mot · GS02N305 · 2004-10-01 00:00:00 — Vår politik syftar till att skapa ett bättre, rikare och tryggare , där välfärden förbättras för alla. För detta måste den ekonomiska tillväxten öka. I en ekonomi som växer skapas nya resurser. I länder och regioner där ekonomin växer finns mer resurser att använda för att klara gemensamma åtaganden eller skapa större utrymme för enskilda människor. I ett samhälle med ekonomisk tillväxt kan en grupp människor få det bättre utan att någon annan grupp får det sämre. Där den ekonomiska tillväxten är svag gäller det motsatta - varje förbättring för en grupp i samhället innebär en förlust för någon annan. En politik som fokuserar på omfördelning ställer grupper mot varandra. En politik som fokuserar på tillväxt kan förbättra för alla. En politik för företagande krävs för att stimulera tillväxt, men en politik för företagande är också en politik för frihet. Företagande handlar om att ge utlopp för skaparlust och viljan att växa, att skapa något nytt och att ta risker. Det finns ingen enskild åtgärd som kan ge ett företagsklimat i världsklass. Det krävs ett antal åtgärder på många områden. En grundbult i vår politik för företagande är att ta bort hinder för företagande, inte att använda skattepengar för att på olika sätt leda företagens utveckling i den riktning som för tillfället är politiskt gångbar. All erfarenhet visar att företagandet frodas i miljöer där hinder undanröjs, inte där politiker försöker agera trädgårdsmästare. I motionen beskrivs de åtgärder vi föreslår för att skapa god konkurrens, på lika villkor, för regelförenkling och för att skapa ett företagsvänligt skattesystem. 4.1Socialdemokraterna vänder företagarna ryggen4 5En politik för företagande10 5.1God konkurrens, på lika villkor11 5.1.1Bekämpa monopol: statliga, kommunala och privata11 5.2Färre och enklare regler14 5.2.1Handling, inte handlingsplaner15 5.2.2Konkreta mål, kvantitativa mått och uppföljning18 5.2.5Problem- och konsekvensanalyser av nya regler och lagar19 5.3.2Arvsskatt, gåvoskatt, förmögenhetsskatt och dubbelbeskattning21 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bekämpa monopol (avsnitt 5.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka etableringsfriheten och att uppmuntra privatiseringar och konkurrensutsättning inom den offentliga sektorn (avsnitt 5.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka konkurrensövervakningen (avsnitt 5.1.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en permanent regelrevision inom EU (avsnitt 5.2). begär att regeringen lägger fram konkreta förslag om regelförenklingar i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 5.2.1). begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 5.2.1.1).1 begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 5.2.1.2).2 begär att regeringen lägger fram förslag om striktare tillämpning av kraven på konsekvensanalys i existerande lagstiftning (avsnitt 5.2.5). begär att regeringen lägger fram förslag om att stärka rättstryggheten för företagare i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 5.2.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad i övrigt anförs i motionen om regelförenkling och minskning av företagens administrativa börda (avsnitt 5.2). begär att regeringen lägger fram förslag om att ändra de s.k. 3:12-reglerna i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 5.3.1).3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om slopande av arvs- och gåvoskatterna, förmögenhetsskatten och dubbelbeskattningen (avsnitt 5.3.2).4 begär att regeringen lägger fram förslag om förändringar i skattelagstiftningen för att stärka företagarnas rättssäkerhet i enlighet med vad i motionen anförs (avsnitt 5.3.3).3 1 Yrkande 6 hänvisat till MJU. 2 Yrkande 7 hänvisat till BoU. 3 Yrkandena 11 och 13 hänvisade till SkU. 4 Yrkande 12 hänvisat till FiU. 4.1Socialdemokraterna vänder företagarna ryggen "Risken för framtida oro på ränte- och valutamarknaden, och för en svagare ekonomisk utveckling i ska mötas med kraftfulla åtgärder som stärker de svenska företagen, handeln och tillväxten." "Tillväxten kommer inte av sig självt. Grunden är sunda offentliga finanser och en välutbildad befolkning. Tillväxten påverkas av skatter, villkor och regler. Den påverkas av hur öppet samhället är mot omvärlden. Men ytterst skapas tillväxten i människors framtidstro, hos innovativa entreprenörer, i social sammanhållning och mångas arbetslust och vilja att utvecklas och spränga nya gränser." "Ett program för ett konkurrenskraftigt, attraktivt och framtidsinriktat i god sammanhållning behöver förverkligas." Detta är tre citat ur regeringsförklaringen given vid öppnandet av 2003. Vi moderater instämmer i den syn på företagande och tillväxt som statsministern då gav uttryck för. Efter valet tycktes socialdemokraterna vilja flytta fokus i politiken, med tillväxtrådslag och med en tillväxtkongress, och visade en viss insikt om att politiken måste förändras för att bli mer inriktad på att förbättra villkoren för företag och företagare. I det rådslagsmaterial om tillväxtfrågor som socialdemokraterna sände ut fanns, självklart vid sidan av sedvanligt jämmer över hur eländigt det var under de nio borgerliga regeringsåren, även en del insikter om problem som skapats under de över 50 socialdemokratiska regeringsåren . Man skriver att de "kortsiktiga målen kom för ofta att överskugga de långsiktiga" och att man "missbedömde nyföretagandets roll i ekonomin". Vidare konstateras: "lyckades i alltför liten utsträckning att få fram nya företag baserade på forskning och innovationer. För få företag som kom växte sig stora . Regeringen inbjöd "de politiska partierna, arbetsmarknadens parter och andra centrala organisationer" till "bred samverkan för att utveckla ". Detta utmynnade i s.k. tillväxtsamtal med näringslivet. Det är med stort beklagande vi konstaterar att de insikter som regeringen och socialdemokraterna givit uttryck för inte givit något resultat i form av praktisk politik. Regeringsförklaringen visade sig markera slutpunkten för socialdemokraternas intresse av tillväxt och goda villkor för företag och företagande, snarare än början till något nytt. resulterade i nya förslag om kostnadskrävande reformer - höjt tak i föräldraförsäkringen, avgiftsfri förskola, ökat stöd till idrotten och nedläggning av fungerande kärnkraftverk - medan förslag på konkreta förbättringar för företagare och företagande i stort sett lyste med sin frånvaro. Tillväxtsamtalen med näringslivet blev resultatlösa. Förmodligen är statsministern den ende som betecknar dem som en framgång. Årets regeringsförklaring illustrerar en återgång till en socialdemokratisk politik som endast handlar om hur välfärden ska fördelas, inte hur den ska skapas. Intresset för företagandets villkor är som bortblåst. Visserligen nämns i förbigående att villkoren för företag och näringsliv måste förbättras, men nästan inga konkreta åtgärder presenteras. nämns i regeringsförklaringen. Ordet företagare nämns inte en enda gång. Det är som om socialdemokraterna inte klarar av att erkänna att en politik för ett gott företagsklimat måste innebära goda villkor för företagare av kött och blod. gick från att vara ett fattigt jordbruksland till att vara ett utvecklat industriland och . När skulle resa sig efter förödelse stod med en intakt industristruktur. Vi hade en väl fungerande ekonomi. De stora svenska industriföretagen, ASEA, Bergslagsaktiebolag, , Alfa , med flera, stod för kvalitet och trovärdighet. Den svenska näringslivsstrukturen byggde på tillgång till billiga råvaror - skog och järnmalm - och på ett antal framgångsrika uppfinningar. Framväxten av framgångsrika handelsföretag var också av central betydelse. Innovativa handelsmän skapade nya nätverk, transportsystem och affärsmodeller för att föra samman producent och konsument. Det svenska samhällssystemet var gynnsamt för företagande, investeringar, handel och arbete. hade låga skatter och en liten offentlig sektor. 1950 var det svenska skattetrycket bara två tredjedelar av vad det var i och . var de svenska skatterna på ungefär samma nivå som i resten av världen; de var obetydligt högre än de brittiska, och lägre än de tyska. Stabiliseringspolitiken var inriktad på att upprätthålla stabila offentliga finanser och på att pris- och löneutvecklingen inte skulle avvika från omvärlden. Grundbulten för denna ordning utgjordes av att den svenska kronan, genom Bretton-Woods-systemet, var fast knuten till övriga viktiga valutor i världen. började avvika från resten av världen. Den offentliga sektorn växte och skatterna sköt i höjden. Den politiska makten över människors vardag tilltog. hade blivit ett land som markant avvek från resten av den rika världen. Förvisso steg den offentliga utgiftsandelen och skatterna i hela västvärlden, från i genomsnitt till mellan . I hamnade de offentliga utgifterna istället på mellan av BNP. Inte ett enda år har de svenska offentliga utgifterna tagit mindre än halva BNP i anspråk. I viss utsträckning har en liknande utveckling ägt rum i vissa andra länder, t.ex. i de övriga nordiska länderna, men inte i något av dessa länder har skattetrycket så markant avvikit från resten av den industrialiserade världen. Det är också som på allvar halkar efter. 1970 var världens femte rikaste land. ligger vi någonstans mellan plats 12 och 19 i s.k. välståndsliga, beroende på vilket år man väljer, och på vilket sätt man räknar. beräknar att ligger på 12:e plats bland de 15 medlemsländerna. Vi har lägst välstånd i . doldes de strukturella problemen av de ständiga devalveringarna av kronan. hade en svag produktivitetstillväxt, som lönerna ökade snabbare än produktiviteten. Detta skapade återkommande kostnadskriser. När det svenska näringslivet därigenom tappade i konkurrenskraft, krävdes att kronans värde skrevs ned i förhållande till andra länders valutor. Industrins konkurrenskraft återställdes, men till priset av lägre reallöner. Överhettningen av ekonomin , den följande finanskrisen och den slutgiltiga kollapsen för devalveringspolitiken när kronan tilläts flyta 1992 ledde till en insikt om att den svenska ekonomin behövde reformeras i grunden. En rad viktiga reformer genomfördes och . Kapitalbeskattningen och bolagsskatten reducerades. Kapitalmarknaderna avreglerades och förvärvsprövningen av utländska investeringar avskaffades. De centraliserade löneförhandlingarna övergavs i stor utsträckning, vilket lett till en mer flexibel och bransch- och företagsanpassad lönesättning. Ersättning och villkor i olika transfereringssystem stramades åt. Flera statliga företag privatiserades. En betydande avreglering och konkurrensutsättning av offentlig verksamhet har skett, inte minst på nivå. Tack vare EU-medlemskapet och reformering av den svenska lagstiftningen har konkurrenskontrollen skärpts. Även på arbetsmarknaden skedde en viss avreglering genom att det blev lättare att göra undantag från "sist-in-först-ut-principen" vid personalnedskärningar och att möjligheterna till visstidsanställningar ökat. En av de viktigaste förändringarna var medlemskap i unionen. EU-medlemskapet har medfört klara ekonomiska fördelar. Konkurrensen har ökat. Handeln har ökat. Medlemskapet och förberedelserna för valutaunionen bidrog också till att hålla nere inflationen och att hålla ordning och reda i statsfinanserna. EU-medlemskapet har också haft positiva effekter på investeringarna, både inhemska och utländska. Det har rått politisk oenighet om många av dessa reformer, men har det funnits en insikt i de flesta politiska läger om att strukturfelen i ekonomin krävt åtgärder. Både den moderatledda regeringen och de socialdemokratiska regeringarna har genomdrivit viktiga reformer. Att stabiliseringspolitiken inriktades på att upprätthålla låg inflation och stabila statsfinanser var viktigt. Att penningpolitiken delegerades till en oberoende centralbank och budgetprocessen stramades upp genom fleråriga utgiftstak gav den ekonomiska politiken större trovärdighet. Det är dessa reformer som gjort att den ekonomiska utvecklingen i var bättre än under de föregående decennierna. Det som är allvarligt är att reformverksamheten avstannat. De goda åren hade kunnat användas till en offensiv politik för tillväxt - en politik med lägre skatter, ökat oberoende för enskilda människor och bättre utrymme för företagande och investeringar. är de goda åren förslösade. Det kommer därför att vara svårare att genomföra en politik för tillväxt, men inte mindre viktigt. Framgångsrikt företagande handlar om att hitta nya sätt att kombinera insatsvaror, arbete och kunnande till varor och tjänster som kunderna värderar - att höja produktiviteten. Det finns två sätt som produktiviteten i näringslivet kan öka på. Produktiviteten kan öka inom existerande företag eller genom att nya företag tillkommer och gamla försvinner. Om de företag som tillkommer i en bransch är mer produktiva, och de som försvinner mindre produktiva än företagen i genomsnitt, så kommer produktiviteten i branschen som helhet att öka. Därför är det viktigt att villkoren är goda både för gamla etablerade företag och för nyföretagande. Många studier och analyser visar att företagsklimatet på många vis är gott i . Det gäller t.ex. den ranking som () genomför av företagsklimatet i olika länder. Där får en topposition. Det finns dock betydande brister. De etablerade företagen väljer alltför ofta att investera och expandera utomlands istället för i . Ägande och huvudkontor flyttar ofta utomlands. Nyföretagandet är svagt, och små företag växer dåligt. I den största internationella analys av företagsklimat som genomförts, "Global Entrepreneurship Monitor", som till skillnad från WEF fokuserar på de mindre företagen, hamnar nära botten. För stora företag blir som land allt mindre betydelsefullt. Förvisso är med sina snart 9 miljoner tämligen välmående invånare ingen obetydlig marknad. Trots att är ett litet land befolkningsmässigt har vi, mätt i BNP-termer, världens 15:e största ekonomi. Våra råvaror - skogen, malmen och vattenkraften - är fortfarande viktiga och vår förhållandevis välutbildade arbetskraft gör att på många sätt är ett bra land för företag att verka i. Men för ett stort företag betyder detta inte att det är självklart att produktion måste finnas i . Det betyder inte heller att huvudkontoret behöver finnas i , eller att ägandet behöver vara svenskt. behöver de stora företagen, inte bara för att de genom investeringar skapar arbete och tillväxt, utan också för att de stora företagen skapar möjligheter för nya företag att skapas och växa till. Många av de företag som är världsledande fungerade till en början som underleverantörer till ett etablerat storföretag. Att företag köper upp andra företag och investerar över nationsgränser är en naturlig följd av internationaliseringen och av den europeiska integrationen. Denna utveckling är i grunden sund eftersom den gynnar teknik- och kunskapsspridning, främjar konkurrensen och ökar möjligheterna att utnyttja skalfördelar. Därmed är internationaliseringen av stor betydelse för näringslivets konkurrenskraft och för vårt välstånd. Problemet för svenskt vidkommande är att utflyttningen av ägande, huvudkontor och investeringar är större än motsvarande flöden åt andra hållet. har utländska företag köpt upp svenska för , medan svenska företag köpt upp utländska för 610 miljarder, alltså 320 miljarder mindre. Ägandet av svenskt näringsliv ligger i allt större utsträckning utomlands. Bakgrunden till detta är dels den svaga kapitalbildningen i , dels att det svenska skattesystemet missgynnar svenska ägare i förhållande till utländska ägare. Om en svensk och en utländsk ägare äger aktier i samma svenska företag betalar den svenske ägaren oftast mer skatt för sitt ägande. Utflyttningen av ägande beror alltså på att den svenska lagstiftningen leder till en realisation av tillgångar. Vårt näringsliv säljs ut till underpris. Både utflyttningen av ägandet och andra faktorer har gjort att huvudkontoren också flyttat ut. Vi har gång på gång sett hur huvudkontoren hamnar utomlands när ett svenskt och ett utländskt företag slås samman. I vissa fall har huvudkontorsflytten skett utan samband med ett uppköp. I många fall är det naturligt att företag vill ha sitt huvudkontor närmare sina stora marknader, men det gör det ännu viktigare att vi i ger huvudkontoren gynnsamma villkor. Inte minst den höga svenska beskattningen av löneinkomster gör det mindre lockande att lägga ett huvudkontor i . Utflyttning av huvudkontoren är ett problem för av flera skäl. Ofta flyttar viktiga funktioner, som t.ex. forskning och utveckling med när huvudkontoren flyttar. Närheten till huvudkontoren kan också vara viktig för underleverantörer, som ofta är mindre företag. Även när det gäller investeringar är situationen på många sätt bekymmersam för . Om man räknar bort de investeringar som består i att företag köper andra företag, så investerar svenska företag mer utomlands än vad utländska företag investerar i . För att ägandet av stora företag, liksom deras huvudkontor ska finnas i , och för att svenska och utländska företag ska välja att investera i måste villkoren vara minst lika goda som i andra länder. är villkoren ofta sämre i . Ännu allvarligare än för de stora företagen är situationen för mindre företag. har färre små och medelstora företag i förhållande till vår befolkning än något annat jämförbart land. Vår näringslivsstruktur domineras av ett litet antal gamla och stora företag. Bland de femtio största företagen har inget startats . Över hälften startades före . Det har också skett en kraftig nedgång av nyföretagandet . Registreringsstatistiken från , som redovisas i diagrammet nedan, visar att det totala nyföretagandet fallit med en fjärdedel . I diagrammet redovisas både utvecklingen för egen firma, handelsbolag och kommanditbolag samt för aktiebolag. Källa: PRV Bolag/. Det är allvarligt, dels eftersom små och medelstora företag i de flesta länder utgör en viktig del av ekonomin, dels eftersom det är bland de företag som är små som framtidens storföretag finns. Troligen är det bra om det är lätt både att starta företag och att lägga ned företag som inte visar sig framgångsrika. Det är med andra ord inte nödvändigtvis ett problem att företag går i konkurs eller läggs ned, eller i alla fall minskar sin verksamhet, bara det startas många nya företag, och andra företag växer. När det gäller nyföretagande tycks skillnaden vara betydande mellan och . I , som under de senare två decennierna haft betydligt högre tillväxt än de flesta europeiska länder, är nystartade företag ofta mycket små och har inte nödvändigtvis så mycket högre produktivitet än etablerade företag. Däremot växer de företag som är framgångsrika mycket snabbare än i . pekar på detta som en möjlig förklaring till snabbare tillväxt. Några skäl till skillnaden mellan och är att det är lättare att starta företag i och att det är lättare att minska verksamheten. Om ett företag vet att det exempelvis kan minska ned personalstyrkan om en expansion inte skulle bli så framgångsrik såökar också sannolikheten att man vågar försöka expandera. En stelare arbetsmarknad i än i kan vara en förklaring till skillnaden, liksom lagar och regler som gör det dyrt och krångligt att starta företag. Ett betydande problem i är också den rättsotrygghet som många företagare utsätts för. Tidsutdräkt vid tillståndsgivning, en svårgenomtränglig skattelagstiftning, tunga miljöskadeavgifter vid ringa förseelser och förekomsten av fackligt maktmissbruk kan sätta käppar i hjulen för en liten företagare. Facket har förvisso en legitim roll att spela, men i en förhandling mellan ett helt fackförbund och en ensam företagare är det inte självklart att det är facket som företräder den svagare parten. Ett problem för svenska små och medelstora företag är också bristen på tillgång till kapital. De stora företagen, som har tillgång till den internationella kapitalmarknaden, påverkas i ringa utsträckning av den svenska kapitalbildningen. Här blir effekten istället att ägandet flyttar utomlands. Men mindre företag är allt som oftast hänvisade till svenska banker. I många andra länder är det vanliga att en företagare i första hand använder egna besparingar som startkapital, men de svenska skatterna gör att det är svårt att bygga upp ett tillräckligt kapital. Därför är små företag ofta lånefinansierade i . Eftersom ett lån till en småföretagare är en osäker affär för banken - banken har svårt att bedöma om en affärsidé håller eller om låntagaren kommer att föra den i hamn - kräver banken ofta personlig borgen. Det betyder att en konkurs för företaget även blir en privatekonomisk katastrof, vilket ytterligare avskräcker människor från att bli företagare. Även när det gäller finansiering från s.k. affärsänglar och liknande är bristen på privat kapitalbildning en viktig begränsning. Erfarenheten visar att det engagemang som denna typ av investerare visar, och den kunskap de besitter, är av stor betydelse för att driva upp lovande små företag. Ett annan viktig tillväxtbegränsning, i både och flera andra industriländer, är att den offentliga sektorn i huvudsak har monopol inom några sektorer som har alla förutsättningar att bli framtidens viktigaste tillväxtsektorer - sjukvård och utbildning. Ju högre inkomster människor har, desto större andel av denna inkomst används till just sjukvård och utbildning. Det betyder att efterfrågan på de tjänster som dessa sektorer producerar växer snabbare än ekonomin som helhet. Det begränsade utrymmet för privata företag inom dessa sektorer betyder med andra ord att en växande del av ekonomin domineras av offentliga monopol. 5En politik för företagande Det finns ingen enskild åtgärd som kan ge ett företagsklimat i världsklass. Det krävs ett antal åtgärder på många områden. En grundbult i politik för företagande är att ta bort hinder för företagande, inte att använda skattepengar för att på olika sätt leda företagens utveckling i den riktning som för tillfället är politiskt gångbar. All erfarenhet visar att företagandet frodas i miljöer där hinder undanröjs, inte där politiker försöker agera trädgårdsmästare. Lagar och regler måste förenklas, arbetsmarknadens funktionssätt förbättras och de mest tillväxtskadliga skatterna avskaffas eller sänkas kraftigt. Det är också viktigt att sänka det totala skattetrycket och att strama upp transfereringssystemen för att göra det mer lönsamt att arbeta. En politik med lägre skatter stimulerar effektivitet och kapitalbildning, vilket skapar utrymme för fler företag och högre tillväxt. För företagandet i är det också av central betydelse att förbättra utbildning och forskning. Rättstrygghet och väl fungerande brottsbekämpning är viktigt för att företag ska kunna bedriva sin verksamhet. Åtgärder på snart sagt varje politikområde kan ha effekter på företagsklimatet. Därför är det viktigt att företagarperspektivet ständigt bevakas. I den moderata ekonomisk-politiska motionen och i flera parti- och kommittémotioner föreslås en rad åtgärder som har stor betydelse för företagsklimatet. Vår skattepolitik ökar människors utrymme att spara och ökar därigenom möjligheterna att förverkliga idéer och företagsprojekt utan att behöva ta stora lån. Genom vår skattepolitik främjas den privata kapitalbildningen, vilket i sin tur ökar tillgången på riskkapital. Vi föreslår åtgärder för att minska sjukfrånvaron och på andra sätt stimulera arbetsutbudet. I vår energipolitiska motion beskriver vi en energipolitik med stabila spelregler och god försörjning av energi till konkurrenskraftiga priser. Våra förslag inom utbildnings- och forskningspolitiken främjar också ett gott långsiktigt företagsklimat, liksom vår politik för lag och ordning.