mot · GS02U295 · 2004-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stödja principen om icke-våld och verka för att seriösa förhandlingar kommer till stånd mellan och den tibetanska exilregeringen för en snar lösning på den långvariga Tibetfrågan i enlighet med vad som föreslagits i s.k. Strasbourgfördrag. begär att regeringen i sina kontakter med verkar för att Gedhun Chökyi tillsammans med sin familj samt de övriga som greps vid erkännandet av denne som den elfte Panchen lama släpps. begär att regeringen i sina kontakter med ställer krav på att dödsdomen mot den buddistiske ledaren upphävs och att hans fall omprövas i en rättvis och offentlig rättegång. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall följa utvecklingen av mänskliga rättigheter i och och klart och tydligt i FN och andra internationella forum påtala övergrepp mot mänskliga rättigheter. är ett land under kinesisk ockupation. för invasion 1949 uppfyllde alla de kriterier som ställs på en självständig stat enligt internationell rätt, nämligen ett territorium, ett folk och en regering som kunde ingå i internationella relationer. Detta har bland annat slagits fast av den (: Human Rights and the Rule of , 1997). Det tibetanska folket har ända sedan invasionen motsatt sig kinesisk överhöghet, vilket bland annat har manifesterats genom ett stort antal fredliga demonstrationer som brutalt har slagits ned av kinesisk militär. Sedan den kinesiska invasionen har unika kultur och tibetanernas nationella identitet systematiskt och medvetet förstörts och står inför ett allvarligt hot om utrotning. 1,2 miljoner tibetaner har dött som en följd av ockupation, och mer än sextusen kloster, tempel och religiösa platser har förstörts. Gedhun Chökyi , den lille pojken som 1995 erkände som den 11:e Panchen lama, är försvunnen alltsedan dess. avrättades tibetanen Lobsang Dhondup efter en tvivelaktig rättegång. Tillsammans med den buddhistiske ledaren anklagades han för "sabotage mot enhet" och "terrorism". Tenzin Delek Rinpoche dömdes till döden med tvåårs villkorlighet. Det innebär att dödsdomen kan komma att verkställas när som helst efter . Omständigheterna kring detta fall tyder starkt på att åtalet mot Tenzin Delek Rinpoche har politisk grund. Han är en populär religiös ledare på lokal nivå, känd för sin hängivenhet till och för sitt samhällsarbete som att bygga kloster, skolor och hälsokliniker i fattiga tibetanska områden. har de kinesiska myndigheterna inte framlagt några trovärdiga bevis för Tenzin Delek Rinpoches inblandning i de brott han anklagas för och åtalet har inte uppnått minimikraven för en rättsprocess. Tibetanerna förvägras yttrandefrihet, mötesfrihet och religionsfrihet. Genom tvångsaborter och sterilisering förnekas tibetanska kvinnor rätten att föda barn. Tibetanerna diskrimineras vad gäller sjukvård, utbildning, ekonomiska förutsättningar etc. Det primära undervisningsspråket i skolorna i är kinesiska, och unga tibetaner omskolas om sin politiska och kulturella historia. flyr tusentals tibetanska barn och ungdomar över för att få utbildning. lever , tibetanernas andlige och världslige ledare, i exil i . Där har tibetanerna upprättat en exilregering som bygger på demokratiska principer och ansluter sig till principen om icke-våld. 1992 kungjorde riktlinjerna för det framtida författning och konstitution. Han meddelade att han själv inte kommer att inneha någon position i en framtida regering i . Han tillkännagav att regeringen ska väljas av folket och att ska vara en fredsälskande, fullständigt demilitariserad nation. Landet skall ha ett demokratiskt styrelseskick som förpliktar sig att bevara en ren, sund och vacker miljö. har förespråkat att konflikten med ska lösas med fredliga medel och genom dialog. I ett tal i , det så kallade Strasbourgfördraget, meddelade att han var villig att avstå från idén om full självständighet och nöjer sig med reell autonomi för ett enat bestående av provinserna . Enligt denna kompromiss ska även i fortsättningen ha ansvaret för utrikespolitik och försvar. Efter att alla kontakter mellan ledning och den tibetanska exilregeringen varit brutna har några trevande steg mot en dialog tagits. Det är av yttersta vikt att omvärlden uppmuntrar denna utveckling och verkar för att seriösa förhandlingar om framtid kommer till stånd. Axel Darvik (fp)