mot · GS02N350 · 2004-10-04 00:00:00 — beslutar att för propositionens utgiftsområde 21, punkt 9, godkänna Svenska Kraftnäts investeringsplan med undantag för den del som rör investering i en likströmskabel till . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en ny likströmskabel till inte skall byggas. Nej till ny Finlandskabel förklarade näringsminister i att han tyckte att var inne "på fel väg" genom att bygga kärnkraftverk. försvarade han att Nordea med svenska staten som storägare är med att finansiera bygget. Den finska beslut att godkänna bygget av reaktorn går på tvärs med utvecklingen i nästan hela världen. De få kärnkraftsbyggen som pågår i världen har antingen en mycket speciell historia (, , ) eller är till stor del projekt som startade men av olika skäl försenats (, , , ). Anledningen till att kärnkraftsepoken går mot sitt slut i nästan hela världen är framför allt att kärnkraftverk är för dyra att bygga och att de representerar en för stor finansiell risk, till exempel när bygget försenas eller om reaktorn har mycket stillestånd. Den fransk-tyska reaktor som planeras i kan inte tas till intäkt för en kärnkraftsrenässans. Det är nämligen säljaren som står för större delen av den finansiella risken genom att sälja till fast pris. Det är inga normala kommersiella villkor, och det går inte att göra fler affärer på detta sätt utan stora statliga garantier. Säkerhetsnivån på reaktorn är svår att bedöma, för den är den första i sitt slag. Den är också världens största reaktor. Om en olycka inträffar så innehåller härden åtskilliga gånger mer radioaktivitet än vad Tjernobylreaktorn gjorde vid katastrofen 1986. Subvention till finsk kärnkraft I terrorismens tid är det dåraktigt att bygga kärnkraft, och konsekvenserna stannar givetvis inte vid gränser. Det minsta man kan begära är att om nu slår in på denna väg så ska också självt betala alla kostnader. I stället vill regeringen nu att inte bara ska finansiera bygget genom Nordea utan också betala en del av infrastrukturen för att bygga reaktorn. I Svenska Kraftnäts investeringsplan vill bolaget använda för en ny likströmskabel till . Denna kabel behövs inte för några svenska behov. Däremot är den av stor vikt för den planerade finska reaktorn. Det är världens största reaktor i ett ganska litet land. När den drabbas av snabbstopp, vilket inträffar kanske en gång , kommer det finska nätet att utsättas för mycket stora påfrestningar. Reservkraft behövs snabbt, och den ska tas från . När reaktorn fungerar är det å andra sidan ett väldigt stort tillskott som inte alltid motsvaras av en efterfrågan i . Då ska , via kabeln, ta hand om överskottet. Att detta är en svensk subvention till finsk kärnkraft är uppenbart. Det är också en dålig affär för . De två miljarderna kommer att få betalas av de svenska elkonsumenterna, inklusive den elintensiva industrin. De får högre nätavgifter, men inte bättre nät. I stället riskerar de en försämrad försörjningstrygghet, eftersom det mycket väl kan hända att den finska reaktorn går för fullt och exporterar en stor del av sin el till när snabbstoppet kommer. Strömmen vänder då riktning och flyttar hela eller nästan hela det finska underskottet till via de båda FennoSkan-kablarna. Detta är inte utan risker, som framgår av det stora strömavbrottet . Alternativet till att bygga kabeln är i första hand att inte göra någonting. Eftersom den svenska elförbrukningen minskat så finns det inget behov av någon ny tillförsel vare sig av nya kraftverk eller fler kablar. Den möjliga nytta skulle kunna ha av kabeln är att ge ytterligare effektreserv för extrema köldknäppar. I så fall är det snabbare och effektivare att vidta icke-tekniska åtgärder för att minska effektbehovet. En elmarknadsreform, som innebär att el blir dyrare att konsumera när den är dyrare att producera och transportera, kan relativt snabbt eliminera risken för effektbrist. Ungefär halva det svenska effektbehovet beror på elvärme, så det krävs bara en liten minskning av elvärmen för att lösa problemet. Sedan kärnkraften var fullt utbyggd har tre stora sjökablar byggts: den första FennoSkankabeln, en kabel till och en till . Möjligheterna att exportera och importera el är väl tillgodosedda. I perspektivet av en framtida kärnkraftsavveckling i är det helt bakvänt att ersätta svensk kärnkraft med finsk kärnkraft. I stället bör vi då bygga ut mer biokraft och vindkraft. För kan man få en betydande mängd ny kraft, om det över huvud taget behövs några pengar. Utbyggnad av biokraft pågår i betydande omfattning just nu på grund av elcertifikaten och handeln med utsläppsrätter. Om kabeln blir verklighet är det heller inte bara finsk kärnkraft som kommer att importeras genom den. Det finns planer på att importera mer el med en ny kabel från ett ryskt kärnkraftverk vid . De fyra reaktorerna där är av RMBK-typ, samma som Tjernobyl och . EU har länge arbetat för att få denna typ av reaktorer stängda, och 1 ska stängas . Den finska nuvarande och kommande importen av rysk el bidrar till att ge legitimitet för och ekonomi i fortsatt drift för dessa reaktorer. Det ska inte medverka till.