mot · GS02Kr361 · 2004-09-24 00:00:00 — Konsten utmanar det invanda, visar på skönheten i det enkla och framställer urklipp ur verkligheten i former och färger. 4.1 Den offentliga konsten - har i uppgift att verka för att konst blir ett naturligt och framträdande inslag i hela samhällsmiljön. Rådet ansvarar för att förvärva god samtidskonst till statens byggnader och andra lokaler för statlig verksamhet, medverkar till att konst tillförs även andra gemensamma miljöer och sprider kunskap om konstens betydelse för en god samhällsmiljö. Eftersom praxis i är att en procent av byggnadskostnaden i offentligt byggande skall gå till konstnärlig utsmyckning är en av de viktigaste konstbeställarna i landet. Det offentligas inköp av konst syftar alltså både till att skapa vackra miljöer och göra samtida konst tillgänglig för allmänheten, men det syftar även till att skapa arbetstillfällen för svenska konstnärer. Alla konstnärer måste ha möjlighet att få uppdrag från konstrådet. Det är därför anmärkningsvärt att en stor del av de inköp som görs sker utan upphandling och anbudsförfarande. I arbetet med att förse en statlig byggnad med god samtidskonst är det värdefullt om söker uppnå bred delaktighet från berörda parter i beslutsprocessen. Frågor om vilken konst som skall köpas in bör föras ut lokalt. Vi menar att en decentraliserad beslutsprocess är nödvändig om på ett bra sätt skall fullgöra sitt uppdrag. beslutade om en utvärdering av konstrådets verksamhet. Vi förväntar oss att denna utvärdering nu är genomförd och begär att regeringen återkommer med information till om resultaten av den. 4.2 Samtidskonst och konstpedagoger En förutsättning för att samtidskonst skall kunna visas, förstås och diskuteras är att utställningsarrangörer har tillgång till konstpedagoger. finns en stor brist på utbildade konstpedagoger och behovet är stort inom hela området. Riksutställningar arbetar inom ramen för den statliga kulturpolitiken med vandringsutställningar samt med att utveckla utställningsmediet konstnärligt, pedagogiskt och tekniskt. De har förklarat sig beredda att ta ansvar för utbildningar inom sina specialområden, under förutsättning att de får ekonomiskt stöd för det. Detta bör övervägas liksom förslag att skall få spela en mer aktiv roll i utbildningen av konstpedagoger. Sammantaget finns tillräckligt med underlag för att regeringen skulle kunna återkomma till med en åtgärdsplan för en konstpedagogisk satsning. genomförde under föregående år en konstpedagogisk seminarieserie som varit mycket uppskattad och efterfrågad. Det har där framkommit att en satsning på konstpedagogik är absolut nödvändig och något som efterfrågas av professionen. Regeringen permanentar nu den försöksverksamhet inom museipedagogiken som pågått , vilket är positivt. Vi anser att en liknande satsning bör genomföras när det gäller konstpedagogiken och begär att regeringen återkommer med en plan för detta. Eftersom vårt krav angående detta från föregående år ännu inte behandlats av ligger vår hemställan kvar . Därför har vi inte någon ny hemställanspunkt i denna motion. 4.3 Form- och designutredningen Den form- och designutredning som tillsattes lämnade sitt slutbetänkande. Utredaren identifierar i denna en rad brister när det gäller de offentliga insatsernas inriktning och omfattning på området. Utredaren pekar bland annat på omfattande brister i samordningen på området. Regeringen har utlovat stora satsningar på form och design, men bristen på konkreta förslag är påfallande. Regeringen inkom 2003 med en skrivelse på området vilket var välkommet. Skrivelsen innehöll dock mest stora visioner och fluffiga formuleringar och få konkreta förslag. Där fanns inget helhetsgrepp för hur skall lyckas bli en ledande nation inom form och design. Det är nu utredaren lämnade sitt förslag till åtgärder och än har regeringen inte kommit med några förslag trots att detta är ett område som skall vara prioriterat. Vi begär därför att regeringen återkommer till med förslag som innebär konkreta åtgärder för hur verksamheten skall kunna samordnas samt för hur staten kan stödja en positiv utveckling av svensk form och design. I budgetpropositionen föreslår regeringen att det nationella uppdraget till form och design upphör. I stället föreslår den att resurserna överförs permanent till föreningen form som just nu innehar uppdraget. Regeringen förklarar detta med att den vill ge Svensk form en tydligare ekonomisk situation genom att föra samman föreningens olika ekonomiska anslag till ett och samma anslag i statsbudgeten. Detta är i grunden positivt, men uppfattning är att omflyttningen inte bör omfatta resurserna för det nationella uppdraget. Det är rimligt att Svensk form har kvar uppdraget till efter , men efter det bör uppdraget kunna ges till någon annan. Därför avslår regeringens förslag att ta bort det nationella uppdraget inom formgivning och design. 4.4 Hemslöjd - en viktig del av vårt svenska kulturarv Arbetet med att föra vidare traditionella tekniker inom konsthantverk handlar om att odla stolthet och samhörighet med sin bygd och sin historia. som de tekniker som utvecklats under historiens gång vidareanvänds förändras formerna och användningsområdet. Det arv som skall gå vidare utvecklas och får nya former. För att i möjligaste mån skapa förutsättningar för slöjden att leva vidare finns i de flesta län två länshemslöjdskonsulenter, en med inriktning mot textil och en som har ansvar för de hårda slöjdteknikerna. I deras arbete ingår att ordna kurser, utbildningar och utställningar med pröva-på-verkstäder för en slöjdintresserad allmänhet. En viktig dimension av länshemslöjdskonsulenternas arbete handlar om att ordna verksamheter för barn och ungdomar, till exempel i form av särskilda slöjd- och konsthantverksläger. På så sätt förs kunskaperna vidare till nya generationer. I där allt skall gå fort ger konsthantverket möjlighet till andrum. vill i detta sammanhang särskilt uppmärksamma verksamheten som bedrivs av föreningen . har en lång tradition av knyppling av spetsar, en tradition som har svårt att överleva.Det är viktigt att denna tradition förs vidare och inte försvinner och det bör därför vara ett prioriterat område inom . Som kulturbärare är filmen unik i sitt gränsöverskridande. Den fyller också andra funktioner som att påverka och förklara omvärlden, att roa, informera och även bidra till igenkännande och identifikation. Film är konst. För är det därför en självklar utgångspunkt att filmen skall ges statligt stöd. Stödet har en viktig uppgift när det gäller att främja värdefull svensk filmproduktion och främja visning av värdefull film. Ända har det statliga stödet till filmen reglerats i olika former av så kallade filmavtal. Det senaste avtalet mellan staten, , och började gälla . var då positiva till att ett nytt avtal ingicks eftersom det ger en god grund att stå på för svensk film. Redan då markerade vi dock vikten av att får vara med och påverka avtalsinnehållet innan avtalet skrivs under. Regeringens sätt att ställa inför ett redan förhandlat avtal är inte acceptabelt. har arbete pågått med att förhandla fram ett nytt avtal. Förhandlingarna har inte gått bra och flera intressenter har konstaterat att det kanske är nödvändigt att finna nya vägar för det statliga stödet till filmen än via ett avtal av den typ som funnits . Den kompromiss som parterna enats om har inneburit att det nuvarande avtalet förlängts med för att ge mer tid till nya förhandlingar. En utredning har tillsatts för att se över hur det statliga stödet till filmen skall se ut . har redan tidigare begärt att skall ges möjlighet att delta i framarbetandet av ett nytt filmavtal. medverkan anser vi vara än viktigare nu när arbetet stött på stora svårigheter, särskilt om det kommer att innebära att avtalsmodellen lämnas för nya metoder att finansiera en svensk filmpolitik. Vi kräver därför att regeringen tillsätter en parlamentarisk referensgrupp som kan vara delaktig i det kommande arbetet. anser att det är nödvändigt att det statliga stödet till filmen anpassas efter en ny tid med ny teknik och nya utmaningar. Ett eventuellt nytt filmavtal får inte innebära låsningar som hindrar en offensiv utveckling av svensk film. I det nuvarande filmavtalet regleras resurserna till så kallade regionala filmcentrum. Några regioner saknar sådana centrum och när nu verksamhet kommit i gång i dessa regioner har saknat möjligheter att ge ekonomiskt stöd eftersom samtliga resurser är intecknade. Avtalet har i dessa avseenden på ett oönskat vis blivit en tvångströja i stället för ett stöd till svensk film. Sådana brister måste motverkas i ett eventuellt nytt avtal. 5.2 Verksamhetsmål och kvalitet driver en verksamhet som skall stödja produktion av värdefull svensk film och främja spridning och visning av kvalitetsfilm. Verksamheten är reglerad av filmavtalet. Avtalet innehåller en mängd detaljregleringar av olika typer av filmstöd och regleringar för de olika parternas ansvar. Vad som saknas är mål och visioner. Vad vill staten med ? Vilka mål skall verksamheten sträva mot? Vilka mål har staten för svensk film? Detta är frågor som även ställt. Här finns en otydlighet som hämmar ett effektivt arbete för svensk film. I ett eventuellt nytt filmavtal måste förändringar ske i riktning mot mindre detaljreglering och mer målinriktning. Det sägs i avtalet att det statliga filmstödet skall gå till svensk kvalitetsfilm. Vi anser att det är ett bra förhållningssätt men det kräver en diskussion om vad kvalitet står för. Om vi skall använda kvalitetsbegreppet som vattendelare för vilka som tilldelas stöd krävs att kvalitetsbegreppet tydliggörs. I arbetet med att ta fram en kvalitetsdefinition bör utgångspunkten vara att filmskapande är en kreativ process, ett skapande som kan likställas med andra konstnärers arbete. Definitionen får med andra ord inte bli för stelbent och inskränkt, utan uppmuntra den konstnärliga friheten, bredden och mångfalden. Definitionen måste dock diskuteras både på bredden och på djupet. En sådan diskussion är viktig som grund för ett beslut om vad som är kvalitetsfilm, och vi efterlyser därför en sådan diskussion. bör få i uppdrag att till exempel via en seminarieserie initiera en kvalitetsdiskussion inom svensk film. Det statliga stöd som stiftelsen fördelar motsvarar stöd som på andra områden fördelas av offentliga institutioner. Därför bör förvaltningsuppgifter omfattas av handlingsoffentlighet. Kristdemokrater anser detta och det ansåg även den filmutredning som låg till grund för filmpropositionen . Regeringen hävdar dock att det är omöjligt att skilja ut vilka medel som är allmänna och vilka som utgör bidrag från andra än staten vid stiftelsens handläggning av ärenden. Detta är ett anmärkningsvärt ställningstagande. Liksom för andra stiftelser/förbund som fördelar statliga medel borde krav ställas på att offentlighetsprincipen skall gälla delar av verksamheten som rör statliga medel. Den rörliga bilden är inte bara en konstform i , det är också en del av kulturarvet. Det är ett arv som har stor betydelse för många människor och som vi har ett ansvar att bevara . Ansvaret för detta delas av flera myndigheter och institutioner. Kostnaderna är höga och regeringen har inte angivit någon inriktning eller avgränsning för verksamheten. Beståndet av rörliga bilder ökar snabbt. lämnade revisorer en rapport där de såg behovet av en samordning för bevarande av den rörliga bilden som kulturarv. De var mycket kritiska till regeringens brist på initiativ i frågan. håller med revisorer i deras problemanalys. Regeringen måste ta ett initiativ för att se över den framtida organisationen. finns rörliga filmer bevarade vid flera olika institutioner som och Bild, , och även den nya Filmvårdscentralen i . Dessutom finns ett stort antal rörliga bilder i privat ägo där det finns ägare som önskar att det egna materialet skall bevaras av någon kulturinstitution. Vi anser att regeringen bör initiera ett genomgripande reformarbete för att bevara den rörliga bilden. Konsten skänker ett mervärde i livet för alla människor. Det är därför viktigt att de konstnärer och kulturskapare som skapar de konstverk, musikstycken, dansverk och böcker som vi alla får glädje av, ges drägliga livsvillkor och möjligheter att utöva sin konst utan att ekonomiskt behöva stå på ruinens brant. är det många konstnärer som har svårt att klara sitt uppehälle. De stödformer och försäkringsvillkor vi skapat är inte anpassade efter konstnärernas speciella arbetsvillkor och livssituation. För att nå en kulturell frihet och mångfald i måste dessa brister i systemet uppmärksammas och justeras. Samtliga politikområden bör samordnas så att rimlig hänsyn kan tas till konstnärernas speciella förhållanden. Kulturell frihet, mångfald och vidareutveckling skall främjas genom goda villkor för konstutövare. Den konstnärliga friheten är en förutsättning för ett livskraftigt kulturliv och det är därför viktigt att kulturpolitiken, inklusive konstnärsstöden, verkar stödjande utan att vara styrande. Konstnärlig frihet innebär dock inte att kulturen är problemfri eller att den står ovanför regler och ansvar. Vad som är god smak kan inte läggas fast av någon statlig nämnd men vi måste ändå våga stå för att konstnärer precis som andra människor har ett ansvar för det de producerar. En aktiv debatt om vad som är kvalitet kan därför verka mer uppfriskande än begränsande. Konstnärernas arbetsmarknad skiljer sig från situationen inom de flesta andra yrken. Om fast arbete är det vanliga på arbetsmarknaden i stort, är arbeten inom kultursektorn oftast tillfälliga och arbetslösheten är hög. Utredningar visar att de statliga ersättningarna och bidragen har ökat väsentligt i betydelse för de yrkesverksamma konstnärerna och för deras möjlighet att ägna sig åt sitt konstnärliga arbete. I den statliga kulturpolitiken måste det därför skapas bättre förutsättningar för konstnärerna att försörja sig på sitt arbete. Vi utvecklar vår syn på konstnärernas villkor i en gemensam motion med , .