mot · GS02Kr252 · 2004-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att folkbildningen ges rimliga förutsättningar för att kunna genomföra dess angelägna uppdrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en nationell folkbildningspolitik förutsätter att såväl stat, landsting som kommuner medverkar till att ge bra villkor för studieförbund och folkhögskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att anslaget till folkbildningen bör ökas i syfte att återställa den neddragning som skett . har en stark tro på människans vilja och förmåga att ta ansvar och vara delaktig. På denna tilltro grundas vilja att förnya demokratin och politiken. Varje människa ingår i ett socialt sammanhang. Det är i relationerna med andra som individen hämtar mening och trygghet. Dessa sammanhang måste vårdas och utvecklas så att varje människa får växa. Demokratin måste växa underifrån, med början hos den enskilda människan och i människors frivilliga gemenskaper. Där, i det vi kallar det civila samhället, finns informella nätverk och sammanslutningar som till exempel föreningar, kooperativ, studieförbund m.fl. Där skapas rum för samtal, argumentation och gemensamt agerande. Där kan engagemang, ansvar och ömsesidig tillit växa. En levande demokrati förutsätter därför många mötesplatser där människor kan träffas, skaffa sig nya kunskaper och erfarenheter samt utbyta åsikter och tankar. Grunden i en svensk deltagardemokrati är de tusentals mötesplatser som genom föreningsliv, studieförbund och partier erbjuds i det lokala samhället. Studieförbunden erbjuder omistliga mötesplatser för det demokratiska samtalet i studiecirklar, kulturarrangemang och föreläsningar. Detta är mötesplatser där möjligheter finns att finna nya kunskaper och att skaffa sig redskap för att påverka samhällsutvecklingen. En väsentlig faktor är att det är genom studieförbunden som nästa hela föreningslivet i kan nås. Folkbildningen spelar också en viktig roll inom den framtida vuxenutbildningen. Utvärderingar både inom och i andra sammanhang visar mycket goda resultat hos både folkhögskolorna och studieförbunden när det gäller sätten att söka upp de studerande, sätten att lära ut och deltagarnas egen tillfredsställelse. De kommunala och statliga utbildningarna för vuxna har därför, liksom högskolan, mycket att vinna på att se folkbildningens strategiska betydelse för att lyckas med målet att nå alla med bra resultat. är det angeläget att betona den direkt kulturpolitiska samhällsnytta som studieförbundens kulturcirklar och kulturprogram också utgör. Inget annat statligt kulturpolitiskt anslag når så brett i samhället som just anslaget till studieförbunden. I många kommuner är därför studieförbunden en av de allra viktigaste kulturpolitiska aktörerna; som kulturarrangör, för möten mellan professionella kulturutövare och amatörer, för att stödja människors eget skapande liksom för möten mellan olika kulturer. Stat, landsting och kommuner ska underlätta medborgarinflytande och delaktighet genom att stärka folkbildningen. Samhället behöver en mångfald studiecirklar, kurser och kulturarrangemang i studieförbund och folkrörelser. Men det förutsätter också en medveten prioritering av detta område inom stat, landsting och kommuner. Jämfört med har statens anslag till folkbildningen kraftigt reducerats. På samma sätt som övriga delar av samhällets utbildningsinstitutioner, såsom grund- och gymnasieskolor samt högskolor och universitet, resursmässigt stärkts är det väsentligt att även folkbildningen genom återställda anslag ges rimliga förutsättningar för dess angelägna uppdrag. bör ge regeringen detta till känna. Till detta kan läggas att många kommuners politik dessutom kraftigt reducerat stödet. En handfull kommuner har t.o.m. helt tagit bort stödet till folkbildning och föreningsliv. har landstingen i genomsnitt skurit ner anslagen till folkbildningen . Kommunerna har skurit ner . Detta bidrar till att folkbildningen urholkas och försvagas. Det reducerade stödet försämrar också förutsättningarna för demokratin och medborgarnas delaktighet. En nationell folkbildningspolitik förutsätter att såväl stat som landsting och kommuner medverkar till att ge bra villkor för studieförbund och folkhögskolor. bör ge regeringen detta till känna. Konsekvenserna har inte heller låtit vänta på sig. Studieförbunden har svårare att erbjuda de grupper som bäst behöver folkbildningen sitt stöd då avgifterna höjs. Dessutom slås studieförbundens grundläggande infrastruktur ut. 1992 hade de elva studieförbunden cirka 1500 lokala administrativa enheter. Detta antal är cirka 450 enheter. Av dessa är det stora flertalet lokala enheter inom ABF och . Detta får till konsekvens att möjligheterna för studieförbunden att vara närvarande i det lokala samhället och medverka inom den lokala vuxenutbildningen och det lokala utvecklingsarbetet allvarligt försämras. har i tidigare riksdagsmotioner om vuxenutbildningen föreslagit att studieförbunden borde ha tillförts resurser motsvarande 5 000 platser genom en omfördelning av det totala antalet årsstudieplatser inom vuxenutbildningen (Riksdagsmotion 2000/01:Ub33 m.fl.). skulle dessa inarbetas i ordinarie folkbildningsanslag till studieförbunden via . Statens utvärdering av folkbildningen SOU 2004:30 (SUFO) konstaterar att den verksamhet som folkhögskolor och studieförbund bedriver med statsbidrag uppfyller de intentioner som staten har med bidraget till folkbildningen. I likhet med utvärderingen konstaterar att motiven för det statliga stödet till folkbildningen främst bör vara av ideologisk karaktär och sökas i den samhälleliga funktion folkbildningen förväntas fullfölja och som bärs upp av verksamhetens förankring i studieförbundens egna idéer, värderingar och mål. har i "Folkbildningens framsyn" redovisat en samlad bild av folkbildningens roll och betydelse som understryker den stora betydelse studieförbunden förväntas och kan spela inom en rad prioriterade samhällsområden. Utvärderingen Folkbildningen i en brytningstid (SOU 2004:30) liksom utredningen får vara med (SOU 2004:51) konstaterar att studieförbunden har en bra kontakt med ungdomar och att många ungdomar också vill delta i studieförbundens verksamhet. Studieförbunden erbjuder arenor för tusentals ungdomar som vill ägna sig åt musik, teater, dans, lajv, hantverk m.m. Statliga utvärderingen pekar dock på nödvändigheten av att studieförbunden på ett bättre sätt också når till unga kvinnor. Det är angeläget att studieförbunden tar denna fråga på allvar. För är det naturligt att kanalisera ett ökat stöd för lokal ungdomskulturverksamhet genom studieförbunden. Det utgör den bästa garantin för att dessa resurser också når breda ungdomsgrupper i hela . anser att anslaget till folkbildningen bör ökas i syfte att återställa den neddragning av de statliga bidragen som skett sedan början . Genom detta ökade resursutrymme förväntas studieförbunden prioritera studiecirklar och kulturarrangemang bland ungdomar liksom för grupper med särskilda behov, främst människor med funktionshinder. bör ge regeringen detta till känna.