mot · GS02So4 · 2004-10-07 00:00:00 — med anledning av framst. 2004/05:RRS2 styrelses framställning angående prioriteringar inom hälso- och sjukvården tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett genusperspektiv skall anläggas på uppföljning och återrapportering av riktlinjerna för prioriteringar inom hälso- och sjukvård. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om socialutskottets uttalande avseende prioriteringar inom hälso- och sjukvård i betänkande 2003/04:1. revisorer beslutade att genomföra en förstudie av beslut om prioriteringar i vården. Beslutet togs efter att föreslagit en granskning av hur den av beslutade prioriteringsordningen i hälso- och sjukvården efterlevs. pekade på att de allt längre vårdköerna i kombination med vårdgarantier och en allt snabbare medicinteknisk utveckling påverkar arbetet med prioriteringsordningen. revisorers rapport från förstudien (2002/03:14) presenterades och bedrevs i samverkan med , som drivit ett projekt som delvis berört prioriteringar i vården. revisorers (RR) förstudie angav att prioriteringsbeslutet är vagt formulerat och istället för att ge vägledning om vilka prioriteringar som ska göras beskrivs vilka värderingar som ska vara vägledande. Det var något som också remissinstanser till visade genom att peka på de olika definitioner av prioriteringsgrupperna som förelåg. De definierades dels som vårdinsatser vid ett visst tillstånd, dels som patienter med vissa karakteristika. RR pekade också på att principerna och riktlinjerna är svåra att omsätta i praktiken. RR föreslog därför att det fanns motiv för att genomföra en granskning. har granskat regeringens och myndigheternas arbete med att konkretisera och följa upp riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Rapporten (RiR 2004:9) presenterades . Resultatet från rapporten är kort uttryckt att regeringen inte skapat förutsättningar för sjukvårdshuvudmännen att omsätta prioriteringsriktlinjerna i praktiken. konstaterar också att regeringen har varit passiv i både styrning och uppföljning av riktlinjer för prioritering. Det har varit svårt för huvudmännen att uttolka beslut och omsätta dessa i konkret handling. Regeringen har inte heller vägt in prioriteringsriktlinjerna vid t.ex. beslut om ökad tillgänglighet. kritiserar också regeringen för att inte ha använt ordinarie former för myndighetsstyrning gentemot när det gäller prioriteringar i hälso- och sjukvården. kan konstatera att många av de frågor vi ställt avseende vårdgaranti i relation till prioteringsriktlinjerna lyfts fram av . En satsning på generellt ökad tillgänglighet utan förankring i prioriteringsbeslut kan innebära att de kommer i konflikt med varandra. Vi vet även att prioriteringsarbetet har påbörjats i olika delar av landet och att de inneburit stora svårigheter vad gäller definitioner, förankring och relation till andra politiska beslut, som t.ex. tillgänglighetssatsningen och nationella handlingsplanen för hälso- och sjukvården. delar därför styrelses förslag att regeringen ska vidta åtgärder för att dels förbättra styrningen och uppföljningen av riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården, dels återrapportera resultatet av genomförd verksamhet till . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har redogjort för två rapporter ur ett genusperspektiv från hälso- och sjukvården och . Båda dessa rapporter pekar på att det finns skillnader i vården på grund av kön som inte kan hänföras till medicinska skillnader. menar därför att det i arbetet med att förbättra styrning, uppföljning och återrapportering av riktlinjerna inom hälso- och sjukvården ska anläggas ett genusperspektiv. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. vill även erinra om det uttalande som socialutskottet gjorde i betänkande 2003/04:01: "När det särskilt gäller prioriteringar inom hälso- och sjukvården vill utskottet framhålla att varje patient måste få en medicinsk bedömning av sitt hälsotillstånd. Varje fall är unikt och skall bedömas utifrån den enskilde patientens behov. Prioriteringar av enskilda patienter bör därför aldrig ske efter i förväg fastställda mallar eller kriterier. Den medicinska professionens utarbetade behandlingsrekommendationer kan dock ge god vägledning vid läkarens bedömningar och utgör en viktig del i sjukvårdens prioriteringar." menar att detta är en viktig utgångspunkt som regeringen bör beakta i det fortsatta arbetet med prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.