mot · GR02Ub10 · 2004-05-13 00:00:00 — Vår utgångspunkt är att det är dags att samla alla kvalificerade yrkesutbildningar under ett tak, i en yrkeshögskola. Då kan kvaliteten i den kvalificerade yrkeskunskapen utvecklas och en tydligare identitet skapas. ska lokaliseras i anslutning till de regionala högskolorna och precis som den bestå av längre program och kortare kurser. I en sådan modell finns alla möjligheter att skapa yrkshögskolekurser även för pojkdominerade gymnasiala yrkesutbildningar som inte leder vidare till högskolan. 5.9 Helhetsperspektiv på utbildning efterlyser ett paradigmskifte när det gäller synen på utbildning. Människan, inte institutionerna, måste stå i centrum. Samarbetet mellan grund- och gymnasieskolan samt gymnasieskolan och högskolan behöver utvecklas. En gemensam utgångspunkt i elevens bästa krävs så att nödvändig information kan föras över och samverkan underlättas. Det är angeläget att skapa kontaktytor mellan skolformer, till exempel genom gemensam kompetensutveckling. Studie- och yrkesvägledare är en viktig länk i arbetet med att överbrygga klyftorna mellan olika utbildningsnivåer. Regeringen bör återkomma med förslag om samverkan mellan de olika nivåerna för att underlätta för eleverna att få sammanhang och överblick över sin utbildning. 6 Med kunskapen i centrum I ett mål- och kunskapsrelaterat system är betyget ett kvitto på dokumenterad kunskap. Stegen i betygsskalan får emellertid inte vara för glesa om betygssystemet ska medverka till att motivera eleven att försöka uppnå nästa steg. Om instrumentet är alltför trubbigt mäter det inte heller det som det är tänkt att mäta och informationen som betygen ska ge blir därigenom bristfällig. Dagens system bör därför kompletteras så att det får sex steg. Betyg handlar om att ge eleverna återkoppling på det arbete de lagt ner. Det är viktigt att betygen som komplement till de utvecklingssamtal som ska ske mellan lärare och elever i samtliga kurser ger eleverna ett kvitto på uppnådda kunskaper i förhållande till kunskapsmålen. Betygen ger också en viktig beskrivning av elevernas kunskaper för föräldrar, potentiella arbetsgivare och utbildningsinstanser. Självklart ska betygen sättas så att de beskriver elevens hela kunskapsmassa sett utifrån den kunskapssyn som enligt läroplanen ska råda i gymnasieskolan. Utvärderingar har visat att en oproportionellt stor del av undervisningstiden för en kurs används för kunskapskontroll. Enligt utvärderingar förlitar sig lärare i hög grad på skriftliga prov för att bedöma elevernas kunskaper. För många elever innebär de många kursproven en ökad stress. Läroplanen för gymnasieskolan är tydlig: Läraren ska vid betygssättningen utnyttja all tillgänglig information om elevens kunskaper i förhållande till kraven i kursplanen, beakta även sådana kunskaper som en elev tillägnat sig på annat sätt än genom den aktuella undervisningen, beakta såväl muntliga som skriftliga bevis på kunskaper och göra en allsidig bedömning av kunskaperna och därvid beakta hela kursen. bör ges i uppdrag av regeringen att utforma olika examinationsformer. var betygssättningen föremål för kvalitetsgranskning. Utbildningsinspektörerna pekade på brister vad gäller likvärdighet och rättvisa samt betonade behovet av fortbildning och insatser i frågor som rör hur styrdokumenten ska förstås och tolkas. Erfarenheterna visar både positiva och negativa effekter av kursutformningen och kursbetygen. Till det positiva hör att eleverna snabbt får återkoppling och därmed kan bli mer motiverade i sina studier eller vid behov snabbt få stöd, att kurserna är lätta att bygga på och att det är förhållandevis lätt att byta program och skola. Elever upplever också att det är positivt att de kan lägga avklarade kurser bakom sig. De nackdelar som redovisas i kvalitetsgranskningen är främst att många små kurser gör att gymnasieutbildningen upplevs som fragmentiserad, att helheten går förlorad och att progressionen i elevernas kunnande blir osynlig. Ett misslyckande i början av studierna följer eleverna och syns i slutbetyget, även om kunskaperna fördjupats och breddats i senare kurser. I den kursutformade gymnasieskolan sätts betyg på varje kurs. En elev som lämnar gymnasieskolan med ett fullständigt slutbetyg har i genomsnitt ett trettiotal kursbetyg samt betyg i projektarbete. En elev kan till exempel ha upp till fem betyg i matematik. Betygssättningen i enskilda kurser har visat sig vara stressande för eleverna och helheten och fördjupningen i kunskaperna riskerar att gå förlorade. anser därför i likhet med regeringen att en övergång från kursbetyg till ämnesbetyg bör ske men i stället för regeringens förslag att ämnesbetyg sätts vid slutet av studierna så förespråkar en modell där betyg sätts efter varje avslutad kurs och att kursbetygen sedan vägs samman till ett ämnesbetyg. Detta ämnesbetyg viktas sedan mot andra ämnesbetyg utifrån de ingående kursernas svårighetsgrad och poängtal för att få fram ett medelvärde i slutbetyget. är det enda europeiska land som saknar en gymnasieexamen. har krävt att en gymnasieexamen ska införas för alla program och dokumentera såväl den generella som den specialiserade kunskap gymnasieeleven uppnått. Gymnasieexamen tydliggör vilket resultat och vilken kompetens eleven uppnått och är härigenom ett sätt att kvalitetssäkra utbildningen. Regeringen lägger nu ett förslag som innebär att elever som tillgodogjort sig gymnasieskolans utbildning ska få gymnasieexamen. För gymnasieexamen ska krävas att eleven har lägst betyget godkänt i av de gymnasiepoäng som fordras för en fullständig studiegång (2 250 poäng av 2 500 poäng) inklusive godkänt betyg i gymnasiearbetet. menade i sitt remissvar över 2000 att en examen också bör säkerställa att eleverna har godkänt i Svenska B alternativt Svenska som andraspråk B och Engelska A. Vidare framför de att regeringen bör överväga att införa krav på godkänt i kärnämneskurserna matematik och samhällskunskap. menar att regeringen åter igen sätter kvantitet framför kvalitet i gymnasieskolan. Vi anser att lägst betyget godkänt i kärnämneskurserna och i gymnasiearbetet ska krävas för att få examen. Vi kräver alltså samma poängtal som regeringen för en gymnasieexamen men vi vill kvalitetssäkra den genom att kräva minst godkänt i alla kärnämnen. Undervisningen i kärnämnena ska vara varierande och flexibel i förhållande till elevernas förutsättningar och behov. föreslår därför att propositionens förslag till nytt fjärde stycke i skollagen (1985:1100) 5 kap 4 c § istället bör ges följande lydelse: Bevis om gymnasieexamen skall utfärdas till den elev som fullföljt hela utbildningen på ett nationellt program eller specialutformat program och som därvid fått minst betyget godkänt i kärnämneskurserna och på gymnasiearbetet samt därutöver uppfyllt kurskraven på kurser omfattande minst 1 350 poäng. Genom att införa ett gymnasiearbete, som ersätter dagens projektarbete, säger sig regeringen vilja förstärka kvaliteten i svensk gymnasieutbildning. Godkänt betyg i gymnasiearbetet blir en del i det som i propositionen föreslås utgöra en gymnasieexamen. Regeringen menar att gymnasiearbetet genom kopplingen till gymnasieexamen och till programmålen får en annan karaktär än dagens projektarbete. Det nya gymnasiearbetet blir ett viktigt kvalitetsinstrument för att visa att målen för utbildningen har uppnåtts. Inte minst gäller detta för elever på yrkesutbildningar. Gymnasiearbetet ska såsom det nuvarande projektarbetet omfatta 100 poäng. Propositionen nämner dock inte hur erfarenheterna från projektarbetet ska tas tillvara vid införandet av gymnasiearbetet. Eftersom projektarbetet i gymnasieskolan inte utvärderats menar att det är intressant att veta vilka erfarenheter som finns. Regeringen bör i direktiv till om genomförandet av gymnasiearbetet stadga att erfarenheterna från projektarbetet ska integrereras i det fortsatta utvecklingsarbetet. För att få vägledning när det gäller bedömning av kunskaper fyller de nationella proven en viktig funktion men de kan också ses som hjälp för den enskilde elevens egen utvärdering av sitt arbete. anser att nationella prov ska genomföras i samtliga kärn- och karaktärsämnen. Endast lokala kurser ska vara undantagna från nationella prov. Det diagnosmaterial och de prov som ingår i det nationella provsystemet ska dels kunna användas för att ta reda på elevens starka och svaga sidor, dels kunna hjälpa läraren vid en bedömning av om uppställda mål har nåtts och som ett stöd inför betygssättningen. Nationella prov har och bör få en än större uppgift som styrmedel för en likvärdig betygssättning i hela landet. De nationella proven ska utformas på så sätt att elevens alla kunskaper kan prövas. 6.5 Ämnen och kurser Kunskapen om våra historiska rötter har dokumenterade brister. Historia som eget ämne ingår endast i de natur- och samhällsvetenskapliga programmen. granskning Undervisning historia (1999) visade att av gymnasieskolans elever inte hade någon undervisning alls i ämnet. Detta är mycket allvarligt eftersom historia är en viktig del av vårt kulturarv. menar att den nuvarande situationen är oacceptabel och har därför drivit kravet att historia bör bli ett kärnämne vilket nu glädjande nog föreslås i regeringens proposition. Som vi tolkar propositionen får detta inte innebära en minskad omfattning av ämnet på de studieförberedande program där ämnet är obligatoriskt. Det är angeläget att uttalar att det nya kärnämnet inte får leda till en försämring av historiekunskaperna för de elever som läser historia i gymnasieskolan. Vidare bör det slås fast att de 50 poäng som den nya kärnämneskursen i historia kommer att omfatta inte får reducera blocket av kärnämneskurser utan i stället ska tas från det poängantal som det individuella valets timplan nu förfogar över. Eleverna har visat särskilda brister i kunskaperna om 1900-talets historia. De flesta ungdomar har goda kunskaper om nazisternas brott under men det är betydligt färre som känner till de brott mot mänskligheten som genomförts av kommunistiska regimer över världen. Händelserna har varit av avgörande betydelse för vårt samhälle. Undervisningen om 1900-talets historia med fokus på de samhällsförändringar som rör idéhistoria, ideologier, kultur och migration måste därför prioriteras. Religionskunskapens roll som kärnämne bör utvecklas. Ämnet är en naturlig förankringsbas för värdegrundsarbetet. Precis som svenskämnet behövs för svenskkunskaperna krävs ett religionsämne som både fokuserar kunskaper om olika religiösa traditioner och stimulerar elevernas arbete med en egen livssyn. Religionskunskapsämnet behöver utvecklas än mer i denna riktning. Kristendomens betydelse som bas för svensk kultur och tradition kan inte överskattas. Skolan har en uppgift att ge alla elever kännedom om vårt kulturella arv. anser att kristendomen bör ha en särställning i religionsundervisningen. anser vidare att det i samarbete med näringslivet borde inrättas ett nationellt program med speciell inriktning på företagande och entreprenörskap. Det ligger i linje med det entreprenörskapsperspektiv som regeringen i propositionen säger sig vilja införa. Ett sådant program bör inrikta sig på samarbete mellan små, medelstora och stora företag inom samhällets alla sektorer. I ett företagsinriktat program måste tonvikt läggas på elevernas kreativitet och kapacitet att planera och genomföra egna projekt. 6.7 För många perspektiv finns i läroplanen fyra perspektiv som ska prägla undervisningen i gymnasieskolan, nämligen ett etiskt perspektiv, ett miljöperspektiv, ett internationellt perspektiv och ett historiskt perspektiv. Utöver dessa föreslås i propositionen fyra ytterligare perspektiv, nämligen ett genusperspektiv, ett naturvetenskapligt perspektiv, ett entreprenörskapsperspektiv och ett internationaliseringsperspektiv. anser att det är tveksamt om så många som åtta perspektiv kan läggas på undervisningen utan att det blir en innehållsstyrning som lärare får mycket svårt att leva upp till. Vidare menar vi att det etiska perspektivet utifrån värdegrunden i sig implicerar ett genusperspektiv, då jämställdhet är en konsekvens av värdegrunden. I propositionen föreslås dessutom att ska få mandat att om verket så finner lämpligt komplettera med ytterligare perspektiv. anser att inga ytterligare perspektiv ska tillföras förrän en utvärdering gjorts av hur de nuvarande fyra perspektiven påverkat och fått genomslag i utbildningen. Den nuvarande kursutformningen av gymnasieskolan tycks ha inneburit att många elever valt bort språk. ser med oro på denna utveckling. Språkkunskaper i flera språk än engelska är avgörande för rörligheten i , såväl för arbete och studier som för resor och handel. Språkkunskaper bidrar också till att utveckla förståelse, respekt och tolerans för andra kulturer. Det är därför önskvärt att fler elever utvecklar och fördjupar sina språkkunskaper. Vidare bör regeringen via myndigheterna på området initiera ett arbete för att stärka språkens ställning i gymnasieskolan. har en del intressanta förslag, som kan gynna de moderna språkens ställning. Regeringen måste skyndsamt lägga fram förslag i frågan eftersom tillträdesreglerna till högskolan har så tydlig koppling till gymnasieskolan. För är det viktigt att gymnasieskolan ger ett rikt utbildningsutbud som svarar mot olika elevers individuella behov. För att uppfylla detta mål krävs samverkan inte minst mellan de mindre kommunerna. Det är viktigt att kommunerna i sin planering samverkar så att olika valmöjligheter för eleven finns inom rimligt avstånd. Det kan innebära att kommuner går samman i regioner som utgör ett gymnasieområde för eleverna. Exempel finns i både , län och . Konkurrens leder till en högre kvalitet. stöder förslaget att införa frisök i hela landet i mån av plats. På så sätt skapas incitament för skolorna att locka elever från hela landet. Denna konkurrens kan leda till bättre kvalitet på undervisningen. För att inte elever ska behöva flytta land och rike runt mot sin vilja anser vi dock att det är rimligt att de elever som bor inom kommunen har företräde till hemkommunens gymnasieskola. Finns platser över bör elever från hela landet kunna antas. anser alltså i likhet med regeringen att så kallat frisök bör införas och stöder i huvudsak förslaget till finansieringsmodell. Till skillnad från regeringen anser vi dock att en kommun som anser sig orättvist behandlad ska ha rätt att överklaga beslut om ersättning till . Regeringen bör således återkomma med förslag till finansieringssystem i enlighet med den principen. Vidare bör en uppföljning av modellen med frisök göras för att se vilka konsekvenser för enskilda kommuner som systemet gett upphov till. Rätten att välja skola är grundläggande i en demokrati och allt fler elever väljer en fristående skola framför en . Många fristående skolor drivs med alternativa och nyskapande pedagogiska metoder. I vissa fall kan det göra skolorna väl lämpade att ta emot elever utan studiemotivation och som av olika anledningar har svårt att klara de nationella gymnasieprogrammen. Det är dock inte tillåtet för fristående gymnasieskolor att driva det individuella programmet. Vi anser att det är en orimlig begränsning som bör tas bort. Samma sak gäller vuxenutbildningen där vi anser att också fristående aktörer ska få chansen att bidra med sitt kunnande för att skapa högre kvalitet och en större mångfald. Vi vill också se den ökade konkurrensen mellan fristående skolor och kommunala gymnasieskolor som något positivt. En utredning från Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi har konstaterat att de fristående skolornas närvaro i en kommun även har positiva effekter på de kommunala skolornas kvalitet. ser därför fram mot en utveckling mot fler fristående skolor. I mångfalden har såväl väl fungerande kommunala skolor som fristående skolor en självklar plats. Av särskild vikt är att lösa de ekonomiska ersättningsfrågorna mellan kommunerna och de fristående gymnasieskolorna. Missnöjet gror med det ersättningssystem som finns. anser att en skola som anser sig ha blivit orättvist behandlad ska ha rätt att överklaga beslut om ersättning till . Denna möjlighet finns inte vilket hotar rättssäkerheten. anser inte heller att fristående skolor ska ha rätt att på subjektiva grunder neka behörig elev tillträde om platser finns. Vi är kritiska till att ingenting föreslås i propositionen för att lösa den snedvridna konkurrens som råder mellan fristående och kommunala skolor. Regeringen bör således återkomma med förslag till finansieringssystem där överklagandemöjlighet finns. 7.3 Utbildning på entreprenad har fattat ett beslut om att utbildning på entreprenad bör tillåtas generellt både i och i gymnasieskolan. I propositionen nämns att regeringen tillkallat en särskild utredare (dir. 2004:04) för att utreda om nuvarande entreprenadmöjligheter behöver förändras, särskilt med tanke på vissa delar av gymnasieskolan. Det är nödvändigt att regeringen hörsammar beslut att se över utbildning på entreprenad också i allmänna termer. krävs att den svenska skolan ligger i framkant för att det svenska utbildningsväsendet ska klara den internationella konkurrensen. Det är därför nödvändigt att söka och pröva nya lösningar. Det gäller såväl pedagogik och skolutveckling som driftsformer. Förutom att skolor på entreprenad skulle öka kvalitetskonkurrensen skulle det också möjliggöra för personalen att ta över och driva sin skola på entreprenad. Kommunen kvarstår som huvudman och skriver förfrågningsunderlag, upphandlar och följer upp verksamheten. I propositionen föreslår regeringen ingen förändring av rätten till inackorderingsstöd. Detta innebär att den fria sökningen riskerar att i än större utsträckning bli en klassfråga där vissa elever av privatekonomiska skäl i praktiken förvägras möjligheten att fritt söka utbildning. anser att regeringen bör initiera förändringar av inackorderingstillägget så att detta blir en statlig angelägenhet varigenom alla elever erbjuds likvärdiga möjligheter att studera i den kommun de väljer. instämmer i att mångfald och valfrihet ska gälla i gymnasieskolan. Det är bra men ibland svårt att ordna praktiskt. Mer stöd behövs till eleverna för att de ska kunna tillgodogöra sig det utbud som erbjuds. Inte minst syokonsulenterna har en viktig uppgift när det gäller att vägleda eleverna. 8 Antagning till gymnasium och högskola 8.1 Betyg som urvalsinstrument till gymnasieskolan är det ett grundläggande behörighetskrav för antagning till gymnasieskolan att eleven har godkänt i svenska, engelska och matematik. Det är förvisso korrekt att kunskaper i dessa ämnen krävs för livet i kunskapssamhället. Men också förkunskaper i andra ämnen kan i praktiken vara nödvändiga för att klara studierna i gymnasieskolan. föreslår därför att en modell införs vari behörighetskraven till de olika programmen i gymnasieskolan varierar. Regeringen bör vid genomförandet av förändringarna i gymnasieskolan uppdra åt att utarbeta föreskrifter för antagning med denna utgångspunkt. 8.2 Betyg som urvalsinstrument för högre utbildning För att ha allmän behörighet att söka till högskolan krävs godkänt betyg i av samtliga kurser. Detta kan ses som ett kvantitativt krav och stämmer inte med det målrelaterade kurssystemet. Det sker ingen viktning av olika kursers betydelse för högre utbildningar. har pekat på problemet med betygsräkning när det gäller urvalsreglerna. söker eleverna på snittpoängen till högskolan, vilket medför en risk att eleverna i sina val av kurser väljer sådana, där det anses lättare att få bra betyg. Traditionella kunskapsämnen som anses som svåra, exempelvis språk, riskerar att prioriteras ned. har tidigare krävt en uppstramning av kurser och betyg, sedan det visat sig att eleverna i gymnasieskolan utnyttjar systemet till att enklare skaffa sig tillträde till högskolan. har en del intressanta förslag när det gäller viktning av betyg. Utöver det vill föreslå att mer avancerade kurser ges ett högre meritvärde än mer grundläggande kurser. Detta säkerställer att gymnasiestudenterna har det kunskapsdjup och den studievana som möjliggör en smidig övergång till högskolan. Regeringen måste skyndsamt lägga fram en proposition, eftersom frågan om tillträde till högskolan har så tydlig koppling till gymnasieskolan. 9 En trygg skola för både elever och lärare 9.1 Tryggheten i värdegrunden Samhället bygger på den värdegrund som har sina rötter i den kristna traditionen och den västerländska humanismen. En gemensam värdegrund är nödvändig för att ett mångfacetterat samhälle i ständig förändring ändå ska hålla samman och ha förutsättningar för en god utveckling. Skolans värdegrund finns formulerad i de av antagna läroplanerna för och de frivilliga skolformerna. Människans unika och lika värde, människolivets okränkbarhet, solidaritet med svaga och förtryckta, jämställdhet mellan könen samt individens frihet är grundpelarna i denna etik. Intresset för existentiella frågor är stort bland ungdomar. Gymnasieskolan bör ge eleverna verktyg för att bearbeta sina tankar kring livsfrågorna. Genom att öka förståelsen för och kunskapen om den egna och andras kulturer motverkas främlingsfientlighet, rasism och segregation. Kärnan måste vara alla människors lika värde, oavsett ursprung. Skolan måste skilja mellan frågor av objektiv karaktär, där eleven själv har att bilda sig en uppfattning och frågor där skolan ska förmedla tydliga gemensamma värden. Till den första kategorin hör politisk uppfattning och religiös tro. I den delen ska skolans undervisning vara objektiv. Till den senare hör demokrati samt gemensamma normer och värderingar för vår samlevnad med andra människor. I den delen ska skolan spela en aktiv roll i förmedlandet av goda värden. Samtal kring moraliska dilemman, om vad som är rätt och fel, ska genomsyra skolans dagliga verksamhet. Det måste ske inom samtliga ämnen. Skolan måste ge alla elever särskild kännedom om kristendomens betydelse för att förstå vårt kulturarv. Till skolans uppgift hör att förmedla en insikt om att kulturarv inte är något beständigt, utan att det utvecklas och berikas i mötet med nya kulturer. Tryggheten att känna sin egen värdegrund underlättar mötet med människor av andra uppfattningar. Skolan bör hjälpa eleverna att hitta sin egen identitet och att öka förståelsen för andra. är kritiska till att ingenting nämns i propositionen om skolans värdegrund. Vi vill se ett större engagemang i dessa frågor eftersom en tydlig värdegrund är avgörande för att trygghet och arbetsro ska råda i skolan. anser att ett aktivt värdegrundsarbete måste initieras i gymnasieskolan. Att arbeta med värdegrunden på ett medvetet sätt är så viktigt och grundläggande för samhället att varje gymnasieskola i sin kvalitetsredovisning bör redogöra för hur arbetet går till. Mobbning är ett trauma som tusentals och åter tusentals elever upplever. Det riskerar att slita sönder dem inifrån, rasera självkänslan och i det långa loppet leda till destruktiva beteenden. I grunden handlar mobbning om brist på empati och inlevelseförmåga i andra människors situation. slås många elever och också vuxna ut av mobbningen. Detta hänger delvis samman med att goda värderingar inte fått prägla skolan. Den otrygghet som i den påstådda värdeneutralitetens namn drabbat skolan måste bekämpas. Trots genomförda projekt mot mobbning och ligger mobbningsfrekvensen på svenska skolor kvar på ungefär samma nivå som . konstaterar att inga åtgärder presenteras i propositionen som kan innebära en förstärkning av mobbningsarbetet i gymnasieskolan. Nolltolerans mot mobbning ska råda. En förutsättning är ett genomtänkt arbete med värdegrundsfrågorna. Lärare och övrig personal ska också vara skyldiga att rapportera om vålds- och mobbningssituationer till rektorn. Vidare ska en skola kunna splittra grupper som mobbar och kränker andra elever.