mot · GS02So604 · 2004-10-04 00:00:00 — Samhällsgemenskap för alla - motion om HBT-frågor Det är dags att fullt ut erkänna alla personers lika rätt och värde oavsett vem man älskar. Samhällsgemenskapen är till för alla! Familjen är viktig och lika mycket värd oavsett om den består av ensamstående med barn, två kvinnor med barn, två män med barn eller en kvinna och en man med barn. Arbetet med att bekämpa förtryckande attityder måste pågå på alla samhällets arenor, inte minst i det civila samhället. I stora delar av världen utsätts homo-, bi- och transpersoner av ett brutalt förtryck. måste vara en stark och verksam kraft för HBT-personers mänskliga rättigheter i hela världen. Bland förslagen i motionen kan nämnas: Lika rätt för homosexuella par till assisterad befruktning. Internationellt erkännande genom att rätt till likaberättigande och frihet från diskriminering för homo-, bi- och transpersoner är en mänsklig rättighet. Nya förslag är: Gör familjerådgivningen tillgänglig för "HBT-familjer". Inför HBT-indikatorer i . 5.4Mödravård, barnavård och familjerådgivning8 6.5Våld och brott mot homo-, bi- och transpersoner11 7.3FN-konvention om rättigheter avseende sexuell läggning och könstillhörighet12 7.4Ta upp HBT-indikatorer i Human Development Report13 7.5Sveriges arbete i EU13 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den svenska HBT-politikens allmänna inriktning på att bekämpa formell och social diskriminering och på familjeperspektiv, attitydpåverkan och internationellt perspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en könsneutral äktenskapslagstiftning.2 beslutar att vigselförrättare också skall vara partnerskapsförrättare.2 begär att regeringen lägger fram förslag om lagstiftning som ger homosexuella par tillgång till assisterad befruktning på lika villkor som heterosexuella par i enlighet med vad som anförs i motionen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om familjerådgivningen. begär att regeringen lägger fram förslag om ändring av lagen om diskriminering i arbetslivet i enlighet med vad som anförs i motionen.3 begär att regeringen lägger fram förslag om ändring av lagen om likabehandling av studenter i högskolan i enlighet med vad som anförs i motionen.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvalitetssäkrat bemötande av HBT-personer inom och liknande myndigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skolan skall vara en miljö som ger goda förutsättningar för alla elevers personliga utveckling och de krav det ställer på personalens medvetenhet och kompetens, på samlevnadsundervisningens kvalitet och på läromedlens innehåll vad avser sexuell läggning, i enlighet med vad som i motionen anförs.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om HBT-kompetens för yrkesgrupper som möter människor i känsliga situationer eller fattar beslut om människors personliga förhållanden.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om våld och brott mot homo- och bisexuella samt transpersoner.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om internationella insatsstyrkor och svenska soldaters villkor i dessa.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett tydligt markerat HBT-perspektiv i utrikespolitik.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om efterlevnad av beslut att förföljelse på grund av sexuell läggning skall vara giltigt asylskäl.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att höja utrikesförvaltningens HBT-kompetens.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN bör arbeta för antagande av en konvention som erkänner likaberättigande och frihet från diskriminering för homo- och bisexuella samt transpersoner som en mänsklig rättighet.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om HBT-perspektiv i Human Development Report.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om HBT-perspektivet i arbete i EU.1 1Yrkandena 1 och 18 hänvisade till KU. 2Yrkandena 2-4 hänvisade till LU. 3Yrkande 6 hänvisat till AU. 4Yrkandena 7, 9 och 10 hänvisade till UbU. 5Yrkande 11 hänvisat till JuU. 6Yrkande 12 hänvisat till FöU. 7Yrkandena 13 och 15-17 hänvisade till UU. 8Yrkande 14 hänvisat till SfU. Människor som älskar en person av samma kön är lika mycket värda och skall ha samma rättigheter och skyldigheter och samma delaktighet i samhällsgemenskapen som människor som älskar en person av motsatt kön. Det är en viktig politisk uppgift att fördriva de sista resterna av formell diskriminering av homo-, bi- och transpersoner samt för att intensifiera kampen mot den sociala diskriminering som fortfarande pågår i stora delar av samhället trots stora framsteg . Samhällsgemenskapen är till för alla! Familjeperspektivet är särskilt viktigt eftersom nära och ansvarsfulla mellanmänskliga band är av största betydelse för människors livskvalitet och bidrar till ett bättre fungerande samhälle. Familjer kan se ut på olika vis men är alla lika värdefulla, förutsatt att de bygger på respekt och kärlek. Det har präglats av en mycket stark positiv förändring av både allmänhetens och politikens attityder till homo-, bi- och transpersoners likaberättigande. Detta får dock inte dölja det faktum att förtrycket är stort - inte minst i många sociala sammanhang - och att många HBT-personer känner utanförskap och rädsla. Alltför många tvingas leva i lögn av fruktan för omgivningens fördomar. Det är rädslor som har sitt pris i form av psykisk ohälsa och självmord. Politiken måste helhjärtat ta ställning för att ändra dessa attityder. I stora delar av världen är läget mycket mörkare. Förbud mot homosexualitet, dödsstraff och stark social intolerans förekommer i många länder. Även inom Europeiska unionen skiftar HBT-personers ställning kraftigt från land till land. Även om likaberättigande för HBT-personer inte finns med bland FN:s mänskliga rättigheter, har de precis samma status som andra stadganden om minoriteters likaberättigande. Den svenska HBT-politiken måste ha ett tydligt internationellt perspektiv för att hävda alla människors lika rätt och värde oavsett vem man älskar och oavsett var man bor. Vad som ovan anförs om den svenska HBT-politikens allmänna inriktning mot att bekämpa formell och social diskriminering, om familjeperspektiv, attitydpåverkan och internationellt perspektiv bör ges regeringen till känna. Kvinnor och män som älskar personer av samma kön skall ha samma möjligheter att bilda familj och samma rätt till respekt för sin familjebildning som heterosexuella. En repressiv syn på homo-, bi- och transsexualitet bidrar till att försvåra fasta och ärliga relationer för dessa människor och undergräver därmed indirekt familjens värde. Ett öppnande för samkönade par att gifta sig och skaffa barn är en viktig signal att de vackra orden om familj och gemenskap omfattar alla älskande människor på samma villkor. Ett erkännande av alla familjers likaberättigande bidrar till att stärka även de heterosexuella familjebildningarnas ställning i samhället och politiken. Människor som älskar varandra och har för avsikt att bilda en varaktig familjerelation vill ofta tydliggöra detta ställningstagande för sig själva och för omvärlden genom att ingåäktenskap. De juridiska aspekterna är naturligtvis viktiga, men det ceremoniella bekräftandet av kärlekslöftena är troligen ännu viktigare för många. Alla par, oavsett könssammansättning, bör ges samma möjlighet såväl till de juridiska rättigheterna som till den offentliga bekräftelse som äktenskapet innebär. Den nuvarande äktenskapslagstiftningen har sitt ursprung i den tid då var en del av staten och bör därför förändras. Naturligt är att gällande lagstiftning skall omfatta alla människor, oavsett religion och trosåskådning med respekt för deras särart och traditioner. Att t.ex. i lagen föreskriva att alla religioner från ett visst datum skall viga människor av samma kön eller att detta skall ske på ett visst sätt är vare sig lämpligt eller möjligt. är det viktigt att lagstiftningen också uppfyller kriterierna att kunna reglera samlevnaden för människor av samma kön, för att garantera samma rättstrygghet oavsett val av levnadsform. På denna grundval eftersträvar en könsneutral äktenskapslagstiftning och att familjeinstitutionen därigenom öppnas för alla par på lika villkor. Utgångspunkterna för en ny äktenskapslagstiftning bör vara följande: Skapa en juridiskt reglerad samlevnadsform, dvs. för samman och lagen om registrerat partnerskap i en lagstiftning. Samfund, inklusive , skall kunna godkännas så att en religiös ceremoni i det enskilda samfundets regi även gäller som legal vigsel i lagstiftningens mening. Staten bör ej reglera formen för vigseln eller personernas kön. Vigselförrättare som regleras i den nya skall ej kunna neka förrättning med hänvisning till personernas kön. ställer sig avvisande till ett generellt avskaffande av samfundens vigselrätt eftersom den officiella och religiösa sanktioneringen är av stor betydelse för många människor och eftersom vi, som parti, inte ser någon anledning att bidra till ett försvagande av äktenskapsceremonins betydelse. har gott hopp om att de kyrkliga och religiösa samfundens vigselakter kommer att öppnas också för homosexuella. Utvecklingen inom är löftesrik och kan troligen komma att bidra till att frågan kan behandlas även inom andra samfund. gav regeringen i uppdrag att utreda frågan om en könsneutral äktenskapslagstiftning. förutsätter att regeringen möjligt låter utredningen följas av förslag till lagstiftning så att frågan inte ytterligare förhalas. Vad som ovan anförs om en könsneutral äktenskapslagstiftning och utgångspunkterna för denna bör ges regeringen till känna. I avvaktan på riksdagsbeslut om könsneutral äktenskapslagstiftning bör lagstiftningen ändras så att vigselförrättare också skall vara partnerskapsförrättare. Detta bör besluta. För många människor är ett av livets stora meningar och mål att skaffa barn. Det är en behjärtansvärd önskan som bygger på kärlek och ansvarstagande. Tendensen i den allmänna debatten att framställa det som ett uttryck för egoism när homosexuella par uttrycker önskemålet att t.ex. adoptera barn är missriktad. var det borgerliga parti som först tog ställning för att homosexuella par skulle ha rätt att ansöka om och prövas för adoption på samma villkor som heterosexuella par och bidrog på ett tydligt sätt i till att beslut i frågan kunde fattas . Ännu har inte något homosexuellt par godkänts för adoption och antalet ansökningar är mycket lågt. En förklaring till detta är bristande tilltro till att de i praktiken skulle bli godkända. Det har markerats att många länder som svenskar adopterar barn ifrån inte skulle godkänna adoptioner till homosexuella par. Det kan också bero på att homosexuella par misstror den svenska adoptionsbyråns goda vilja när det gäller att tillämpa den beslutade lagstiftningen. framhöll i förra årets HBT-motion att det finns behov att följa tillämpningen av den ändrade lagen noggrant liksom att undersöka huruvida det finns behov av informationsinsatser för att tydliggöra lagens mening att alla par, oavsett könssammansättning, skall prövas på samma villkor. Ett sådant arbete är nu på gång och vi avvaktar resultatet av detta arbete. Liksom heterosexuella önskar många homosexuella få egna biologiska barn. I dagens läge försvåras detta av en lagstiftning som utestänger kvinnor i samkönade relationer från möjligheten till assisterad befruktning vid klinik. Homosexuella kvinnor som vill inseminera sig på klinik tvingas resa utomlands med stora kostnader och väsentligt ökat besvär vid den tämligen påfrestande behandlingen. har varit pådrivande för att homosexuella par skall ha möjlighet att få assisterad befruktning vid klinik på likartade villkor som heterosexuella. Frågan om de juridiska konsekvenserna av att tillåta assisterad befruktning för kvinnor som lever i samkönade relationer har varit föremål för utredning och resultatet presenterades i departementspromemorian Föräldraskap vid assisterad befruktning av homosexuella. Promemorian tar som sådan inte ställning för eller emot möjligheten för homosexuella par att inseminera men förordar - för den händelse sådan lagstiftning blir aktuell - att partnern till den inseminerade kvinnan skall anses vara förälder. I fall där insemination inte sker vid klinik skall dock faderskap fastställas. Preliminärt betraktar detta som rimliga bedömningar. Utredningen förordar att insemination av homosexuella kvinnor skall räknas till prioriteringsgrupp 4 inom sjukvården och därmed inte vara berättigade till offentlig finansiering. Detta till skillnad från inseminationer av heterosexuella par som hör till prioriteringsgrupp 3. anser att detta är en oskälig och diskriminerande bedömning. Hetero- och homosexuella par bör i detta avseende bedömas på samma sätt och vara föremål för en likvärdig offentlig finansiering vid assisterad befruktning. Det är oklart huruvida regeringen nu avser att lägga förslag till om en lagstiftning i frågan. Det är viktigt att tillser att så blir fallet. bör av regeringen begära förslag om lagstiftning som ger homosexuella par tillgång till assisterad befruktning på likvärdiga villkor med heterosexuella par i enlighet med vad som ovan anförs. 5.4Mödravård, barnavård och familjerådgivning Förtroendefulla kontakter med mödravårds- och barnavårdscentraler är betydelsefull för alla föräldrar och barn. Det måste finnas kompetens och medvetenhet om HBT-frågor inom barna- och mödravård så att ett bra bemötande kan säkerställas. På annan plats i motionen uppmanar vi att begära att regeringen skall lägga fram förslag utifrån en departementspromemoria som föreslår skärpt antidiskrimineringslagstiftning inom bl.a. hälso- och sjukvården. Familjerådgivningen kan ofta spela en viktig roll för att hjälpa makar att hantera relationsproblem och rädda och förbättra sitt familjeliv. Familjerådgivningen skall också stå till förfogande för homosexuella par med eller utan barn på ett så kompetent och kvalitativt sätt att dessa känner sig bekväma att ta familjerådgivningens tjänster i anspråk. Detta bör ges regeringen till känna. Som ovan nämnts har det inneburit en dramatisk förbättring av HBT-personers ställning i samhället såväl juridiskt som vad beträffar allmänhetens attityder. Både formellt och praktiskt har diskrimineringen minskat, men fortfarande återstår mycket att göra för att homo-, bi- och transpersoner skall behandlas lika som heterosexuella i samhället. mål är att samhällsgemenskapen fullt ut skall välkomna och bekräfta alla människor som lika mycket värda. väckte under förra motionsperioden förslag (motion L350) om en undersökning av HBT-personers psykosociala situation, om åtgärder för att underlätta situationen för unga HBT-personer samt om en regional dimension i HBT-politiken. Dessa förslag har ännu inte behandlats av socialutskottet varför de inte upprepas i denna motion. Grundlagen skall tydligt markera att alla människor är lika mycket värda samt att ingen diskriminering av samhällsmedborgare eller grupper skall vara tillåten. En ändring i 2 kap. regeringsformen är under behandling och bred politisk enighet har nåtts om en formulering som säkerställer att människor inte skall kunna särbehandlas eller missgynnas av lag eller annan föreskrift på grund av sexuell läggning. inväntar denna förändring med tillfredsställelse. Många homo-, bi- och transpersoner upplever fortfarande diskriminering i arbetslivet och andra delar av samhällslivet. Undersökningar i andra jämförbara länder tyder på att homo-, bi- och transpersoner missgynnas i löneutveckling och karriärutsikter jämfört med personer med motsvarande utbildnings- och kompetensnivå. En publicerad svensk undersökning visar att många HBT-personer känner sig besvärade eller hindrade av fördomar på sin arbetsplats. För att råda bot på detta krävs en grundlig samhällsdebatt och den typ av attitydförändringar som blir följden av samtal mellan människor på arbetsplatser, i familjer, i föreningar och andra delar av det civila samhället. måste lagstiftningen mot diskriminering vara stark och hävdas kraftfullt av de lagvårdande myndigheterna. Skärpningar av diskrimineringslagstiftningen har skett under medverkan av så att den nu är relativt heltäckande. De olika ombudsmän som har i uppgift att försvara medborgarna mot diskriminering bör sammanföras i en myndighet för att ge arbetet ökad styrka. Detta har föreslagit i en annan motion. Lagen om diskriminering i arbetslivet omfattar inte elever vid grundskolor och gymnasier, vuxenstuderande och värnpliktiga. Lagen om likabehandling av studenter i högskolan omfattar inte värnpliktiga och studerande vid militärhögskolorna vilket med tanke på lagens innehåll vore lämpligt. Detta bör åtgärdas. bör av regeringen begära förslag om ändring av lagen om diskriminering i arbetslivet och lagen om likabehandling av studenter i högskolan i enlighet med vad som anförs i motionen. En rapport från som presenterades avslöjar brister i bemötande av homo- och bisexuella personer. Enligt undersökningen förekommer diskriminerande särbehandling samt nedlåtande och kränkande bemötande. Det vanligaste är emellertid okunskap och bristande observans. I flertalet fall har troligen inte dessa brister någon avgörande betydelse för förmåga att biträda personen, men i vissa situationer finns risker för att kvaliteten i hjälpinsatserna blir lidande. Det gäller enligt bl.a. när personerna är barn och ungdomar, eller har utsatts för partnervåld. Det är viktigt att medvetenheten inom om att sexuell läggning kan ha betydelse för personers sociala situation, att kunskapen stärks samt att nedlåtande och kränkande bemötande motverkas, för att säkerställa att HBT-personer får en likvärdig och adekvat behandling. Departementspromemoria 2004:20 som publicerades föreslår lagändringar som skall skydda HBT-personer mot diskriminering och dåligt bemötande inom områdena socialförsäkringen och anslutande bidragssystem, arbetslöshetsförsäkringen, , färdtjänst, riksfärdtjänst och bostadsanpassningsbidrag, samt inom hälso- och sjukvården.Det är önskvärt att detta också medför att åtgärder vidtas för att ett kvalitetssäkert bemötande inom och liknande myndigheter åstadkoms. Detta bör ges regeringen till känna. Ungdomstiden kan vara jobbig för alla. Funderingar kring den egna personligheten, framtiden, relationer och sexualitet upptar en stor del av alla unga människors tankeverksamhet. För unga HBT-personer tillkommer den komplexa frågan om hur omvärlden skall hantera deras sexuella läggning eller könsidentitet. Risken för mobbning eller språkvåld är också särskilt stor för denna grupp. Skolpersonal står för en viktig del av skolungdomars vuxenkontakt och formar deras arbetsmiljö. Det kan inte accepteras att skolpersonal - lärare, skolsköterskor, kuratorer, syokonsulenter m.m. - uppträder diskriminerande eller fördomsfullt i sin yrkesutövning och i bemötandet av eleverna. Sex- och samlevnadsundervisningen är viktig för att ge unga människor kunskaper och möjligheter att reflektera över relations- och samlevnadsfrågor och den egna identiteten. Det finns dock tydliga indikationer på att homo-, bi- och transsexualitet inte behandlas på ett tillfredsställande sätt i alla skolor. Läromedel skall inte bidra till att förstärka negativa attityder till homo-, bi- och transsexualitet, oavsett om det sker i , gymnasiet eller i universitetsvärlden. och tillsyn av utbildningsverksamheten skall också innefatta förekomsten av fördomsfulla läromedel eller kurslitteratur. Skolan skall vara en miljö som grundlägger jämlika värderingar vad avser elever med olika sexuell läggning, som ger goda förutsättningar för alla elevers personliga utveckling och som är skyddad från trakasserier, mobbning och kränkande behandling på grund av sexuell läggning. Skolan och den högre utbildningen skall också förmedla en kunskap som är fri från fördomar och använda sig av läromedel som inte motverkar detta. Vad som ovan anförs om att skolan skall vara en miljö som ger goda förutsättningar för alla elevers personliga utveckling, och de krav det ställer på personalens medvetenhet och kompetens, på samlevnadsundervisningens kvalitet och på läromedlens innehåll vad avser sexuell läggning, bör ges regeringen till känna. I många yrken där man möter människor i känsliga situationer eller fattar beslut om människors personliga förhållanden är det viktigt att personalen har HBT-kompetens för att undvika diskriminerande eller kränkande behandling. bör undersöka för vilka yrken det kan vara befogat att säkerställa att kunskaper om HBT-frågor och bemötandefrågor förmedlas och på vilket vis detta bör ske. Detta bör ges regeringen till känna. 6.5Våld och brott mot homo-, bi- och transpersoner Trots att attityderna till HBT-personer generellt sett förbättrats i samhället förefaller det inte som om våldet mot dessa grupper minskat. Flera aktuella utredningar har påvisat att en stor del av homo-, bi- och transexuella kvinnor och män utsatts för våld eller hot om våld på grund av sin sexuella läggning eller könsidentitet och att denna andel förefaller öka. En del av detta våld är troligen politiskt organiserat eller inspirerat av nynazistiska grupper. De rättsvårdande myndigheterna måste ta detta våld på stort allvar. Vissa rättsfall tyder på att brott mot HBT-personer med ideologiskt syfte inte medfört ökad straffpåföljd. Om såär fallet måste åtgärder vidtas för att säkerställa en riktig rättstillämpning. Många HBT-personer som inte är öppna med sin sexuella läggning är särskilt utsatta, eftersom de ogärna tar kontakt med myndigheter för att anmäla brott av homofobisk karaktär. Detta ställer särskilda krav på polis och rättslig personal vid bemötandet av sådana personer och kan eventuellt motivera kompetenshöjande insatser. Vad ovan anförs om våld och brott mot homo-, bi- och transpersoner personer bör ges regeringen till känna. Sexuell läggning får självfallet inte vara grund för diskriminering eller kränkande behandling inom försvarsmakten. Ett medvetet arbete med dessa frågor bedrivs nu med tydligt stöd från försvarsledningen, även om mycket återstår att göra. Detta arbete har starka stöd. I försvarsmakt praktiseras med lagens stöd en systematisk diskriminering mot homo- och bisexuella anställda som leder till att omkring 1 000 personer avskedas. Liknande lagstiftning eller praktik förekommer även i andra länder, även i enstaka EU-länder - något som tydligt strider mot EU:s värdegrund. Bortsett från att detta är ett flagrant brott mot något som borde vara en internationellt erkänd mänsklig rättighet berör detta också direkt och svenska intressen. Svenska soldater i internationella insatsstyrkor riskerar att hamna under amerikanskt befäl. Det kan inte accepteras att svenska soldater i sin professionella roll riskerar att utsättas för kränkande attityder, behandling och diskriminering på grund av sin sexuella läggning. Det är inte heller lämpligt att multinationella insatsstyrkor som verkar på FN-mandat tillämpar bestämmelser som strider mot andan i de rättigheter FN är satt att försvara. Detta bör ges regeringen till känna. I stora delar av världen är homo-, bi- och transpersoner personer utsatta för ett brutalt förtryck av statsmakten eller inflytelserika religiösa eller sociala rörelser. anser att HBT-perspektivet i utrikespolitik måste vara tydligt markerat och innebära en ambition att hjälpa de personer som är utsatta för förtrycket och påverka attityder och lagstiftning i de länder där förtryck förekommer. Konkret bör detta innebära att och andra företrädare och representanter för har som uppdrag att påtala det oacceptabla i förföljelser av HBT-personer i tillämpliga internationella sammanhang samt i kontakterna med länder där HBT-personer kränks. Detta bör ges regeringen till känna.