mot · GS02Sf362 · 2004-09-30 00:00:00 — 4.1EU-samarbetets inverkan på pensionerna4 4.3Förlorarna i det nya systemet5 5Problem i pensionssystemets konstruktion8 5.2Överföring från AP-fonderna till statsbudgeten9 5.3Automatisk broms ersätter politiska ställningstaganden10 5.4Alternativ balansering av det nya pensionssystemet11 5.5Förändrade placeringsregler för AP-fonderna11 6Verklig valfrihet vid placering av premiepension12 6.1Möjlig placering i realräntefonder12 6.3Utöka utbudet i Sjunde AP-fonden13 6.4Förbättra Sjunde AP-fondens möjligheter13 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU verka för att bevara den nationella beslutanderätten och värna de offentliga trygghetssystemen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hur förändringar vad gäller pensionssystemet bäst kan genomföras. begär att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att lägga fram förslag på hur det nya pensionssystemets intjänandegrunder kan göras jämställt mellan kvinnor och män. begär att regeringen tillsätter en utredning angående vad i motionen anförs om pensionssystemets verkningar utifrån ett klassperspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbättrad pensionsrätt vid studier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att samtliga partier skall ges nödvändig information om vad som kvarstår av Genomförandegruppens uppdrag och ge samtliga partier fortlöpande insyn i dess arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om överföring av ytterligare medel från AP-fonden.1 begär att regeringen återkommer med förslag till aktiv automatisk balansering i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrade placeringsregler för AP-fonderna.1 begär att regeringen återkommer med förslag till ändring enligt vad i motionen anförs om placering i realräntefonder. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring enligt vad i motionen anförs om Sjunde AP-fonden och möjlighet till placering i ideella fonder. begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring enligt vad i motionen anförs om ökat utbud i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Sjunde AP-fonden skall ges möjlighet att utöva rösträtt vid bolagsstämmor där de har aktieinnehav. begär att regeringen återkommer med förslag på hur en minskning av antalet fonder bör utformas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om återställande av pensionerna till värde. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda förbättringar av bostadstillägget. 1Yrkandena 7 och 9 hänvisade till FiU. Välfärden i har byggts upp av de kvinnor och män som är pensionärer. Denna grupp har fått bära en tung börda av osäkerhet till följd av de nedskärningar som skett i den generella välfärden. menar att äldre inte skall behöva oroa sig för hur den dagliga försörjningen, omsorgen och vården skall kunna . Alla människor har rätt till en god äldreomsorg (vi utvecklar våra tankar om detta i en särskild motion). Alla som bor i , även nuvarande pensionärer, omfattas av det nya pensionssystemet. Därför måste insatser för att förbättra livsvillkoren för pensionärer som grupp och särskilda åtgärder för det mest utsatta göras inom ramen för detta. kommer i det följande att belysa de faktorer som riskerar att förstärka klasskillnaderna i samhället liksom skillnader i förutsättningar mellan kvinnor och män. Vi vill peka på strukturella och praktiska brister i det nya pensionssystemet. Vi kommer att föreslå förbättringar av systemets konstruktion och argumentera för att det är dags att kompensera pensionärerna för det tunga lass de fått bära genom 1990-talets kris. Pensionsarbetsgruppen fick av den dåvarande borgerliga regeringen i uppdrag att reformera pensionssystemet. hade Pensionsberedningen , på uppdrag av den dåvarande socialdemokratiska regeringen, utrett frågan med utgångspunkten att systemet inte fick förändras ideologiskt. ATP-systemet hade enligt Pensionsarbetsgruppens direktiv behov av att göras mer följsamt i förhållande till samhällsekonomin för att klara 2000-talets finansierings- och kostnadsmässiga verklighet i och med ökad medellivslängd. Direktiven underströk också behovet av ett högre långsiktigt sparande. Förändringarna skall också stimulera till ökat arbete. Därmed ökar den ekonomiska tillväxt som är nödvändig bl.a. för att finansiera pensionerna. De förändringar som vidtas i det nuvarande allmänna pensionssystemet bör slutligen bidra till ett starkare samband mellan avgifter och förmåner, så att det faktiska skattetrycket sänks och arbetsutbudet ökar. menade då som att de förändringar som måste genomföras borde ha gjorts med utgångspunkt i dåvarande ATP-system. Detta var ett kollektivt system riktat till individen, framvuxet ur en av den svenska arbetarrörelsens största och viktigaste klasstrider. Ett kollektivt baserat pensionssystem skapar en form av kontrakt mellan generationer och det är just ur denna aspekt det nya pensionssystemet visar sina allvarligaste brister. Det nya pensionssystemet drar tillbaka ATP-systemets löfte till pensionärerna om en viss pensionsnivå och ger i stället de förvärvsarbetande ett löfte om att de inte skall behöva betala mer än en viss procent av sin lön till pensionerna. Solidariteten mellan dagens förvärvsarbetare och pensionärer har härmed urholkats. Det resultat som kom ur pensionsuppgörelsen är ett systemskifte som saknar förankring hos medborgarna. I och med detta avgörande systemskifte har vi lämnat bakom oss ett stort offentligt sparande till förmån för ett privat, vi har gått från ett förmånsbaserat system till ett avgiftsbaserat och från ett helt arbetsgivaravgiftsfinansierat system till ett delvis egenavgiftsfinansierat. Det finns anledning att ifrågasätta det nya pensionssystemet både vad gäller legitimitet och framtida hållbarhet. har reformens verkliga konsekvenser också börjat visa sig allt tydligare. Resultatet blev ett komplicerat, svåröverblickbart och administrativt dyrt system som missgynnar stora delar av befolkningen. är mycket kritiskt till denna utveckling och reserverade sig mot principerna bakom det nya pensionssystemet. står därmed inte bakom den överenskommelse som Socialdemokraterna bundit sig vid med de fyra borgerliga partierna. Vår huvudkritik då som handlar om det nya pensionssystemets brist på förutsägbarhet och att det bidrar till ökade klyftor i samhället. Genom att säga upp det solidariska kontraktet skapar det nya systemet djupare klyftor mellan dagens gamla och dagens unga, mellan hög- och låginkomsttagare och mellan kvinnor och män. 4.1EU-samarbetets inverkan på pensionerna Pensionsarbetsgruppens utgångspunkter faller väl in i den EMU-anpassning som många länder pressats till , med stora nedskärningar i de offentliga utgifterna och försvagad välfärd till följd. Många länder har genom Europeiska rådets länderspecifika riktlinjer och stabilitetspakten genomgående uppmanats att sänka skatterna och minska de offentliga utgifterna i motsvarande grad så att målet om balans eller överskott i den offentliga ekonomin kan uppnås eller bibehållas. Som en del i detta har även många länder uppmanats att reformera och privatisera delar av pensionssystemet. Flera länder har också påbörjat förändringen av sina system. tog exempelvis det franska parlamentet, inspirerat av den svenska pensionsreformen, ett beslut om att försämra pensionsvillkoren för offentligt anställda. Detta har medfört massiva protester hos bl.a. det franska folket.EU-kommissionen har som den kritiserat den höga skattenivån i gett regeringen beröm för dess mod att privatisera pensionssystemet. Flera andra europeiska länder följer nu efter den svenska modellen. Eftersom den svenska pensionsreformen genomförts på ett smygande och odemokratiskt sätt i borde pensionsfrågan förtjäna en proteströrelse även här. Följer man riktlinjerna och stabilitetsprogrammen ser man ofta hur ett krav på genomförandet av en viss politik konkretiseras med beslut i de nationella parlamenten. Detta var ett av de avgörande argumenten till resultatet i folkomröstningen om EMU. Av respekt för folkomröstningsresultatet och för att värna de offentliga trygghetssystemen som pensionen är en del av bör regeringen inom EU verka för att den nationella beslutanderätten över de offentliga trygghetssystemen bevaras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Bärande princip i det nya pensionssystemet är den s.k. livsinkomstprincipen. Denna sägs ge goda möjligheter för enskilda att påverka storleken på pensionen genom ökade förvärvsinkomster. Detta är ytterst missvisande med tanke på att alla tillgängliga fakta visar på att män och kvinnor inte har samma möjligheter att öka förvärvsinkomsterna . menar att det nya pensionssystemet i sin konstruktion diskriminerar kvinnor som grupp och skapar ökade klyftor mellan pensionärer. En annan grundläggande tanke med pensionsreformen var nämligen att den skulle medföra "rakare rör" i systemet. Det innebar att en tydligare koppling mellan arbete, avgift och pension skulle vara gällande. Detta skulle göra systemet mer följsamt med samhällsekonomin och därmed mer lättöverskådligt. Dessa "rör" visade sig dock snart bara bli raka för medel- och höginkomsttagare som dessutom kan arbeta med bibehållen lön . För låginkomsttagaren leder rören snarare raka vägen in i en grundpension och för den vanlige löntagaren finns härmed inte mycket kvar av den standardtrygghet som utlovas i socialförsäkringarna. Eftersom den inkomstrelaterade pensionen i det nya systemet utgör en så liten del av det totala pensionen - ofta en bra bit av slutlönen - har dörren öppnats för privata pensionsförsäkringar. Detta riskerar i sig att öka klassklyftorna inom pensionärsgruppen och legitimiteten för det offentliga systemet riskerar att urholkas. De uppenbara förlorarna är de som inte har råd med privata försäkringar. Detta nya system gynnar höginkomsttagare kraftigt i förhållande till låginkomsttagare. menar att dessa "raka rör" bör ersättas av ett mer omfördelande system. Avgifter över tak bidrar till de fördelningspolitiska inslagen i ett pensionssystem och är en del av det samhällskontrakt som binder samman medborgarna. Pensionssystemet bör åter finansieras via skatter och arbetsgivaravgifter på hela lönesumman och inte via avdragsgilla egenavgifter upp till tak. Därför bör regeringen se över hur sådana förändringar bäst kan genomföras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.3Förlorarna i det nya systemet Kvinnor får i genomsnitt lägre offentlig pension, dvs. tilläggspension och garantipension, från det offentliga systemet än män i det nya pensionssystemet. Naturligtvis finns det också kvinnliga vinnare i det nya systemet; de som inte föder barn och därmed går ner i arbetstid, de som inte utbildar sig till bibliotekarier, sjuksköterskor och förskollärare, de som inte har förslitande arbetsuppgifter utan som kan arbeta heltid till med bibehållen hög lön. De blir vinnarna i pensionsspelet. De stora förlorarna är kvinnor som grupp. Kvinnor får generellt sett lägre pension till följd av att deras arbetslivsmönster skiljer sig från männens. Kvinnor utför mer obetalt arbete och har därför mindre utrymme för lönearbete. Kvinnor arbetar oftare än män deltid och betalar därmed för sin egen arbetstidsförkortning med lägre lön och pension. Situationen försvåras även av att kvinnor lönediskrimineras. Genom pensionsreformen får kvinnor bära ekonomiska konsekvenser av strukturella problem som vi ännu inte lyckats lösa gemensamt. Det nya pensionssystemet bygger på inkomstmaximering, vilket innebär att individer uppmanas att maximera sin lön och andel av det betalda arbetet. Problemet är att alla inte har samma förutsättningar att påverka sina inkomster för att skapa en dräglig pension . Kvinnor som grupp tvingas i större utsträckning än män till ofrivilligt deltidsarbete. Vidare konkurrerar det obetalda arbete, som till största delen utförs av kvinnor, ut möjligheten till betalt arbete. Det medför att kvinnor som grupp får en lägre inkomstmaximering och följaktligen en lägre framtida pension. Vidare innebär den diskriminering vad gäller kvinnors löner att intjänandemöjligheterna för män och kvinnor ser olika ut. Kvinnor missgynnas också pensionsmässigt genom barnafödande, vilket bl.a. ofta medför reducerad arbetstid och sämre karriärmöjligheter. I den jämställdhetsbilaga som lämnats till budgetpropositionen finns en redogörelse för tid och sysselsättning, lön och inkomst samt utfallet av socialförsäkringsersättningarna, allt uppdelat utifrån kön. Där kan man bl.a. läsa: Löneskillnader på arbetsmarknaden reproduceras i ersättningssystemen och pensionen. Oavlönat arbete ger ingen inkomst eller pensionsrätt i pensionssystemet, men bidrar avsevärt till hushållens välfärd. 2004/05:1, bilaga 4) Fördelningen av betalt och obetalt arbete mellan kvinnor och män har en ömsesidig påverkan på så sätt att omfattningen av det obetalda arbetet påverkar omfattningen av det betalda arbetet och tvärtom. Enkelt uttryckt skulle man alltså kunna säga att det nuvarande pensionssystemet befäster och konserverar den underordning och den lönediskriminering som dagens arbetsmarknad utsätter kvinnor för. Det nya pensionssystemet är uppbyggt efter mäns sätt att organisera sitt arbete och därmed anpassat efter ett manligt arbetslivsmönster. Förutsättningen för att kvinnor skall kunna få en pension som är möjlig att leva påär att hela samhället förändras i grunden. Män måste härmed avstå lön och utföra en större del av det obetalda arbetet. Sex timmars arbetsdag är vidare ett angeläget tillvägagångssätt för att uppnå ett mer jämlikt arbetslivsmönster. Detta sammantaget aktualiserar vikten av att höja lönerna och arbetsförhållandena inom offentlig sektor. Det är också så att kvinnor i offentlig sektor har högre sjukskrivningstal än andra grupper, vilket också påverkar pensionen. anser att det, när pensionssystemet nu varit i full funktion i snart tvåår, behövs genomgripande åtgärder för att undvika framtida orättvisor mellan män och kvinnor inom ramen för pensionssystemet. Därför föreslår vi att regeringen skall tillsätta en utredning med uppdrag att lägga förslag på hur det nya pensionssystemets intjänandegrunder - utifrån arbetslivet och det sociala livet i övrigt - kan göras jämställt mellan kvinnor och män. Detta bör begära. Det nya pensionssystemet skall motivera arbetstagare att arbeta längre och därigenom få högre pension. Meningen är att den som går i pension tidigt inte skall få ut mer i pension under sin återstående levnad än den som går i pension sent. Problemet är bara att våra arbetsplatser, vår arbetsmiljö, våra löner och arbetsfördelningen inte är anpassade till försäkringsmatematiken. Dessa faktorer minskar nämligen valmöjligheterna för människor med låga löner, förslitande arbetsuppgifter och med stor andel dubbelarbete, vilka sällan orkar arbeta till . är pensionsåldern för LO-kollektivet . Många förvärvsarbetare orkar nämligen inte arbeta fram till pensionsåldern. Härmed förblir möjligheten för en metallarbetare eller en undersköterskaatt höja pensionen genom ytterligare års förvärvsarbete efter pensionsåldern enbart teoretisk. De påstådda möjligheterna om högre pension genom att arbeta längre kan också betraktas som ett sätt från regeringen och de borgerliga partierna att slippa undan ansvar. För att systemet skall vara hållbart krävs det att det finns tillräckligt många förvärvsarbetare i förhållande till antalet pensionärer. Det nya pensionssystemet manar härmed arbetstagare att arbeta längre än till för att därigenom få en högre pension. förre generaldirektör har själv uttalat att den egentliga pensionsåldern i det nya systemet ligger . Han har visat på hur dagens 30-åring, för att få en bra pension från det nya pensionssystemet, dels måste ha arbetat med jämn och god inkomst före fyllda , dels därutöver ha jobbat ytterligare tvåår efter 65. Det senare till följd av att medellivslängden ökar. Systemets automatiska balansering åstadkommer sedan, under inte alls osannolika förhållanden, att dagens 30-åring drabbas av ytterligare höjning av pensionsåldern. Mot denna bakgrund bör regeringen tillsätta en utredning med uppdrag att titta på pensionssystemets verkningar utifrån ett klassperspektiv. Detta bör begära. Studerande med studiemedel får tillgodoräkna sig pensionsrätt för bidragsdelen. står bakom denna pensionsrätt, men anser att det finns behov av förbättringar. Redan Pensionsarbetsgruppen föreslog att endast bidragsdelen skulle ge pensionsrätt vid studier med argumentet att studier skall ses som en investering i högre lön. uttalade en del remissinstanser att kostnadsnivån i pensionssystemet var alltför hög och man avvisade därför förslag om pensionsrätt vid studier. har i en tidigare motion anfört att pensionsrätten för studier bör utgå för studerande som fyllt med motsvarande belopp som den egna åldersklassens genomsnittsinkomst för heltidsarbete utgör. Att öka pensionsrätten vid studier är motiverat utifrån att högskolestudier inte med automatik leder till hög lön. Detta gäller för samhället viktiga yrkesgrupper som bibliotekarier, sjuksköterskor, förskollärare m.fl. I dessa yrkesgrupper är kvinnor överrepresenterade. Som en jämförelse kan nämnas att personer i plikttjänstgöring får av svenska folkets genomsnittliga pensionsgrundande inkomst. anser inte att dessa yrkesgrupper, utöver en sämre löneutveckling än andra akademiker, skall bära ansvar för att pensionssystemet skall anses finansierat. anser att en översyn av pensionsrätten vid studier bör göras. En sådan översyn skall inte resultera i att en förbättrad pensionsrätt vid studier konkurrerar ut andra för gruppen nödvändiga förbättringar, utan översynen skall ta noga hänsyn till den ekonomiskt utsatta position som många studerande lever under. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5Problem i pensionssystemets konstruktion anser av flera skäl inte det nya pensionssystemet vara hållbart . Vi anser tillsammans med en rad experter att det bygger på orealistiska förväntningar på aktiemarknaden. Dagens osäkra konjunkturläge, liksom det faktum att AP-fonderna ökat investeringarna i aktier, pekar på rimligheten i dessa tvivel. Vidare vittnar den framtida demografiska utvecklingen om att systemet kommer att belastas hårt framöver. Pensionsfonderna har förlorat stort på börsen. Placeringstillgångarna i pensionssystemet har minskat kraftigt, beroende på kraftiga värdeminskningar på de aktier som svarar för större delen av tillgångarna både i AP-fonderna och i de fonder som förvaltas av PPM. Mycket talar för att pensionerna kommer att bli avsevärt lägre än de summor som anges i de orangefärgade pensionsbeskeden. För genomförandet av pensionsreformen tillsattes inom en arbetsgrupp med företrädare för de fem partier som ställt sig bakom överenskommelsen, dvs. , , , och Socialdemokraterna. Den s.k. Genomförandegruppens uppdrag var "att medverka i det fortsatta beredningsarbetet och att vårda överenskommelsen". Med tanke på att det nya pensionssystemet nu fullt ut har trätt i kraft måste Genomförandegruppens uppdrag sägas vara genomfört. Enligt är det nu hög tid att alla sju partier tillåts att fullt ut ta ansvar för pensionsfrågorna som det ocksååligger . Det är ett allvarligt demokratiskt underskott att så inte redan är fallet. Med tanke på att Genomförandegruppen på samma sätt som Pensionsarbetsgruppen valt att arbeta bakom lyckta dörrar finns det givna begränsningar i möjligheter att få den insyn i arbete som Genomförandegruppen utför. En sådan insyn är nödvändig för att skall kunna ta ansvar för pensionssystemet. Av denna anledning bör regeringen se till att samtliga partier ges nödvändig information om vad som kvarstår av Genomförandegruppens uppdrag och ge samtliga partier fortlöpande insyn i dess arbete. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.2Överföring från AP-fonderna till statsbudgeten Genom pensionsöverenskommelsen har staten övertagit ansvaret för en del av de åtaganden som tidigare låg på AP-fonderna: bl.a. fördes betalningsansvaret för ATP-förmåner som inte avsåg ålderspension, främst förtidspension och efterlevandepension, över till statsbudgeten. Detta skulle medföra en finansiell försvagning av statsbudgeten. Reformen innebar att statsbudgetens inkomstsida försvagades jämfört med tidigare regler, bl.a. genom slopandet av folkpensionsavgiften. För att svara upp mot detta har överföringar från AP-fonderna till statsbudgeten skett. Maximalt skulle dessa överföringar vara räknat penningvärde. Dessa överföringar skulle ske för att fasa in det nya pensionssystemet. gjorda överföringar uppgår till . Detta följdes av ytterligare en överföring med . För att beräkna hur mycket av det resterande beloppet som skulle kunna överföras från AP-fonderna till statsbudgeten utan att stabiliteten i pensionssystemet riskerades, föreslog regeringen i prop. 1999/2000:46, att en s.k. kontrollstation skulle genomföras 2004 för att pröva om ytterligare medel skall överföras . För att nå upp till maxbeloppet på skulle den slutliga överföringen uppräknat till penningvärde, enligt beräkningar, som mest kunna bli . I pensionssystemets årsredovisning redovisar beräkningar som visar att det maximala beloppet som kan överföras utan att den s.k. bromsen utlöses uppgår till . påpekar vidare att det efter denna överföring inte finns något utrymme för en mindre positiv demografisk eller ekonomisk utveckling utan att bromsen slås till, vilket alltså kommer att resultera i sänkta pensioner. Detta borde enligt innebära att någon slutlig överföring inte är att betrakta som lämplig. bestämde Genomförandegruppen, dvs. företrädare för de fem partier som stod bakom pensionsöverenskommelsen, att tills vidare avvakta med den resterande överföringen från AP-fonden för att minska risken för att den s.k. bromsen utlöses . Man var ocksåöverens om att återkomma senare för att ta ställning till framtida överföringar från AP-fonden. Härmed förefaller det som om Genomförandegruppen därför kommer att fortsätta att existera under överskådlig framtid. Eftersom vi ifrågasätter pensionssystemets hållbarhet på lång sikt är vi givetvis skeptiska till möjligheten att ta mer pengar från AP-fonderna. Utöver de starka sakliga skäl som finns för att nu definitivt avskriva alla planer på att överföra ytterligare medel från AP-fonderna till statsbudgeten finns det anledning att erinra om den demokratiska dimensionen. När 1999/2000 behandlade frågan om överföring av medel till statsbudgeten anförde finansutskottet (1999/2000:FiU19): Utskottet konstaterar att det kan uppstå situationer då den ekonomiska ställningen i pensionssystemet blir så stark att det inte finns anledning att behålla ytterligare överskott i systemet. Enligt fempartiöverenskommelsen om pensionssystemet skall varaktiga överskott efter tillfalla de försäkrade. skrivning är omöjligt att missförstå och de fem partiernas hantering av denna fråga 2004 framstår som ett flagrant brott mot vad man enligt finansutskottet uttalade . måste stå upp för de uttalanden som tidigare gjorts. Människors förtroende för pensionssystemet är lågt, det vet vi. Förtroendet för vår förmåga att hantera vårt demokratiska system står också på spel. Det är enligt viktigt med ett stort offentligt sparande, och vi menar därmed att det sparande som sker i AP-fonderna bör behållas. Skulle det ändå visa sig finnas ett betydande överskott så anser vi att pengarna skall tillbaka till pensionärerna i form av ett återställande av pensionerna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.3Automatisk broms ersätter politiska ställningstaganden Det nya pensionssystemet är utrustat med en automatisk balansering i form av en inbyggd bromsmekanism. Denna s.k. broms är tänkt att aktiveras om intäkterna i systemet skulle visa sig bli mindre än utgifterna.