mot · GR02Fi25 · 2004-05-03 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:100 ekonomiska vårproposition 3 Förslag till riksdagsbeslut 6 4 Den ekonomiska politikens inriktning 6 4.1 Fortsatt social och regional klyvning 6 4.2 Allt färre ska försörja alltfler 7 4.3 Internationaliseringen kräver handlingskraft och nytänkande 7 4.4 Utmaningar i en ny tid 8 5 Reformområde: Självbestämmande och tillväxt 8 5.1 Demokrati och självbestämmande 8 6 Reformområde: Företagande och tillväxt 13 6.1 Fler företagare skapar tillväxt 14 6.2 Kvinnors företagande 14 6.3 De nya svenskarnas företagande 15 6.4 Jord- och skogsbruksnäringen 15 6.6 Trygghetssystem även för företagare 17 6.7 Krångel och byråkrati 17 6.8 En ny sjuklönemodell 17 6.9 Offentlig upphandling 18 6.10 Starka regioner för ökad tillväxt 18 6.12.2 Högre utbildning och forskning 21 6.14 Alla ska ha tillgång till arbetsmarknaden 23 7 Reformområde: Hälsa och tillväxt 24 7.1 En politik mot ohälsan 24 7.1.1 Minska ohälsan inom den offentliga sektorn 24 7.1.3 Ohälsa, arbetslöshet och orörlighet på arbetsmarknaden 25 7.1.4 Ohälsa som inte är relaterad till arbetslivet 25 7.1.5 Överutnyttjande av systemen 26 7.1.7 Ett program mot ohälsan 27 7.2 Differentierade nivåer i inkomsttrygghetssystemen 28 8 Reformområde: Miljö och tillväxt 29 8.1 Miljödrivande tillväxt i företagande 29 8.4 Energi och energiforskning 31 8.5 Miljöstyrning av statliga bolag 33 9 En budget för maktväxling och utveckling 34 9.2 En robust ekonomi i balans 34 9.3 Nytänkande och dynamiska effekter 34 9.4 Utgiftstaken och den kreativa budgettekniken 35 10 Skattepolitiken och tillväxten 37 10.1 Skattepolitikens inriktning 37 10.2 Skattepolitik för självbestämmande 38 10.3 Skattepolitik för företagande och tillväxt 39 10.6 Arvs- och gåvoskatten 41 10.8 ROT-avdrag och hushållstjänster 41 10.9 förslag till förändrade skatter, periodiserade siffror 41 11 Tilläggsbudgeten 2004 42 12 Utgiftsområdena 126 20052006 43 12.1 UO 1 43 12.2 UO 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 44 12.3 UO 3 och uppbörd 44 12.4 UO 4 Rättsväsendet 44 12.5 UO 5 Internationell samverkan 45 12.6 UO 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet 45 12.7 UO 7 Internationellt bistånd 45 12.8 UO 8 Invandrare och flyktingar 46 12.9 UO 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 46 12.10 UO 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 46 12.11 UO 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom 47 12.12 UO 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn 47 12.13 UO 13 Arbetsmarknad 48 12.14 UO 14 Arbetsliv 49 12.15 UO 15 Studiestöd 49 12.16 UO 16 Utbildning och universitetsforskning 49 12.17 UO 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid 50 12.18 UO 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande 51 12.19 UO 19 Regional utveckling 51 12.20 UO 20 Allmän miljö- och naturvård 52 12.21 UO 21 Energi 52 12.22 UO 22 Kommunikationer 53 12.23 UO 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar 54 12.24 UO 24 Näringsliv 54 12.25 UO 25 Allmänna bidrag till kommuner 55 12.26 UO 26 Statsskuldsräntor m.m. 55 12.27 UO 27 Avgiften till EU-budgeten 55 13 Appendix: Sammanställning av ekonomi, specificering av UO 25 56 En lyckosam ekonomisk politik måste bottna i ett genuint ansvarstagande skilt från maktbegär och egenintressen. Grunden är en god kunskap om omvärlden, en sund och stabil ekonomi och en insikt om att företagande, arbete och handel är förutsättningar för att trygga vår gemensamma önskan om goda sociala och ekonomiska värden i samhället. Utgångsläget i svensk ekonomi är i jämförelse med andra EU-länder relativt gott. Efter den borgerliga regeringens omläggning av den ekonomiska politiken, från en stelbent devalveringsfokuserad och inflationsdrivande politik, har utvecklat en marknadsorienterad och öppen ekonomi. Befolkningen är väl utbildad, infrastrukturen är i förhållandevis gott skick och den sociala tryggheten är i allt väsentligt god. Förutsättningarna för en lyckosam tillväxt, både i ekonomin och välfärden, är därför mycket goda. Trots detta sviktar entusiasmen för framtiden allt oftare beroende på misstänksamhet och oro inför förändringar i vår omvärld. En förändring måste till som gör människor mer delaktiga i vardagslivet och samhällets utveckling. Vi måste som enskilda människor ha möjlighet att utvecklas, ta ansvar för oss själva och för andra. Politiken ska skapa dessa förutsättningar genom att forma lagar och spelregler som uppmuntrar och stöder kreativitet, entreprenörskap, sund ekonomi och trygghet. I av svaga statsfinanser, hög sjukfrånvaro och vikande sysselsättning måste regeringen vara handlingskraftig och inge framtidstro. I alla problem finns möjligheter. förslag till budget anger ett antal möjligheter inom olika områden. Ska vi klara en uthållig tillväxt, måste vi utgå från att samhället bärs upp av människor som enskilt och tillsammans vill och kan skapa en bra framtid för sig själva och för sina medmänniskor lokalt i landet och utanför landets gränser. För att möta framtidens krav, öka antalet arbetade timmar och få fler i arbete, som strukturförändringar inom industrin håller tillbaka sysselsättningen, vill genomföra en maktväxling i den ekonomiska politiken. Utifrån federalismens principer vill vi stärka individens, företagarens, kommunens och regionens makt över sin egen ekonomi. Vi föreslår en skattepolitik som gynnar de små och medelstora företagen och underlättar för låg- och medelinkomsttagare att gå från arbetslöshet till arbete och från deltidstjänst till heltidstjänst. För att stimulera de som är långtidssjukskrivna och långtidsarbetslösa att återgå till arbetslivet vill vi införa en övergångsarbetsmarknad. Det är i arbetslivet och på arbetsplatsen som vi knyter sociala nätverk och arbetet ska ge självförverkligande och bidra till ett tryggt och innehållsrikt liv. vill ge kommunerna tillgång till hela deras skattebas för att stärka det kommunala och regionala självbestämmandet. Kommunerna får då en reell kontroll och inflytande över den egna ekonomin och blir inte beroende av statsbidrag. Utformningen av dagens skatteutjämningssystem motverkar kommuners och landstings tillväxtplanering. Regeringens förslag till nytt utjämningssystem löser inte dagens problem. Istället skapas nya problem genom att negativa marginaleffekter återinförs för flera kommuner. föreslår en frysning av skatteutjämningssystemets införanderegler tills vidare och att staten tar över finansieringen av dessa. Det ger förbättringar för alla kommuner och landsting. De delar av skatteutjämningssystemet som är att betrakta som statlig regionalpolitik bör lyftas ur systemet. Viktiga förutsättningar för en robust och konkurrenskraftig samhällsekonomi är stabilitet i ekonomin och sunda statsfinanser. För detta krävs stor respekt för de ekonomiska regelverken och för det finanspolitiska ansvaret. vill minska statens konjunkturkänslighet genom krav på statlig budgetbalans och en minskad statsskuld. Vi skapar tillväxt genom människors möten och möjligheter att ha kontakter, såväl nationellt som internationellt. En väl fungerande och effektiv infrastruktur är nyckeln till länders och regioners välfärd. vill öka infrastrukturinvesteringarna och åtgärda ett eftersatt underhåll. Den externa finansieringen kan ske via så kallade PPP-lösningar eller infrastrukturbolag. behöver en handlingskraftig ledning som tror och som tillåter och uppmuntrar människors egna möjligheter och vilja att växa och skapa i det gemensamma samhället. budgetförslag är en ansats och en grund för denna förändring. Inom ramen för fyra reformområden, demokrati, företagande, hälsa och miljö, presenterar motionen insatser för en uthållig tillväxt. 3 Förslag till riksdagsbeslut beslutar att godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordar i avsnitt 4 angående den ekonomiska politikens inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fyra reformområden för i avsnitten 58. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett balanskrav för staten och sänkt statsskuld i avsnitt 9.1. beslutar godkänna de riktlinjer för skattepolitiken som förordar i avsnitt 10. beslutar att ej reducera bidraget till kommunerna med på tilläggsbudget samt att minska föreslagen ökning under utgiftsområde 13 till i enlighet med vad som anförs i avsnitt 11. avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1514), punkt 10. avslår regeringens förslag vad gäller sysselsättningsstöd till kommuner och landsting, punkt 41. 4 Den ekonomiska politikens inriktning 4.1 Fortsatt social och regional klyvning Den sociala och regionala klyvningen fortsätter trots en allmän ljusning i såväl den svenska som den internationella konjunkturen. Orsaken till detta är regeringspolitiken som endast erbjuder generella och storskaliga lösningar och som bortser från de individuella, sociala och geografiska olikheterna. Om de sociala och regionala klyftorna tillåts fortsätta, riskerar vi att låsa fast kommuner och medborgare i ett bidragsberoende som döljer regeringens misslyckanden. I en bilaga till vårbudgeten gör regeringen en redogörelse över de stora skillnader i inkomster mellan olika grupper och mellan olika regioner som finns i vårt land. Dessa skillnader jämnas till viss del ut av skatter, men framförallt av transfereringar. Regeringen erkänner dock att baksidan av den förda politiken är bidragsberoende och inlåsningseffekter för såväl hushåll som regioner. vill utforma den ekonomiska politiken så att vi kan möta framtidens utmaningar med en samhällsordning som utgår från federalismens principer. Vi vill jämna ut de sociala och regionala klyftorna genom att människor och regioner får möjlighet att leva på sina inkomster istället för att bli beroende av bidrag. Vi vill se olika regioner och människors skapande utifrån deras egna förutsättningar. Makten måste byggas underifrån, för att alla ska känna delaktighet i samhället och uppmuntran till självförverkligande och bidra till utveckling av sin hembygd. 4.2 Allt färre ska försörja alltfler Om är den stora grupp som är födda ålderspensionärer och de som arbetar har av olika anledningar blivit färre. Trots återhämtningen i världsekonomin så ökar inte sysselsättningen i flertalet industriländer. Sambandet mellan ökad tillväxt och fler arbetstillfällen syns inte lika tydligt i denna konjunkturuppgång. Företagens produktion stiger utan att fler anställs i produktionen. Denna s k jobless growth-situation är exceptionell och kan främst förklaras av ett antal strukturella förändringar, som ökad produktivitet till följd av ny teknik, specialisering, avregleringar och ökad konkurrens. Skillnaden från tidigare konjunkturuppgångar verkar vara att tiden från ökad produktion till ökad sysselsättning nu blivit längre. Antalet arbetade timmar är en avgörande faktor för bruttonationalproduktens utveckling och därmed sammanhängande finansiering av vår offentliga sektor. Den politiska utmaningen är att öka arbetskraftsutbudet och efterfrågan på arbetskraft. Detta kan mötas med att stärka den enskildes makt, flexiblare lösningar i arbetslivet och ett skatte- och transfereringssystem som utformas så att de stimulerar till arbete, till entreprenörskap och till en ökad efterfrågan på arbetskraft. 4.3 Internationaliseringen kräver handlingskraft och nytänkande Globaliseringen av världsekonomin är en faktor som tillsammans med låg sysselsättning och minskat arbetskraftsutbud i allt större utsträckning påverkar den svenska ekonomins tillväxtmöjligheter. Internationalisering förbättrar för många företag och leder till en ökad konkurrens som ställer höga krav på företagens effektivitet och utvecklingsförmåga. Av ekonomiska rapporter framgår att svenska företag allt oftare förlägger sin verksamhet till länder i samt . har en stor och icke utnyttjad tillväxtpotential i de små och medelstora företagen. Socialdemokraternas oförmåga att sätta värde på de mindre företagen har missriktat de svenska tillväxtpolitiska insatserna, vilket också framgår vid internationella jämförelser. Enligt den internationella studien 2003 är andelen entreprenörsföretag av alla svenska företag, medan det i är . om hur EU-medlemmarna svarar mot de uppsatta målen för Lissabonstrategin visar att har den lägsta nivån för företagsinvesteringar bland EU-länderna . Både och EU uppmanar till en bättre konkurrensutsättning av offentlig sektor som led i att öka sysselsättningen. Om globaliseringen leder till att företag flyttar sin verksamhet till ett land med gynnsammare ekonomiska förutsättningar, måste ekonomiska politik stimulera företagsklimatet och tillväxtkulturen. Med en positiv inställning till entreprenörer och till små och medelstora företag kan vi nyttja globaliseringens alla fördelar, för att bli mindre sårbara för industriella strukturförändringar och internationella konjunktursvängningar. anser därför att det är angeläget att skapa resurser för stöd till utveckling av små och medelstora företag. 4.4 Utmaningar i en ny tid De 10 nya EU-medlemmarna vidgar den inre marknaden och ställer krav på övriga medlemmar i flera olika avseenden: konkurrensmässigt genom lägre produktionskostnader och solidariskt genom krav om ökad medfinansiering för uppbyggnad av de nya ländernas ekonomier och socialt genom medborgarnas fria rörlighet inom länderna. Denna situation innebär att regeringen med tillförsikt måste anpassa politiken till de nya förutsättningarna. Regeringen måste ta tillvara möjligheterna och inte enbart se hot och problem. ser möjligheter i att nya marknader öppnas och att det finns behov i de nya medlemsstaternas ekonomier. En större ekonomi ger förutsättningar för utveckling, sysselsättning och tillväxt även i . 5 Reformområde: Självbestämmande och tillväxt 5.1 Demokrati och självbestämmande Människor växer och utvecklas tillsammans med andra människor genom utmaningar och ökade uppgifter. Gränser som tidigare generationer rörde sig inom är inte desamma, horisonten har förskjutits från byn, stadsdelen, landskapet, landet till världen. lever vi både i den globala byn och i lokalsamhället. Det finns ett stort intresse för gemensamma samhällsfrågor men många har svårt att se de politiska strukturerna som utmanande. Vi måste återskapa den lokalpolitiska arenan och lokalpolitiken måste få ett tydligt utrymme för människors utvecklingskraft. Bara genom att frikoppla lokalstyret från dagens statliga förvaltningsroll kan vi få en vitaliserande kraft för demokratin. Det civila samhället med människor i samverkan är grunden för demokratisk tillit och förtroende. För att frigöra kraft från förvaltning till utveckling måste vi vara beredda att förändra strukturer och omfördela ansvaret för våra gemensamma uppgifter. Grundläggande är att det civila samhällets utrymme ska öka, inte minska. Uppgifter som kräver större skala för att kunna vara bärkraftiga eller för att vi som medborgare ska behandlas lika eller likvärdigt måste delegeras uppåt till kommun, region, nation, EU- och FN-nivå eller lösas vidare via globala avtal. Den politiska kulturen präglas av starkt nationellt centralstyre. All folklig makt är koncentrerad till och utövas inom den centrala nivån som delegerar uppdrag till folkvalda i landsting, regioner och kommuner. Ansvarsfördelningen har blivit alltmer otydlig och i takt med samhällsutvecklingen mera otidsenlig. Den ramstyrning som lagstiftningen använder för att ge utrymme för lokala beslut fylls ut av regering och myndigheter. Dagens styrmodell har sina rötter i när samhällets uppdrag var väsentligt mindre och tydligare. I den globala byns tidevarv hämmar det gamla centralstyret utvecklingen. Centralstyret försvårar för medborgarna att delta, påverka och utkräva politiskt ansvar. Det är tid att bryta centralstyret och dela upp makten utifrån den enskilde medborgarens ansvar för lokalsamhället till kommunen, regionen, nationen och EU. Medborgarna måste ha makt att delta och välja på alla nivåer och förtroendevalda måste få ett stärkt och tydligt utrymme på bekostnad av byråkratierna. ska vi hävda och stärka den enskildes fri- och rättigheter. En ny samhällsordning måste ta tillvara mångfald och säkra en stabil och tydlig maktdelning som inte utgår från underordning utan samverkan under ordnade former. vill forma ett mer federalt i och världen. är en demokrati och lagen stiftas indirekt av medborgarna. Att många upplever att lagen och dess företrädare inte företräder deras intressen är ett stort misslyckande. Känslan av utanförskap leder ofta till att den enskilde söker sig bort från samhällets normer till ett liv i kriminalitet. Likaså kan den enskilde som drabbas av brott misstro rättsväsendet om inget stöd ges från samhällets sida. Medborgarna måste känna trygghet för rättsväsendet. framhåller vikten av en för medborgarna alltid närvarande polis. De kunskaper som finns hos polisen om brott och ordningsproblem måste användas för att angripa och förebygga problem i det lokala samhället. Polisen ska utöver brottsbekämpning i traditionell mening verka preventivt. För att detta ska bli möjligt måste polisstyrkan utökas till sammanlagt 20 000 poliser, vilket förutsätter att en ny polisskola inrättas . Polisen måste kunna prioritera sina polisiära uppgifter och därför måste antalet civilanställda inom polisen öka. Tilltron för rättsväsendet grundas på att det fungerar snabbt, att det är förutsägbart och konsekvent samt att det finns nära tillgängligt, och därför måste nedläggningarna av tingsrätterna upphöra. Närheten till domstolarna är viktig och korta handläggningstider är oavsett brottstyp en rättssäkerhetsfråga. Särskilt unga gärningsmän måste få en verkställande dom så som möjligt efter brottet. Domstolarna måste få de medel som behövs för att trygga medborgarnas rättssäkerhet. Vittnenas och målsägandenas ställning måste tryggas genom bättre skydd. De bör i ökad omfattning ha tillgång till stödpersoner som hjälper dem såväl under förundersökningsprocessen som under själva domstolsförhandlingarna. Det finns skäl att skärpa domstolarnas tillträdeskontroll och utreda i vilken mån domstolarnas utformning påverkar vittnenas situation. För att vittnesstödet, brottsofferjourer och övrigt brottsförebyggande arbete ska fungera långsiktigt krävs ett statligt stöd till frivilligorganisationernas arbete och vittnesstödet måste ges skälig ersättning. Ideellt arbete, med eller utan offentligt stöd, bör uppmärksammas och stärkas. Brottsligheten har inga nationella gränser. Internationella terrorbrott, narkotikabrott, grov ekonomisk brottslighet, människohandel och annan organiserad brottslighet är några exempel på den problematik vi står inför. Vi måste skyndsamt utveckla det gränsöverskridande samarbetet kring brottsbekämpning och brottsförebyggande. Den svenska polisen och tullstyrkan måste få erforderliga resurser och befogenheter. Resursbristen inom förstärks ytterligare av överbelagda anstalter och att det saknas personal, och det försvårar arbetet med att minska återfallsbrottsligheten. Kriminalvården måste få ytterligare medel för att klara en fungerande rehabiliterings- och programverksamhet. Fler anstaltsplatser måste öppnas och mer personal anställas. En framgångsrik programverksamhet kräver tillgång till kompetent och engagerad personal, inte minst psykologer och psykoterapeuter. Många intagna har ett föräldraansvar och kontakten med anhöriga får inte brytas . För barnen är det viktigt att umgänget med föräldern kan ske under så normala former som möjligt. De besöksrum som anvisas familjer till intagna måste avsevärt förbättras och anpassas för barn- och familjebehov. Det behövs också fler besökslägenheter. Skydd och stöd till den enskilde i situationer som inte är brottsrelaterade måste ses över. Det kan handla om enskildas svårigheter att föra sin talan i olika tvister med näringsidkare. I många fall drar konsumenter tillbaka kraven, av rädsla för försäkringsbolag och andra näringsidkare, trots att de vid domstolsprövning har stora möjligheter att nå framgång. Detta stärker inte förtroendet för rättssamhället. Konsumentorganisationerna måste ges bättre förutsättningar och resurser i sitt arbete med att informera och företräda konsumenterna. För att ovanstående åtgärder skall kunna genomföras behövs ytterligare till rättsväsendet, polisorganisationen, och konsumentorganisationerna . Familjebanden har stor betydelse för individernas välbefinnande och barnens uppväxt till goda samhällsmedborgare. Familjerna är olika och föräldrar måste själva få bestämma mera över barnens tillsyn utan långtgående styrning från staten och kommunen. Många familjer har svårigheter med att få tiden att räcka till, och därför är vi kritiska till socialdemokraternas ambition att med maxtaxereformen öka småbarnsföräldrarnas arbetsutbud. Maxtaxan stärker inte familjebanden eftersom den minskar föräldrarnas valfrihet och ökar den offentliga barnomsorgens dominans. vill öka föräldrarnas tid med barnen. Vi vill fördubbla barnbidraget från barnets första till och med fjärde år till . bör föräldrar få en lagstiftad rätt till tjänstledighet under barnens förskoleår. Etableringsfrihet för barnomsorg bör införas. Föräldraförsäkringen ska vara attraktiv för såväl låg- som högavlönade, och för såväl kvinnor som män. föreslår en höjning av golvet i föräldraförsäkringen till för att säkra grundtryggheten för familjen. Vi höjer också taket upp till 11 basbelopp för att ge fler föräldrar ett bättre inkomstskydd under föräldraledigheten. Detta stärker familjebanden och ökar barnens livskvalitet. avvisar förslag om att öka kvoteringen i föräldraförsäkringen, eftersom det minskar familjernas möjlighet att anpassa föräldraförsäkringen efter familjens behov och förhållanden. Dessutom ser vi en risk att familjer skulle minska sitt uttag av föräldraledigheten och att många barn skulle få en alltför tidig dagisdebut. Kommunerna är medborgarens närmaste politiska nivå och den nivå där största delen av vår välfärd beslutas och produceras. Den kommunala självstyrelsen och medborgarnas möjligheter att utöva makt och kontroll över den lokala demokratin måste stärkas och utvecklas. Makten att besluta måste kopplas samman med makten att beskatta. En sådan maktväxling enligt federalismens principer förutsätter också en omläggning av skattepolitiken. vill ge landets kommuner ett reellt självstyre och stabila skattebaser. Större skattebaser minskar och kan helt ta bort behovet av statsbidrag. En majoritet av kommuner kommer att få stora svårigheter att klara det ålagda balanskravet . Regeringens tilläggsbudget där statsbidragen till kommuner och landsting under löpande år minskas med 2,6 miljarder förvärrar situationen ytterligare. Regeringens indragning innebär sannolikt ytterligare besparingar och skattehöjningar . har det genomsnittliga skatteuttaget i kommunerna höjts med nästan en krona per hundralapp. Regeringen bäddar således för behov av ytterligare höjningar av kommunalskatten, då kommunerna till skillnad från staten avkrävs en budget i balans. En viktig förklaring till kommunsektorns ekonomiska situation är att kommunernas ekonomi successivt underminerats av ofinansierade statliga beslut. Kommunernas kostnader för reformer som LSS och maxtaxan följer den allmänna pris- och löneutvecklingen, medan intäkterna i form av riktade statsbidrag är nominella. Kommuner får både ekonomiska tillskott och indragningar till följd av statliga beslut. I en jämförelse mellan tillskotten och indragningarna konstaterar att indragningarna är 2 miljarder större än tillskotten. Urholkningen fördjupas dessutom av att statsbidragen är nominella, vilket sammantaget försvagat statsbidragen med realt ca 13 miljarder . Reella försämringar inom skolan eller vården och omsorgen kan omräknas till över 40 000 anställda. Socialdemokraterna har ett stort ansvar som genom sin politik med minskade resurser till kommunerna bidragit till denna svåra situation. Eftersom demografi och tillväxt är olika i olika kommuner måste den kommunala självstyrelsen stärkas.