ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02So439 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en utredning om tillåtande av surrogatmoderskap. Efter en ändring i lag (1988:711) om befruktning utanför kroppen är det möjligt för en kvinna som är sambo eller gift med en man att ta emot ett donerat ägg från en annan kvinna under förutsättning att ägget befruktats med mannens sperma. Enligt gällande lag är det dock inte möjligt att få behandling med ett donerat ägg som befruktats med sperma från någon utomstående givare. Att ett par får barn efter behandling med både donerat ägg och donerad sperma skulle medföra att barnet inte är biologiskt barn till någon av föräldrarna, och likheten med adoption blir då slående. Surrogatmoderskap är en medicinsk term för att ett utanför kroppen befruktat ägg från en kvinna införs i en annan kvinnas livmoder där fostret utvecklas. Surrogatmodern föder i fullgången tid barnet men är alltså inte genetisk mor till detta. En form av surrogatmoderskap föreligger då en utomstående kvinna, som blivit med barn genom insemination med sperma från mannen i ett parförhållande, efter barnets födelse och vanligen mot betalning överlämnar barnet till det "beställande" paret. De sistnämnda tar hand om barnet och blir barnets sociala och rättsliga föräldrar. Ett argument som framförs mot detta är att fattiga kvinnor skulle bli utnyttjade, då det företrädesvis skulle bli dessa kvinnor som väljer att genomgå ett surrogatmoderskap. Tittar man på fallet med , en kvinna som födde ett barn åt en företagarfamilj ser man att det inte alls behöver vara fattiga kvinnor som föder barnen. Det kan vara kvinnor som vill ge ett par glädjen av att ha barn. Argumentet bygger också pååsikten att fattiga kvinnor inte kan tänka eller förstå själva. Det är dessutom svårt att påvisa kausala samband mellan surrogatmoderskap och försämrade villkor för kvinnor. Enligt inseminationsutredningen strider surrogatmoderskap mot flera olika rättsgrundsatser (SOU 1985:5). Främst anses reglerna om adoption lägga hinder i vägen eftersom adoption enligt svensk rätt inte får beviljas om vederlag lämnats eller utfästs. slutsats är att surrogatarrangemang inte skulle vara möjliga att genomföra utan omfattande lagändringar. Enligt min mening är det tydligt att den främsta anledningen till att inte tillåta surrogatmoderskap är moralisk. Den rådande uppfattningen är att surrogatmoderskap är oetiskt. Vissa ser metoden som en form av barnhandel andra liknar den vid "reproduktiv prostitution". Somliga menar att metoden i sig är exploaterande och en kränkning av "ovärderliga" värden, att surrogatmödraskap är "snuskigt" i synnerhet om det förekommer ekonomiska motiv bakom arrangemangen (K. , Det förbjudna moderskapet. En moralfilosofisk undersökning av surrogatmödraskap). Förbudet mot surrogathantering tycks mest likna ett slags morallag, eftersom den syftar till att bestraffa handlingar som inte med nödvändighet är skadliga för någon. Enligt min mening bör en utredning tillsättas för att utreda frågan om tillåtande av surrogatmoderskap. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GS02So440 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot omskärelse av pojkar. I har vi fått en ny lag om omskärelse av barn. har skrivit under , där det stadgas att i allt som rör barn så skall barnets bästa vara gällande. Är omskärelse förenligt med ? Först har vi omskärelserna av medicinska skäl, att det är för trångt etc. Där är det till barnets bästa att bli omskuren, helt eller delvis, då det annars kan tillstöta sjukdom och liknande. Dessa omskärningar kan vi därmed ta bort ur debatten. Kvarstår gör då de omskärningar som görs på andra grunder än rent medicinska, exempelvis kulturella eller religiösa skäl. Efter en omskärning såär ollonet blottlagt och ytan på ollonet kommer att bli hårdare, dels för att det skaver mot kläderna men också för att det sekret som avsöndras av körtlar i förhuden inte längre finns kvar. Enligt läkare så blir det en klart nedsatt känslighet i de erogena zonerna på penis, motsvarande att man har en kondom påsatt. skrev i sitt remissvar till lagen att omskärelse av pojkar kan beskrivas som könsstympning. Är denna omskärning till barnets bästa? Det är tveklöst så att omskärelse av pojkar är en rituell handling och att omskärningen innebär att pojkarna tas upp i gruppen, att de får känna gemenskap. Det har tidigare gjorts omfattande omskärningsprogram i några länder, då borttagandet av förhuden sades ha positiv medicinsk effekt. Enligt nyare forskning saknar dock omskärningen av pojkar positiv medicinsk eller hygienisk effekt. Det gäller att komma ihåg att omskärelse av pojkar görs på någon som inte har tillfrågats. Skulle avlägsnandet av andra kroppsdelar, med religiösa motiv, också tillåtas på någon som inte tillfrågats? Varför inte vänta med omskärelsen till vuxen ålder, så att personen kan tillfrågas och själv ta initiativ till ingreppet? Enligt uppgift så förekommer alternativa omskärelseceremonier i , och , där något kirurgiskt ingrepp inte görs. Barnens rätt har i ett modernt, upplyst, samhälle klart företräde framför etniska traditioner. Det är viktigt att fortsätter vara ett land som tar barns rättigheter på stort allvar och skyddar barn mot övergrepp. Omskärelse av kvinnor är redan förbjuden i lag, medan omskärelse av pojkar och män inte är det. Varför denna åtskillnad? Enligt min mening är omskärelse av pojkar inte förenligt med och bör förbjudas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GS02So441 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skärpning av tillämpningen av lagen till skydd mot könsstympning av flickor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om upprättande av en handlingsplan för att skydda de flickor som riskerar att utsättas för könsstympning. I TV har det för inte så länge sedan visats att könsstympning av flickor förekommer i . Själva ingreppet sker utomlands, men de som förmedlar kontakten finns i . Det är unga flickor det rör sig om, och det är uppenbart att lagen inte fungerar som det är tänkt, då ingen har fällts för sådant brott. Någonting måste göras för att skärpa tillämpningen av lagen så att de sociala myndigheterna verkligen följer den. Det måste också till en handlingsplan för att kunna skydda de flickor som riskerar att utsättas för könsstympning. Det är uppenbart att de lagar vi har inte skyddar flickorna i tillräckligt hög grad. En handlingsplan skulle kunna vara ett stöd för dem som arbetar inom de sociala myndigheterna. Min mening är att regeringen skall lägga fram förslag på hur tillämpningen av lagen till skydd mot könsstympning av flickor kan skärpas och att en handlingsplan mot könsstympning av flickor upprättas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GS02So442 · 2004-10-03 00:00:00 — beslutar om ändring i tobakslagen (1993:581) i enlighet med vad i motionen anförs. I den nuvarande tobakslagens (1993:581) 27 § anges att den person som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer cigaretter till ungdomar skall straffas med böter, vanligtvis 30 dagsböter à /dag. Till denna påföljd kommer en avgift till Brottsofferfonden på . De ungdomar som medvetet försöker bryta mot den satta åldersgränsen riskerar ingenting annat än att bli nekade att köpa. Inte ens om de ljuger om sin ålder. Det är därför inte underligt att röksugna ungdomar försöker - och ibland lyckas - köpa tobaksvaror av stressade kassörskor. Stundom rör det sig om medvetna provokationer. Tonåringar skickas - exempelvis av massmedier - till olika butiker för att testa efterlevnaden. Om köpet lyckas får den som sålt betala ett högt pris. När en olaglig handling begås är det stötande att bara den ena parten straffas. Med tanke på att den satta åldersgränsen för tobaksinköp inte fyller någon funktion i arbetet med att förmå de unga att inte röka - den som vill ha cigaretter skaffar enkelt på andra sätt - bör nämnda paragraf utgå.
mot · GS02So443 · 2004-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förtydliga skadeståndslagen så att alla skadeståndsberättigade behandlas lika. Genom Brottsoffermyndigheten utbetalas ersättning till brottsoffer som utsatts för t.ex. misshandel. Skadeståndet avser ersättning för kränkning samt sveda och värk till följd av både fysiska och psykiska besvär. Det framgår dessutom klart och tydligt hos lagstiftaren att det ekonomiska skadeståndet skall kompensera den skadelidande för förluster med anledning av skadan. Det ideella skadeståndet skall ge den skadelidande upprättelse för den förnedrande och kränkande behandling eller oförrätt som skadehandlingen utgör. Den drabbade skall vidare genom skadeståndet kunna ges möjlighet att förändra sin livssituation. Men tydligen gäller inte det alla! Det har visat sig att brottsoffer som är beroende av ekonomiskt bistånd för sin försörjning inte ges samma ersättning som andra skadelidande. Detta drabbar i första hand misshandlade kvinnor med barn. Det kan inte vara lagstiftarens intention att göra skillnad på brottsoffer, vilket tydligen görs av "lagtolkarna".
mot · GS02So452 · 2004-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av tandvårdsförsäkringen. Dagens tandvårdsförsäkring är ett lapptäcke av olika system. Barn och ungdomar har kostnadsfri tandvård, särskilda grupper får tandvård inom ramen för hälso- och sjukvårdsförsäkringen, för asylsökande finns speciella regler, de som är har egna regler och de som är eller äldre har ett högkostnadsskydd för protetik. Till detta kommer olika hantering av ersättning och administrativa regler för respektive delsystem. Prisreglering finns inom tandvården för särskilda grupper. Den så kallade 65+-reformen trädde i kraft . Under de drygt tvåår detta högkostnadsskydd existerat har cirka 80 000 personer fått vård inom ramen för reformen. Eftersom den hastades fram har den varit behäftad med konstruktionsfel som skapat en rad problem. är 65+-reformen prisreglerad i hela landet och ersättningen till vårdgivarna är kopplad till respektive landstings prislista. Denna koppling till (=folktandvårdens) gör att ersättningen varierar kraftigt mellan olika landsting beroende på att man på de flesta håll gör mycket lite av denna vård och därför inte brytt sig om att ha relevant pris. Detta förhållande ger helt olika möjligheter för privattandläkarna att arbeta med 65+-tandvård. Mycket av denna vård görs i folktandvården av specialister med ett mycket högre pris och därmed högre ersättning. Privatsidan har många allmäntandläkare som är högt specialiserade och välkvalificerade även om de inte formellt är specialister. Deras kostnader är desamma som folktandvårdens men de får inte motsvarande ersättning. Det är olyckligt att 65+-reformen inte baseras på vårdbehovet utan påålder. De som är har ett högkostnadsskydd, oavsett om deras tandvårdsbehov är stort eller litet, medan de som är 20--inte har något skydd mot höga kostnader. Snedfördelningen av resurserna är uppenbar! Generellt är tandvårdsförsäkringen lite säregen, eftersom subventionen inte passerar den enskilde som har behov av tandvård. Tandläkaren förvandlas till en mellanhand mellan staten och patienten, eftersom det är hon/han som å patientens vägnar begär ersättning för kommande eller utförd vård. Därtill görs patienten till en fånge i systemet, eftersom vederbörande inte får lägga till mer pengar för att få annan eller bättre vård. I så fall ges ingen del av högkostnadsskyddet! Fri prissättning, konkurrens på lika villkor och stabila spelregler för tandvården skulle gagna alla, inte minst patienterna, som även skulle ha tillgång till högkvalitativ tandvård och det inom rimlig tid. En förutsättning härför är en total översyn av tandvårdsförsäkringens regelverk. Dagens godtyckliga indelning efter ålder och typ av behandling måste bort och ersättas med ett bra skydd mot höga kostnader för alla.
mot · GS02So453 · 2004-10-03 00:00:00 — Rätten att utprova hörselhjälpmedel tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att audionomer bör bli berättigade att utföra hörselhjälpmedelsutprovning i enskild regi. Det har varit alltför lång väntetid för utprovning av hörselhjälpmedel. Den nya generationens digitala hörapparater ger större anpassning till individens hörselhandikapp. Utprovningstiden är längre, varför väntetiderna på hörcentraler har blivit okontrollerbart långa. Utprovning av hörapparat bör ske på liknande sätt som utprovning för hjälpmedel för synen. Audionomerna bör kunna få bedriva hörselhjälpmedelsutprovning i enskild regi med avtal med eller staten. Det vore inte konstigare än att, som , optiker provar ut hjälpmedel för synen. Det skulle innebära att köerna försvinner samt att patienten kan välja fritt vilket utprovningställe man vill anlita.
mot · GS02So454 · 2004-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upphöra med sprututbytesverksamheten till narkomaner. Det är helt ofattbart att sprututbytesverksamheten i och fått pågå utan vetenskaplig utvärdering från sida. Verksamheten anses numera permanent. Med rena sprutor till narkotikamissbrukare får missbrukaren möjlighet att fortsätta sitt missbruk och att bryta mot lagen. Injektionssprutan är det verktyg som används vid narkotikainförsel och därmed förses missbrukaren med det redskap som behövs för att kunna fortsätta sitt missbruk. Man bör ha i åtanke att konsumtion av narkotika är en illegal verksamhet. Hur kan sittande regering stå bakom denna verksamhet som gick ut så kraftfullt med "Handlingsplan mot narkotika" samt tillsatte en drogsamordnare? "sprutor" till narkomaner har blivit ett steg på vägen att kapitulera inför det ökande narkotikamissbruket. Så uppfattas regeringens ställningstagande! Därför är det angeläget att omgående upphöra helt och hållet med sprututbytesverksamheten.
mot · GS02So455 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om legitimering av dietister. Den medicinska utvecklingen går framåt med stora steg vilket leder till att alltfler patienter får bättre behandling och förhöjd livskvalitet. Forskning visar att näringsbehandling utgör en viktig del av behandlingen. En korrekt näringsbehandling ökar patientens möjligheter att svara på medicinsk terapi, vilket leder till färre komplikationer, snabbare tillfrisknande och förbättrad livskvalitet. Det krävs dock specialistbedömning av en dietist för att en patient ska få rätt ordination. Näringsproblem är mycket vanliga. Bland kroniskt sjuka äldre lider en av tre patienter av undernäring. Bland yngre människor ökar övervikt dramatiskt och sjukdomar som diabetes, högt blodtryck, sjukdomar i tilltar. Allergi, bulimi och anorexi är andra vanliga sjukdomar bland unga. Det finns ca 1 000 dietister i . 1999 fick dietisterna skyddad yrkestitel, vilket dock inte innebär att har något tillsynsansvar över deras tjänsteutövning. En dietist bedriver ett självständigt arbete som innefattar egen utredning, bestämning av nutritionsdiagnos, behandling och uppföljning samt förskrivning av näringspreparat samt intygsförskrivning. Att dietister enbart har dokumentationsplikt och inte journalföringsplikt är mycket märkligt. har i SoS 2000:11 Näringsproblem i vård och omsorg, prevention och behandling formulerat: "Ett gott näringstillstånd är en förutsättning för att förebygga sjukdom och återvinna hälsa. Alla individer: friska, sjuka och äldre har rätt att erhålla en adekvat individanpassad näringstillförsel". För att detta ska kunna förverkligas krävs kompetens och en tydlig ansvarsfördelning. Genom att legitimera dietister ökar samhällets möjligheter till tillsyn och uppföljning med ökad patientsäkerhet och ökad vårdkvalitet.
mot · GS02So456 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av läkemedelslistor inom äldrevården. Många felutskrivningar och överdoseringar bland äldre patienter borde kunna undvikas om det för patienterna fanns läkemedelslistor, där alla förskrivna mediciner fanns registrerade. Läkemedelslistan bör också kunna bidra till att begränsa de nu snabbt växande läkemedelskostnaderna. Denna typ av läkemedelslista behöver inte vara ett obligatorium för att ge betydande fördelar, utan kan förutsättas vara frivillig. anses det dock finnas bestämmelser som hindrar upprättandet och användandet av läkemedelslistor - även om bra tekniska lösningar numera borde vara lätta att åstadkomma. Därför bör det framläggas ett lagförslag som kan råda bot på svårigheterna att upprätta läkemedelslistor för användning inom äldrevården.
mot · GS02So457 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om omhändertagandet av avlidna. Det är med bedrövelse man måste tillstå att det ofta är på ett ovärdigt sätt som man omhändertar avlidna människor i vårt land. Bristerna består i att det är orimligt långa väntetider för begravning, vilket i sig kräver balsamering, ofta trots att den avlidna ska kremeras. Det förekommer också att det fattas plats för döda i kylrum, att det saknas bårhusjournaler, att identitetsmärkning inte sker och att det ges otillräckliga anvisningar om vart den avlidne skall transporteras. Bristen på goda rutiner har lett till att den avlidne efter kistläggning lämnats kvar i bisättningsrum utan att ansvarig personal för kylrummet vet när kistan ska hämtas. Det har till och med inträffat att fel person lagts i en kista, vilket medfört att anhöriga chockats när man öppnat kistan för ett sista farväl före begravningen. Detta får bara inte inträffa. Alldeles för ofta förekommer på våra bårhus ett ovärdigt omhändertagande av avlidna och dålig utbildning av personalen i rutiner, moral och etik vilket sammantaget leder till bristande efterlevnad av råd och regler för hur ett krematorium eller ett bårhus ska skötas. Socialministern har , på förekommen anledning, gett besked att lagstiftningen är i sin ordning och att gör ett tillfredsställande arbete utifrån de direktiv man fått från regeringen. Ändå har det allt oftare skett allvarliga misslyckanden och bristande omhändertaganden av vården av avlidna. Det får inte vara så att det vid svenska bårhus och krematorier råder brist för respekt för avlidna personer. De förhållanden som råder är oacceptabla. måste nu få i uppdrag att se över rutinerna för omhändertagna av avlidna och föreslå hur den framtida tillsynen och kvalitetskontrollen över denna verksamhet bör utformas.
mot · GS02So460 · 2004-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kostnader för tandvården på grund av tandsjukdomar skall integreras i högkostnadsskyddet. Tandvården har efter att de nya reglerna infördes blivit en dyr historia för dem . Många har inte längre råd att laga sina tänder och särskilt besvärligt är det för den som drabbas av infektioner och inflammationer som fodrar större insatser. Att drabbas av tandvärk och upptäcka de höga kostnaderna för att laga sina tänder kan utlösa huvudvärk för envar. Patienter som drabbats av tandsjukdomar och inte erhåller några subventioner tvingas betala tandvården ur egen kassa. Tandvårdskostnader påöver har redovisats, en konsekvens för patienter som drabbats av sjukdom som medfört tandlossning och därefter operation. Att behålla en bra tandhälsa har ett högt pris. Även många ungdomar och låginkomsttagare har av ekonomiska skäl inte råd att prioritera tandhälsan. Forskare har också verifierat att bra munhälsa har positiva effekter på hälsan för övrigt, därmed torde bra tandhälsa förebygga andra sjukdomar. En studie vid visar att orala infektioner kan ha en kraftig påverkan när det gäller vissa sjukdomar, bl.a. hjärt- och kärlsjukdomar och diabetes. Det är allom känt att tänderna är en del av kroppen, det vore därför naturligt att kostnader för tandvården inkluderas i hälso- och sjukvårdens högkostnadsskydd. Nuvarande stöd till patienter med höga kostnader för protetik och tandreglering är inte tillräckligt. Ett första steg borde därför vara att patienter som drabbats av tandsjukdomar fullt ut omfattas av hälso- och sjukvårdens högkostnadsskydd. Patientavgiften ska inte vara högre för behandling i munnen p.g.a. sjukdom än för behandling i halsen.
mot · GS02So465 · 2004-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det behövs mer forskning kring läkemedlens miljöpåverkan och att det i enlighet med PPP-principen är lämpligt att läkemedelsindustrin bekostar detta. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU skall verka för större miljöhänsyn i den europeiska läkemedelslagstiftningen. 2Är läkemedel en miljöfara? Det är okänt om användningen av läkemedel och liknande produkter har negativ effekt på miljön. I finns ca 8 000 läkemedel på marknaden. Det finns studier i bl.a. som visar på troliga effekter av läkemedelsrester och liknande produkter som via bl.a. reningsverk hamnat i flodvatten. Det är möjligt att de koncentrationer av bl.a. hormonliknande substanser som finns i flodvattnet har påverkat fisk i vattnet. Påverkan har t.ex. visat sig i att fisken blivit steril. har på uppdrag av regeringen utrett hur läkemedelsprodukterna påverkar miljö. Man har dragit två slutsatser : Det behövs mer forskning om hur läkemedel påverkar miljön. Inte minst de sammantagna effekterna i miljön av utsläpp av läkemedel och andra substanser är till mycket stor del okända. Det behövs större miljöhänsyn i den europeiska läkemedelsforskningen. Läkemedel regleras i hög grad på EU-nivå. Läkemedelsproduktion baseras på internationella regler och villkor, läkemedel är internationella produkter. Därför är det effektivast med åtgärder pååtminstone europeisk basis. konstaterar också att ett miljöklassificeringssystem av läkemedel inom EU är att föredra framför ett nationellt system. Läkemedel är väldigt olika när det gäller kemisk och biologisk beskaffenhet. Det finns medel som direkt upplöses och förstörs i vatten, och det finns medel som i mikromängd är oerhört kraftfulla och som är motståndskraftiga mot både vatten och värme. Det finns läkemedel och läkemedelsrester som reagerar med varandra och kan bilda helt nya ämnen med nya egenskaper. Kunskapen om detta är låg. Särskilt när de hamnar i en kemiskt komplicerad omgivning i miljön. har det - vad man vet - inte varit något miljö- eller hälsoproblem. Men i takt med en ökad befolkningskoncentration och ökad användning av läkemedel och kemikalier ökar riskerna betydligt. Det behövs mer forskning kring läkemedlens miljöpåverkan. I enlighet med PPP-principen är det lämpligt att läkemedelsindustrin bekostar detta. Detta bör ge regeringen tillkänna. ska inom EU verka för större miljöhänsyn i den europeiska läkemedelslagstiftningen. Detta ska ge regeringen tillkänna.