mot · GS02Kr362 · 2004-09-24 00:00:00 — Vi kräver därför att regeringen återkommer med information till under detta riksdagsår och informerar om hur arbetet fortlöper. En bok för allaär ett bokförlag som startades av Litteraturfrämjandet med statligt stöd 1976. Syftet var att till ett kraftigt subventionerat pris ge ut kvalitetslitteratur för barn och vuxna och på så sätt verka för att öka läsningen i landet. En bok för allas verksamhet har länge varit en av statens huvudsakliga läsfrämjande insatser. Situationen på bokmarknaden ser dock annorlunda ut i jämförelse med när En bok för alla grundades. Tack vare den kraftigt expanderande pocketboksmarknaden finns nu en stor mängd kvalitetslitteratur för vuxna tillgängligt till ett lågt pris. Den sänkta bokmomsen har fått ytterligare effekter på bokpriserna. har regeringen förlängt avtalet med bok för alla utan att göra någon utvärdering av verksamheten. Vi anser att det var oansvarigt. anser inte att det längre är motiverat att staten finansierar utgivning av vuxenlitteratur till lågpris. Vi minskar därför anslaget till En bok för alla med . Inom litteraturområdet görs satsningar för funktionshindrade både på Talboks- och och information och litteratur (). ursprungliga uppdrag var att äga och ge ut en nyhetstidning för utvecklingsstörda samt att ge ut lättlästa böcker (LL-böcker). är målgruppen för verksamheten breddad och de riktar sig även till dyslektiker, läsovana, personer med annat modersmål med flera. Verksamheten drivs utan vinstsyfte och inom ramen för avtal som träffas mellan staten och stiftelsen. Många, både barn och vuxna har stor glädje av att få information och läsa böcker med lättläst text. Det gäller särskilt ur ett integrationsperspektiv. kan invandrade svenskar som inte behärskar språket tillräckligt väl för att läsa en vanlig dagstidning få tillgång till nyheter. Behovet av lättläst litteratur för en yngre publik påtalas ofta från handikapprörelsen och från pedagoger inom skolan. Det kan gälla såväl barn med utvecklingsstörning som barn med dyslexi. började stiftelsen att i begränsad skala starta utgivning av lättläst barn- och ungdomslitteratur. För att kunna utveckla denna verksamhet och utöka antalet utgivna titlar utan att utgivningen av vuxenlitteratur drabbas föreslårKristdemokraterna att anslaget till ökas med 1 miljon. har en rik flora av kulturtidskrifter. menar att tidskrifter är viktiga för att stimulera och spegla samhällsdebatten. De ger möjlighet till en fördjupning som kan vara svår i andra medier. Det statliga stödet till kulturtidskrifterna har legat still vilket inneburit att realvärdet sjunkit. Som en följd av detta har tvingats minska antalet tidskrifter som ges statligt stöd. har tidskrifternas kostnader för tryckning och distribution ökat. I sitt budgetunderlag för har ansett att ett ökat stöd till kulturtidskrifterna är en av de mest nödvändiga satsningarna inom deras ansvarsområde. vill därför att stödet till ökas med . Genom ett så kallat prenumerationsstöd från har folkbiblioteken möjlighet att prenumerera gratis på ett antal kulturtidskrifter. Detta är ett bra sätt för kulturtidskrifterna att nå ut till nya läsare. har det visat sig att biblioteken inte utnyttjar den möjligheten i någon större utsträckning vilket är förvånande. bör utreda varför inte stödet utnyttjas i större omfattning. Museerna ansvarar för en stor del av det materiella kulturarvet. De har ett ansvar för att föremålen bevaras men också för att de finns tillgängliga för allmänheten och forskarsamhället. I bevarandet ligger också samlandet. Det ligger i museernas uppgift att besluta om vad från vår egen tid som skall bevaras. Det är en uppgift som i sig är avgörande för kulturarvet. Det är vi, här och , som genom museerna fattar beslut om hur framtidens människor kommer att se . Den utåtriktade verksamheten på ett museum bör syfta till att skapa ökad förståelse för vårt kulturarv och stimulera människor till att ställa frågor om sig själva, om vårt samhälle och våra värderingar. I arbetet för att motverka främlingsfientlighet och rasism kan därför museernas roll inte nog poängteras. Föremålen i ett museum har en unik förmåga att ge upplevelser och det är i det som särarten i museets utåtriktade verksamhet ligger. Genom museerna kan den historiska erfarenheten tas till vara för att ge perspektiv på olika frågor när det gäller att hantera nuets problem och välja framtidsriktning. I museernas verksamhet ligger att med ett vetenskapligt förhållningssätt finna ny kunskap om föremålen och deras plats i historien. De måste vara behjälpliga för forskare för att på så sätt bidra till ny kunskap om vår historia och framtid. Upprepade gånger har vi påpekat att det är det långsiktiga arbetet vid museerna som behöver stöd. År för år behöver museerna fortsätta sitt arbete med kunskapsuppbyggnad, vård och underhåll av samlingar, arkiv och bilder, rådgivning och information. Den statliga budgeten måste fokuseras på långsiktiga, inte tidsbegränsade bidrag. har också påpekat att museernas ekonomi påverkas mycket negativt av en ökande "projektifiering". Vi känner stor oro för museerna, eftersom vi menar att regeringen, trots att man nu har insikt om hur problembilden på museisidan ser ut, underlåter att ta ett samlat grepp för att förbättra situationen. Vår oro handlar till stor del om regeringens bristande långsiktighet när det gäller samlingarna, men även om hur regeringen valt att hantera hyreskostnaderna. har även påpekat att museernas allt större beroende av arbetsmarknadspolitiska medel riskerar att bli ett stort problem. Många satsningar på museiområdet görs som arbetsmarknadspolitiska åtgärder där arbetslösa skall sättas i arbete. Det gör att museerna blir sårbara för arbetsmarknadspolitikens svängningar. anser att pengar bör överföras från arbetsmarknads- till kulturområdet för att kulturinstitutionerna själv skall få driva arbetsmarkandspolitiska projekt. Vi anser att det är ett rimligt påpekande som bör övervägas inför kommande budgetarbete. vill arbeta för att långsiktigt bevara samlingarna, öka tillgängligheten till museerna och nå nya grupper av besökare. Vi är därför kritiska till regeringens satsning på fritt inträde på de statliga museerna. Självklart är det bra att så många människor som möjligt får tillgång till museernas verksamhet, och en inträdesavgift kan innebära ett hinder för många. Särskilt positivt är det för barn och unga att få tillgång till vårt kulturarv. Satsningen kostar dock mycket pengar, och det är pengar som måste ställas mot andra kulturpolitiska prioriteringar. Museernas hårt ansträngda ekonomi har tvingat dem till både indragna verksamheter och uppsägningar. Museernas samlingar står i vissa fall och bokstavligen ruttnar bort. Det är mot denna bakgrund som satsningen måste ställas. Det finns också en uppenbar risk att en satsning på fri entré på de statliga museerna kommer att slå hårt mot de icke-statliga museerna, som får en mycket svår konkurrenssituation. Dessutom är detta en satsning som framför allt kommer att gynna dem som bor i eller i närheten av eftersom den övervägande majoriteten av museerna är lokaliserade till . Från museernas sida framhålls även oro för bristande kompensation för de ökade kostnader som fri entré kommer att medföra i form av till exempel ökat slitage. anser mot bakgrund av detta att regeringens satsning inte kan motiveras. Vi vidhåller vårt krav på att reformen skall begränsas till att enbart gälla fritt inträde för barn och ungdomar upp till men däremot utökas till att gälla även de regionala museerna. Vi anser att barnen och ungdomarna är en av de mest prioriterade grupperna när kultursatsningar görs och vi anser därför att denna prioritering är den mest riktiga. Dessutom ger detta en spridning på satsningarna över hela landet. Vi sparar därför av de som regeringen lägger på reformen för fri entré på de centrala museerna. Av dessa lägger vi till de regionala museerna för att bekosta fri entré för barn och ungdomar. Dessutom lägger vi till de centrala och regionala museerna på en kraftsamling för museernas samlingar. Museernas ekonomiska situation är på många håll ansträngd och otydligheten i regeringens politik skapar en villrådighet som är olycklig för alla inblandade. Pengar dras först in för att därefter komma tillbaka och kompenseras. Stöd som utlovas för ett museum , uppfylls inte med nödvändighet ett annat. Dessutom vet vi nu att av många museers anslag går mer än hälften till hyreskostnader. betalar kulturinstitutioner vad kallar marknadshyror eller marknadsliknande hyror. Staten sätter alltså genom ett statligt verk hyror som om fastigheterna och verksamheterna vore kommersiella. En sådan hyressättning är inte realistisk för vissa kulturbyggnader eftersom verksamheten är intimt förknippad med byggnaden, till exempel Operan och . Marknadshyror förutsätter att verksamheten kan överväga att flytta om man inte anser att hyresvillkoren är rimliga. Det är inte en möjlighet för dessa kulturinstitutioner. När systemet infördes kompenserades institutionerna fullt ut för den hyreshöjning som marknadstänkandet ledde till. har denna kompensation i många fall urholkats och /95 ges ingen automatisk kompensation för ökade hyreskostnader. Utöver detta har regeringen också fråntagit museer och andra kulturinstitutioner incitamentet att försöka sänka sina hyreskostnader, eftersom ramanslaget sänks med motsvarande summa om hyrorna förhandlas ner. Regeringen tillsatte efter omfattande kritik en kommitté som fick i uppdrag att se över hyressättningen för ändamålsfastigheter inom kultur- och högskolesektorn. Kommittén överlämnade sitt betänkande detta år (SOU 2004:28) och konstaterar där att det finns många brister som måste åtgärdas. Vi förväntar oss att regeringen återkommer till med förslag utifrån kommitténs betänkande. På museerna finns ett fortsatt stort eftersläpande behov av vård, registrering, dokumentation och digitalisering. Det vet regeringen. Det var också en av anledningarna till att man inom ram lät arbetslösa göra en insats för museisamlingarna. Mycket har blivit bättre, men ännu återstår betydande behov av till exempel ändamålsenlig förvaring för samlingarna. Vi har påpekat detta, men trots detta sker inga satsningar från regeringens sida. I stället inför regeringen fri entré vilket kostar . Regeringen har tidigare förklarat frånvaron av satsningar med att den först skall göra en särskild granskning av de centrala museernas magasinssituation. Vi anser inte att det är ett godtagbart svar eftersom situationen redan är känd och ropar efter insatser. Vi har inte heller kunnat inhämta någon information om att en sådan granskning har gjorts vilket naturligtvis inte kan anses acceptabelt. som regeringen efterlyser tålamod och hänvisar till en översyn som tycks dröja växer museisamlingarna dag för dag. Tusentals nya föremål skall tas om hand av museerna som redan nu har svårt att hantera de samlingar som redan finns. För att lyfta fram betydelsen av samlingarna som kärnan i museernas verksamhet lägger vi i vårt budgetalternativ i en extra satsning på just samlingarna. Dessa resurser kan användas till exempel för bevarandeinsatser som konservering och magasin men även för visningsverksamhet med samlingarna i centrum. Ett annat stort problem som uppmärksammats är museernas säkerhet när det gäller både stöld och brand. I har en översyn gjorts av brandsäkerheten på museerna, och resultaten är förfärande. På många museer skulle en brand innebära att skulle ovärderliga samlingar gå upp i rök, och situationen är säkerligen inte unik för Stockholmsmuseerna. Vi menar att det här är en ohållbar situation som måste åtgärdas . Det är alltför stora värden som står på spel för att insatser skall kunna vänta. Vi gör i vår budget en satsning på på de museer där behoven är särskilt stora. Vi anser att en del av dessa nya resurser bör användas till att förbättra säkerheten. har utarbetat en strategi för museernas säkerhetsarbete. Det är en utredning som innehåller många förslag som bör tas till vara i arbetet med att förbättra museernas säkerhet. Bland annat framhålls vikten av att varje museum utarbetar en plan för säkerhetsarbetet för att skapa en medvetenhet om vilka risker som finns. Vi ser mycket positivt på arbete inom detta område. samlingar omfattar cirka nio miljoner djur, växter och . har vid flera olika tillfällen tagit upp frågan angående situationen på . Stora delar av museets samlingar är förvarade i ett så dåligt klimat och dåliga övriga förhållanden att deras fortsatta existens är äventyrad. Nya magasin måste till både för samlingarnas säkerhet och för att öka tillgängligheten för forskare. Det finns en utredning och ett förslag om ett bergrum i anslutning till museet framtaget av som på ett mycket bra sätt skulle lösa problemen. krävde att regeringen skulle återkomma med ett förslag på en lösning med utgångspunkt i de förslag som finns. Ett krav som upprepats vid ett flertal tillfällen. Kulturminister har fortfarande inte presenterat någon långsiktig lösning. I stället har museet nu tvingats till andra tillfälliga lösningar genom en ut- och ombyggnad av det så kallade Botanhuset. Det kommer att lösa de mest akuta problemen men inte museets behov för framtiden. Regeringen bör med denna bakgrund återkomma med ett konkret långsiktigt förslag till en lösning för . Länsmuseerna fungerar som centrum för den regionala museiverksamheten och har också en viktig roll när det gäller kulturmiljövård. De är således mycket viktiga för att målet om ett levande kulturliv i hela landet skall kunna uppfyllas. Därför anser vi att det är naturligt att de omfattas av satsningen på fritt inträde till museerna (se ovan). har i utredningen museer och nationell kulturpolitik konstaterat att det för museerna råder en mycket oklar bild när det gäller huvudmännens och statens mål och förväntningar. De anser att hela målstyrnings- och utvärderingsprocessen måste bli tydligare. Vi hoppas att regeringen tar till sig utredningens kritik och återkommer till med ett förslag på detta område. De ekonomiska behoven hos de regionala museerna är mycket stora. har utpekat den ökande "projektifieringen" som ett stort problem för museernas ekonomi, något vi också tidigare påpekat. Dessutom behövs stora satsningar på säkerheten, vilket vi beskrivit ovan. Därför gör vi som nämnts ovan en extra satsning på på de centrala och regionala museerna. Vi gläds ocksååt att regeringen insett betydelsen av den museipedagogiska verksamheten och permanentar den pågående försöksverksamheten. Nationalklenoden Regalskeppet håller på att fräta sönder av svavelsyra. Skadorna upptäcktes , då som vita saltfläckar. har konstaterats att större delen av de ytor man undersökt är angripna av svavelsyra som fräter på träet. Ett stort forskningsprojekt har inletts tillsammans med och för att försöka hitta en lösning på hur Regalskeppet skall kunna räddas. Statens maritima museer har gjort upp en åtgärdsplan samt en finansieringsplan som sträcker sig och museet har arbetat hårt för att hitta finansiella lösningar för de satsningar som krävs. Det är naturligtvis svårt att överblicka konsekvensen av att detta världsunika skepp inte längre skulle finnas för beskådande i . är det mest besökta museet i . Räddningsinsatser/restaureringsinsatser får absolut inte förhindras på grund av en ekonomisk brist. Regeringen gick föregående år Statens maritima museer till mötes och gav ett anslag på . Vi förväntar oss att regeringen fullföljer den åtgärds- och finansieringsplan som finns och fortsätter satsningen på . 7.5.2Drottningholms teatermuseum/teatermuseum , numera , grundades . Museet, som drivs av en stiftelse med statliga stöd, förvaltar några av största och värdefullaste teatersamlingar från medeltiden till . Samlingarna inkluderar världens största samling 1700-talskulisser, ett av de största scenkonstbiblioteken, omfattande enskilda arkiv, 1,5 miljoner foton och en löpande förd svensk repertoardatabas. Efter uppsägning från flyttade museet till Operans och verkstadsbyggnad i . Utan tillräckliga hyresmedel fick museet skrinlägga alla planer på anständiga utställningslokaler och minska personal så drastiskt att bastjänster för museisamling, arkiv och samtidsdokumentation nu saknas. Situationen är nu så svår att hela biblioteks- och arkivverksamheten dessutom är i fara. Svenska och utländska forskare är mycket oroade och situationen har påtalats internationellt. Det är därför i det närmaste skandal att Socialdemokraterna i budgetpropositionen helt ignorerar problemet och skriver att "det är styrelsens ansvar att göra nödvändiga prioriteringar". Hur skall museet kunna göra nödvändiga prioriteringar när det redan prioriterat bort de mest grundläggande funktionerna i ett museum? För att lösa den mest akuta krisen ger i sitt budgetalternativ ett årligt tillskott på en och en halv miljon till museet inom anslag 28:31.