätt riskbedömningar inom livsmedelsproduktion. Regeringen bör vara pådrivande för att EFSA ska hitta och korrigera denna typ av systemfel. Myndigheten har dock inte fått det fulla ansvar som vi anser att den borde ha när det gäller kontroll och möjligheter att föreslå sanktioner. Rättssystemet är i princip en nationell angelägenhet, även på livsmedelsområdet, men det finns fall då det är nödvändigt att ha sanktionsmöjligheter på EU-nivå. Det handlar till exempel om när ett livsmedelsproblem som drabbar konsumenterna uppstår i ett land och landets egna myndigheter uppenbarligen saknar förmåga eller vilja att ta itu med frågan. Vi anser därför att ska verka för ett breddat mandat för den europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. Vi liberaler menar dock att det självklara kravet på att samtliga livsmedel måste vara säkra inte får medföra att den traditionella och regionala matkulturen i går förlorad. Dessa produkter måste även fortsättningsvis få framställas på sedvanligt manér - även om detta innebär att hela inte kan efterlevas under tillverkningen eller tillagningen. Detta förutsätter emellertid ett certifierings- och/eller licensieringsförfarande samt att produkterna tydligt märks. På detta sätt garanteras mångfalden inom EU, som valet är den enskilde konsumentens. Målet måste vara det självklara - att all mat ska vara ofarlig. Ett sådant system borde givetvis vara globalt. Men det som vi har makt och huvudsakligt ansvar för är den europeiska marknaden. 21Narkotika, tobak och alkohol Användning av tobak, alkohol och narkotika blir allt vanligare bland främst ungdomar. Detta utgör ett stort hot, inte minst mot folkhälsan. För oss liberaler är det viktigt att påpeka att EU inte bör bestämma ländernas narkotika-, alkohol- och tobakspolitik. Tobak bör omgående elimineras från EU:s gemensamma jordbrukspolitik och alla stöd till tobaksproduktion tas bort. Varje land bestämmer självt med vilka lagar och metoder det vill föra kampen mot narkotikan. Men politik utformas inte i lufttomma rum. Vi påverkas av synsätt i vår omvärld och reagerar både på vad våra grannar gör och vad de inte gör. Narkotikapolitiken är en stor stridsfråga i , och är ett slagfält i den kampen. Den striden får inte förlora och det finns heller ingen anledning att vi skulle göra det. Att införa en mer tillåtande narkotikapolitik är inte förhandlingsbart. Det krävs ändock att politiker, polis, tjänstemän, folkbildningsorganisationer med flera är beredda att samla krafterna till gemensamma insatser. Det är också viktigt att de svenska Europaparlamentarikernas enighet i drogpolitiken bevaras. menar att det krävs ett betydligt mer intensivt arbete för att föra ut narkotikastrategi i . Om misslyckas med det finns det en ökad risk för att den holländska modellen kommer att prövas istället. Motståndet mot en sådan trend är dock inte förhandlingsbar för svenska liberaler. måste visa upp sig inom EU i denna fråga, föra ut korrekt information om sin narkotikapolitik och om de resultat den gett. Det svenska budskapet måste vara klart och konsekvent, och visa och övertyga om att all icke-medicinsk användning av narkotika är och förblir förkastlig. Det är viktigt att gör sin röst hörd på den politiska arenan. Svensk drogpolitik är jämförelsevis effektiv och det finns ingen anledning för oss att överge vår politik. Vi måste också kräva en internationell statistik där utgångspunkterna är gemensamma och ger möjlighet till rättvisande jämförelser mellan bl.a. och . har länge betonat betydelsen av att folkhälsoperspektivet får större genomslag i EU-frågorna, och att mer samarbete i den riktningen krävs. Glädjande nog finns tecken som tyder på att man i många medlemsländer börjar ta alkoholfrågorna på större allvar. Som exempel kan nämnas höjda skatt på alkoläsk, som man ser som ett ungdomsproblem, ansträngningar att hävda sin alkoholbeskattning och övervägande att införa varningstexter på alkoholförpackningar och det införda förbudet mot s.k. happy hour. I många västländer intensifieras också arbetet med åtgärder mot tobaksbruket, och rökningen minskar nu långsamt i dessa länder. ökar den kraftigt i östra och tredje världen. Svensk tobaksindustri verkar aktivt i . bör där, liksom i östra och centrala och i tredje världen aktivt stödja arbetet mot tobaksbruk. Likaså bör aktivt stödja WHO i dess arbete mot tobaken. Subventionerna till EU:s tobaksodlare ska avskaffas. måste verka än hårdare för att EU ska betrakta alkohol och tobak som hälsofrågor och sociala frågor och inte som jordbruksfrågor och näringspolitik. Vi vill arbeta för ett EU som utnyttjar marknadsekonomins fördelar, men som också låter sociala synpunkter och hänsyn till folkhälsan väga tyngre när det är motiverat. Genom att regeringen och riksdagsmajoriteten vek sig för EU-kommissionären hotelser, och gick med på i praktiken obegränsad införsel av alkoholdrycker för privat bruk, har vi nu kommit i en situation där införseln av spritdrycker bedöms vara större än Systembolagets försäljning. Tillsammans med de sänkningar av skatterna på starköl och vin, som redan har vidtagits, har detta starkt bidragit till ökningen av alkoholkonsumtionen. Som framhöll när den avgörande eftergiften gjordes, blir det i längden mycket svårt för ett land att hålla väsentligt högre alkoholskatter än omvärlden, om man inte kan kontrollera införseln. Inte bara detaljhandelsmonopolet, utan hela alkoholpolitikens legitimitet hotas, om allt större andel av den alkohol som konsumeras i köps utomlands. Vi förespråkar därför dels en generell sänkning av EU:s införselkvoter för alkohol, dels att varje medlemsstat, inkluderat , ska ha möjligheten att självt bestämma sin egen kvot. Vilka ändringar av de svenska alkoholskatterna som erfordras i det allvarliga läge som har uppstått genom de kraftiga sänkningarna av skatterna i och , kommer att ta ställning till i samband med behandlingen av alkoholinförselutredningens förslag. Under ordförandeskap beslöt att uppdra åt kommissionen att utforma ett förslag till EU-strategi mot alkoholskadorna. Detta arbete gick länge på sparlåga. Det är bra att nu med stöd av bl a driver på för att få fram en sådan strategi. Det är viktigt att den kommer att bygga på modern forskning, såsom har skett i de aktionsplaner som har antagits av () Europaregion. Det bör noteras att alla EU:s medlemsstater är med i WHO och därmed har deltagit i besluten om dess alkoholpolitik.