mot · GR02MJ40 · 2004-02-04 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:54 Handlingsplan för åtgärder inom hästsektorn 2 Förslag till riksdagsbeslut 2 4 Hästen i dagens 3 6 Svensk hästsport 4 6.1 Ridsporten en stor folkrörelse 4 6.1.1 Säkerheten inom ridsporten 6 6.2 Trav- och galoppsporten 7 6.2.1 Veterinärmedverkan vid ryttartävlingar 7 7 Svensk hästavel 8 7.1 Bevara den kallblodiga travaren 8 7.2 Varmblodiga travhästen 8 7.3 Engelskt fullblod 8 7.4 Svensk halvblodsavel 9 8 Hästen en naturlig del av jordbrukspolitiken 9 8.1 EU och hästnäringen 9 9 Forskning och utbildning 11 9.1 Forskning inom hästområdet 11 9.2 Den hippologiska högskoleutbildningen 11 9.4 Utbildning av unghästar 12 10 Veterinärvård av hästar 12 2 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen lägger fram förslag till en sammanhållen hästpolitik som tidigare aviserats. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillgången på ridinstruktörer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att utreda fördelningen av medel till pojk- respektive flickidrotter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ridsporten skall vara skattefri när den bedrivs i motionssyfte och är en friskvårdsförmån som bekostas av arbetsgivaren. begär att regeringen tillsätter en utredning om möjligheterna att införa momsbefrielse för föreningsdrivna ridskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om informationsinsatser riktade mot hästägare i syfte att öka säkerheten i samband med ridning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av 33 § djurskyddsförordningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den kallblodiga travaren skall omfattas av bevarandeinsatserna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om uppfödarpremier för den svenska halvblodsaveln. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att de olika EU-stöden också skall nyttjas för den svenska hästaveln och hästnäringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en forskningsfond för hästnäringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett tredje år på den hippologiska högskoleutbildningen. begär att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att utreda konsekvenserna av att finansiera den hippologiska högskoleutbildningen enligt samma principer som normalt gäller för högskoleutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hovslagarutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om unghästutbildning. har i drivit frågor som berör ridsport, hästavel och hästens sociala funktion i samhället. Detta har bland annat lett till att regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att ta fram ett underlag för en sammanhållen hästpolitik. Utredningen presenterade sina förslag (SOU 2000:109) varefter betänkandet remissbehandlats. Trots att regeringen aviserat en proposition i frågan till december har man nu beslutat att i stället avge en skrivelse . vill därför klandra regeringen för dess senfärdighet och låga ambitionsnivå vad gäller hästpolitiken. Det är beklämmande att regeringen inte lyckats samla sig till annat än en skrivelse med till intet förpliktigande uppdrag om kartläggning, analys och ytterligare överväganden. I skrivelsen hänvisas i stället till exempelvis Handslaget och Allmänna arvsfonden. Men dessa aktörer är ju inte specifikt riktade mot hästsektorn. Eftersom det finns gott om konkreta förslag både i den hästpolitiska utredningens betänkande och i kristdemokratiska riksdagsmotioner anser att regeringen skyndsamt bör återkomma till med en proposition om en sammanhållen hästpolitik. 4 Hästen i dagens Hästen och ridsporten har en stor betydelse i dagens samhälle. Den svenska hästnäringen har genomgått stora förändringar. Från att ha varit ett utpräglat arbetsredskap inom Försvarsmakten, transportväsendet och skogs- och lantbruket har hästen numera framför allt fått en uppgift inom fritids- och sportanknuten verksamhet. Hästen används i mycket stor utsträckning för motionsridning, körning, turism och inom olika tävlingsdiscipliner inom rid-, galopp- och travsporten. En del hästar, framför allt ardenner och nordsvensk brukshäst, används fortfarande inom skogsbruket. En tredjedel av befolkningen har, i större eller mindre omfattning, kontakt med hästar. Hästen har i det moderna samhället fått en mycket viktig social funktion och har blivit en betydelsefull fritidssysselsättning för mängder av ungdomar, speciellt flickor. Hästen har också kommit att bli ett viktigt hjälpmedel vid rehabiliteringen av handikappade. finns ca 200 000250 000 hästar i . Knappt hälften av dessa hästar finns i lantbruksföretag. Det svenska hästbeståndet består dels av importerade hästar, dels av en del inhemska raser som nordsvenska brukshästen, kallblodiga travaren och gotlandsrusset samt den svenska halvblodshästen som är en avelsutveckling baserad på äldre svenska lättare lantstammar. För den amatör- och motionsinriktade rid- och körsporten utgör den svenska halvblodshästen och de olika ponnyerna de vanligaste hästraserna. För den professionellt inriktade hästsporten är det den varmblodiga travhästen, engelska fullblod och svenskt halvblod som är de dominerande hästraserna. Den svenska hästnäringen svarar för flera tiotusentals arbetstillfällen. Till dessa ska också läggas uppfödare, ca 15 000, som har en del av sin sysselsättning och sina inkomster från näringen samt alla privathästägare, ca 80 000, framförallt inom ridsporten, som själva sköter, rider och tränar sina hästar. Människor som bor i städer och tätorter köper tjänster i form av utbildning, uppstallning samt hästar och foder av jordbruket för nästan . Detta gör hästnäringen till jordbrukets fjärde viktigaste näringsgren. Hästnäringen, inklusive vadhållningen, omsätter enligt beräkningar ca . Landets trav- och galopptävlingar har ca 600 000 aktiva besökare och dessa besöker galopp- och travtävlingar minst en gång . Totalt görs ca 2,4 miljoner besök . Mellan två och tre miljoner människor spelar på hästar minst en gång . Landets trav- och galopphästar ägs av något över 100 000 personer. Hästverksamheten i har vuxit till en viktig näring av intresse för såväl företagare som kommuner och samhällsplanerare. Här finns en utvecklingspotential med både intressanta produkter och tjänster liksom en möjlig utveckling mot turistnäring. Ridsporten omsätter mycket pengar för att vara en ideell rörelse. Det är därför viktigt att vara uppmärksam på utvecklingen inom skatteområdet för ideella föreningar. Det är angeläget att tillvarata idrottens/ridsportens intressen i detta sammanhang. En konkret fråga som varit mycket debatterad inom ridsporten och även inom idrotten i övrigt är att ridning, enligt gällande lagstiftning, inte är en skattefri motionsförmån vilket de flesta andra idrotter är. Några få idrotter är undantagna och skattepliktiga om arbetsgivaren bekostar utövandet. Till dessa hör ridsporten. Det är anmärkningsvärt att ridsporten som är en våra största folksporter inte ska kunna utövas och värderas på lika villkor som andra motionsformer. anser därför att även ridsporten skall vara skattefri när den bedrivs i motionssyfte och är en friskvårdsförmån som bekostas av arbetsgivaren. 6.1 Ridsporten en stor folkrörelse Ridning är en stor folksport med 500 000 aktiva. Var tredje svensk har på ett eller annat sätt kontakt med hästar och ridsport. genomförs på 500 ridskolor från i norr till i söder. åker ca 30 000 svenskar på ridläger, en företeelse som är ovanlig i övriga . är landets största hästsportorganisation. Förbundet har drygt 220 000 medlemmar och organiserar såväl motionsryttare och ridskoleelever som tävlingsryttare. Av dessa utgörs av flickor och kvinnor. Ridsporten är en av landets största idrottsgrenar och en utpräglad ungdomsidrott med 145 000 av medlemmarna () i en ålder under . Mätt i lokalt aktivitetsstöd är ridsporten den näst största ungdomssporten. Den är även näst störst på studiesidan av de drygt 60 idrottsförbunden. Ridsporten är också en mycket uppskattad och nyttig handikappidrott. Fyra tusen handikappade ryttare rider regelbundet för motion och tävling. Ridning är den största handikappsporten i och finns på cirka 250 ridskolor. Inom de flesta av ridsportens grenar tävlar man på såväl ponny (flera raser och korsningar) som stor häst företrädesvis då på hästar av svensk halvblodsras eller liknande. Internationellt tävlar svenska ryttare i hoppning, dressyr, fälttävlan, körning och voltige. har varit representerat vid alla större internationella mästerskap som , , , m.fl. Ridsporten har också utvecklats till en stor sport, både publikt och medialt. Utvecklingen av de återkommande stora internationella tävlingarna i (, 's Horse Show och Globentävlingarna) och TV-sändningarna därifrån har bidragit till denna utveckling. Grunden i ridsporten utgörs av verksamheten vid landets ridskolor som är spridda över hela landet. Ridskolorna drivs oftast av lokala ridsportföreningar antingen i egen regi eller genom att ridskolan drivs av en arrendator. Det finns också ridskolor som drivs helt i privat regi. Lokaler för ridskoleverksamhet (ridhall, stall, andra utrymmen) samt mark för hagar och ridbanor ägs ofta av den lokala ridklubben eller av kommunen. har de lokala ridklubbarna i de fall anläggningen ägs av kommunen betydande underhållsskyldighet vilket ofta kräver omfattande insatser av de ideella föreningarna. Många lokala klubbar dras också med betydande ekonomiska svårigheter att få verksamheten att gå runt. Hästhållningen (foder, bete, hov- och veterinärvård, skötsel) och fastighets- och materialunderhåll drar stora kostnader liksom hästskötare, instruktörer och tränare. Landets ridskolor fungerar ofta som fritidsgårdar där eleverna förutom själva ridundervisningen får lära sig att umgås med såväl hästar som medmänniskor. Ridskolan är öppen från tidig morgon till sen kväll, ofta . I ridskoleverksamheten fostras de unga till ansvarstagande och samarbete. Ridskolorna fyller därför en stor social uppgift i samhället. Denna roll förbises ofta vid en värdering av de insatser som ridskolorna och ridklubbarna gör i samhället. Med de neddragningar som skett på många håll inom bidragsområdet för fritids- och idrottsverksamheter är risken uppenbar att ridskolorna tvingas till ytterligare prishöjningar av ridavgifterna. Det är ofta köer till lektionsridningen på flera av landets ridskolor. Barn och ungdomar från mindre ekonomiskt lottade familjer kommer i ett sådant läge att de tvingas avstå från en meningsfull och utvecklande fritidsaktivitet med djupa sociala dimensioner. Detta är allvarligt då det finns en uppenbar risk att den tidigare socialt jämlika ridskoleverksamheten och fritidsridsporten endast kan utövas av barn och ungdomar till ekonomiskt välsituerade föräldrar. Detta kommer särskilt att drabba flickorna som redan är en missgynnad grupp i sportsligt och fritidsmässigt hänseende. motion Svensk hästavel och ridsport yrkade på att kommunerna tillsammans med de statliga bidragsgivande organen borde beakta de sociala konsekvenserna för den flickdominerade ridsporten vid bidragsfördelning och bidragsminskningar. Kommunerna borde också i de fall de är ägare till ridsportanläggningarna bidra till en utgiftsavlastning för ridskolorna för att minska riskerna för att barn och ungdomar utan ekonomiska möjligheter ställs utan möjlighet till en jämlik och socialt meningsfull fritidssysselsättning och därmed ökad risk för utanförskap. Det är också uppenbart att ridskolorna/ridklubbarna har svårare att hävda sina intressen gentemot de manliga idrotterna som fotboll, ishockey m.fl. Liknande problem finns givetvis för andra kvinnodominerade idrotter som t.ex. simning. Trots klara direktiv från till specialidrottsförbunden är risken stor att de kvinnodominerade idrotterna missgynnas vid förbundens fördelning av medel. I den kommunala prioriteringen är misstankarna om denna diskriminerande prioritering ännu mer befogad. Det skulle därför vara angeläget att en oberoende utredning gjordes om hur verkligheten ser ut för de idrotter som domineras av flickor, i förhållande till de idrotter som domineras av pojkar. Hur sker fördelningen inom specialförbunden? Är den i enlighet med direktiven? Sker det en felaktig och diskriminerande prioritering i kommunerna vad gäller bidrag, anläggningar etc.? Ridning är inte bara en fysisk aktivitet. Den är också social gemenskap, utveckling och fostran. På ridskolan umgås människor med ett gemensamt intresse över generationsgränserna som på få andra områden i dagens samhälle. Ridsportens samhällsnytta inkluderar därmed såväl hälsoaspekter som sociala aspekter. Hästsporten spelar en viktig roll för djurskyddet. När det gäller plågsamma hästtransporter har ridsporten agerat kraftfullt, vilket fått mycket stor genomslagskraft i media. Sporten verkar därmed pådrivande i att höja standarden på djurskyddet i samband med hästtransporter och påverkar därmed indirekt synen också på övriga djurtransporter. har motionerat i om momsbefrielse för föreningsdrivna ridskolor. Det finns ingen anledning till att ridutbildning i föreningsdrivna ridskolor skall behandlas annorlunda än annan utbildning, och utbildning är momsbefriad i . Därför bör en utredning tillsättas för att utreda möjligheterna att momsbefria föreningsdrivna ridskolor. 6.1.1 Säkerheten inom ridsporten Ridning är den mest skadedrabbade hästsportaktiviteten. Arbetet med att förbättra säkerheten är därför mycket viktigt. Man bör dock konstatera att de flesta olyckorna sker ute i buskarna i den oorganiserade verksamheten och inte på ridskolorna. Säkerhetsarbetet borde därför i första hand inriktas på informationsinsatser riktade mot hästägare. 6.2 Trav- och galoppsporten Travsporten är i den hästsportgren som har den största publiken och den högsta spelomsättningen. Travbanor finns spridda över hela landet. Sporten domineras av professionella tränare och kuskar även om det förekommer amatörträning och amatörkuskar. I är galoppen i förhållande till travet. Galoppen har också betydligt färre spelare och mindre publik än travet. Internationellt är galoppen betydligt större än den i dominerande travsporten. Galoppsporten domineras liksom travet av professionella tränare och jockeyer. I finns ett ökat intresse för galoppsporten, ett intresse som växt beroende på ett ökat samarbete med ridsporten men också genom ökad marknadsföring och en kvalitetshöjning av tävlingshästarna. Det senare har skett genom import av tävlingshästar, men också genom ett intensifierat avelsarbete. Sporten genererar tiotusentals arbetstillfällen och tjänster som fortplantas i samhällsekonomin. Dessutom slussas pengar till andra grenar inom hästsporten och den är ett starkt stöd för hästnäringen i stort. 6.2.1 Veterinärmedverkan vid ryttartävlingar I 33 § djurskyddsförordningen finns en bestämmelse som innebär att det vid offentlig tävling med djur skall finnas en veterinär som förordnats av . Bestämmelsen tillämpas av på ett sätt som vållar stora problem för vissa arrangörer av hästtävlingar. Systemet innebär att veterinären anställs av , och därmed blir veterinären automatiskt bunden av de veterinärtaxor som verket har beslutat om. Konsekvenserna av detta blir dels att det blir svårt att anlita veterinärer med kompetens inom hästområdet, dels att klubbar och föreningar drabbas av stora kostnader som arrangörer av hästtävlingar m.m. Regeringen bör därför se över 33 § djurskyddsförordningen och tillämpningen av denna paragraf med syfte att förenkla systemet med förordnande av tävlingsveterinärer vid hästtävlingar och minska de kostnader för arrangörerna som är förknippade med dagens system. /2001 beslöt, efter motioner från och , att tillkännage detta för regeringen som sin mening. Ännu har regeringen inte gjort något för att verkställa beslut. föreslår därför att upprepar detta tillkännagivande för regeringen. 7.1 Bevara den kallblodiga travaren har tidigare beslutat om insatser för bevarande av de utrotningshotade raserna gotlandsruss, ardenner och nordsvensk brukshäst och avsätter särskilda medel inom miljöersättningsprogrammets delprogram för utbildning, information och demonstrationsobjekt (bet. 1997/98:JoU9, skr. 1997/98:116) för att främja bevarandet av dessa raser. Dessvärre innefattades inte den utrotningshotade kallblodiga travaren i denna bevarandeinsats. Den kallblodiga travaren bör självfallet också ingå i de hästraser som omfattas av regeringens insats, eftersom populationen och antal betäckta ston i stort sett är desamma för denna ras som för andra hotade raser. bör därför uppdra åt regeringen att också ta med den kallblodiga travaren i de, för gotlandsrusset, ardenner och nordsvenska brukshästen, tidigare beslutade bevarandeinsatserna. Inom det svenska hästavelsområdet är det framför allt inom aveln med den varmblodiga travhästen som man bedrivit det mest kvalificerade och prestationsinriktade avelsarbetet. Den svenska travhästaveln har utvecklats till en topposition i världen och det har framför allt skett genom en mycket hård gallring av avelsston baserad på tävlingsresultat och på importen av internationella topphingstar. Aveln är selekterad och prestationsinriktad med tydliga mål och ambitioner. Den högtstående svenska travhästaveln har också inneburit en betydande export av svenska travhästar. Trots detta har den svenska travhästaveln dragits med bristande lönsamhet. Det engelska fullblodet som framför allt används inom galoppsporten har också visat sig betydelsefullt som förädlare inom den svenska och internationella ridsportaveln med inriktning mot fälttävlans-, hopp- och dressyrhästar. Generellt har inte den svenska aveln av engelska fullblodshästar varit i paritet (kvalitativt och kvantitativt) med de stora avels- och galoppsportländerna i världen. Galoppsporten är relativt liten i med enbart ett fåtal tävlingsbanor. Svenskfödda avelshingstar har alltid haft svårt att hävda sig i den inhemska aveln. Den svenska fullblodsaveln har fortfarande besvärande lönsamhetsproblem. Den svenska halvblodsaveln har sin grund i en lättare svensk lanthäst som användes i lantbruket och i Försvarsmakten. Aveln kom att inriktas på att förse den svenska Försvarsmakten med hästar som var lämpade för detta ändamål. Uppfödningen av halvblodshästar var knuten till lantbruket där bonden ofta hade ett genuint hästintresse, ofta förvärvat genom tidigare avelsarbete eller arbete med arbetshästar, framför allt ardenner. Den svenska halvblodsaveln har blivit alltmer prestationsinriktad. Målet är att avla fram framstående tävlingshästar som kan hävda sig internationellt i såväl hoppning, dressyr som fälttävlan. Parallellt med denna målsättning ska den svenska halvblodsaveln förse ridskolor med lämpligt hästmaterial, motionsryttarna med dito och tävlingsryttare på lägre nivå med lämpligt hästmaterial, en diversehandel som givetvis innebär problem för aveln. Den svenska halvblodsaveln står inför ett generationsskifte på uppfödarsidan. Alltfler av de äldre uppfödarna, vilka dessutom ofta är knutna till bondenäringen, slutar med sin uppfödning. Orsakerna är givetvis åldersskäl men också den mycket dåliga lönsamheten för att inte säga direkta förlustverksamheten som svensk halvblodsuppfödning innebär. En annan anledning till att många traditionella och äldre uppfödare slutar är den snabba utvecklingen och internationaliseringen av aveln som innebär stora ekonomiska åtaganden i samband med betäckningar samt att man inte kan få igen de satsningar som görs. Ett stöd i form av uppfödarpremier vore ett sätt att slå vakt om den svenska uppfödaren och att värna den svenska halvblodsaveln. En möjlig väg att finansiera uppfödarpremierna är de svenska EU-medlen eller via de medel som svenskt hästspel genererar. Uppfödarna är i stor utsträckning unga kvinnor. Att hästuppfödning inte inräknas som en tydlig del av jordbrukspolitiken (där bidragstagarna huvudsakligen är män) bör därför också betraktas som ett jämställdhetsproblem. Svensk halvblodsavel är en del av det svenska kulturarvet. Därtill bidrar aveln till intäkter för lantbruksnäringen och bidrar till det svenska öppna landskapet. 8 Hästen en naturlig del av jordbrukspolitiken 8.1 EU och hästnäringen Inom EU ses hästhållningen som en del av jordbrukssektorn. I beaktas inte hästnäringen vare sig inom den gemensamma eller den nationella jordbrukspolitiken. Hästens och hästnäringens vikt för jordbrukets, landskapets och regionernas utveckling gör att jordbrukspolitiska beslut även bör omfatta hästar. Dessa beslut bör inte enbart som omfatta djurskydds- och avelsmässiga restriktioner utan även utsträckas till att omfatta en aktiv näringspolitik, då hästen är en viktig resurs för jordbrukets utveckling och inriktning mot en breddad verksamhet som inte enbart är inriktad på livsmedelsproduktion. Om staten deltar aktivt i utvecklingen av hästnäringen kan detta bidra till jordbrukspolitikens måluppfyllelse. Sett ur ett jordbrukspolitiskt perspektiv är hästen en betydelsefull foderkonsument. Den har fått en allt större betydelse genom den jordbrukspolitiska strävan att hålla nere en pressande överskottsproduktion, tillförsäkra lantbrukarna en skälig inkomst och bibehålla kulturlandskapets karaktär. hästar håller landskapet öppet i form av beteshagar och åkrar för att odla havre och hö. Det går åt jordbruksmark för att producera mat åt en häst . Om man ser det ur ett regleringsekonomiskt perspektiv, där finansieringen sker via EU:s budget, kan alternativet till hästarnas foderkonsumtion bli dyrt då betydande direktstöd utgår vid spannmålsodling och köttdjursproduktion. Hästnäringen kan alltså bidra till att hålla nere kostnaderna för den förda jordbrukspolitiken. Flera EU-länder ger hästnäringen inom respektive land betydande stöd både i form av direktstöd och till offensiva, konkurrenshöjande åtgärder. Stödåtgärderna är i många fall inriktade på att utveckla och förbättra den inhemska aveln och uppfödningen. Även bör på liknande sätt inräkna hästen som en naturlig del av jordbrukspolitiken. Detta innebär att anser att hästar skall ingå vid den svenska tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Samtliga hästar som finns vid jordbruksföretaget skall beaktas, oavsett om hästen ägs av jordbrukaren eller av någon som inackorderar hästen vid respektive jordbruksföretag. Jordbruksföretagare som bedriver hästhållning skall ges samma möjligheter som jordbrukare som bedriver verksamhet inom andra s.k. primära produktionssektorer att erhålla investeringsstöd och startstöd till unga jordbrukare. Det är angeläget att , som är en stor nettobidragsgivare till EU:s jordbrukspolitik, vinnlägger sig om att ta tillvara de möjligheter som finns att få del av EU:s jordbruksstöd. Inom hästnäringen finns en outnyttjad potential att erhålla EU-stöd. Det är otillräckligt att regeringen efter det datum då en hästpolitisk proposition var utlovad ytterligare behöver analysera om hästen eventuellt skall bli en tydlig del av jordbrukspolitiken. begär att regeringen återkommer till ärendet i en sammanhållen hästpolitisk proposition. 9 Forskning och utbildning 9.1 Forskning inom hästområdet Hästpolitiska utredningen föreslår att staten anvisar för s.k. kollektiv forskning på hästområdet. En förutsättning för att staten skall anvisa medel till sådan forskning bör vara att () inrättar en hästnäringens forskningsfond och ett hästnäringens samt att FORMAS inrättar en särskild hästforskningskommitté. En annan förutsättning bör vara att det träffas ett långsiktigt bindande avtal mellan FORMAS och NS angående uppgifter, ansvarsfördelning, styrelseformer och finansiering. anser att bör tillkännage för regeringen som sin mening att en forskningsfond för hästnäringen bör inrättas med utgångspunkt i hästpolitiska utredningens förslag.