mot · GR02MJ66 · 2004-05-07 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:129 En svensk strategi för hållbar utveckling tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bättre fokus i politiken för ett hållbart samhälle och tillsättandet av en hållbarhetskommission. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mål för en strategi för hållbar utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jordbrukspolitiken i EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fattigdomsbekämpning, mänskliga rättigheter och demokrati som gemensamt mål i EU, för ett globalt hållbart samhälle. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upphäva 5 a och 6 §§ lagen (1984:3) om kärnteknik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kärnkraften i övrigt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mål för klimat- och energipolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en åtgärdsstrategi för minimerad användning av fossila bränslen inom energi- och transportsektorerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en övergripande gemensam förvaltning av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om EU:s mål vad gäller fiskepolitiken och hållbarhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en politik för biologisk mångfald och långsiktigt hållbara jord- och skogsbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en lösning på motsättningarna mellan och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mål för konsumentpolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om forskning inom bostadssektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om långsiktigt producentansvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bostadssektorn. Regeringen har i sin skrivelse En svensk strategi för hållbar utveckling (2003/04:129) valt att inkludera väldigt många politikområden. Vi i liberalerna presenterar kontinuerligt vår politik både i form av motioner till och i form av rapporter, program och på många andra sätt. Vi väljer därför att i denna motion fokusera på ett fåtal områden som vi anser vara av särskild betydelse för en hållbar utveckling. Det är i sig bekymmersamt att regeringen i princip tar med allt, stort som smått, i sin skrivelse om hållbar utveckling. Visst berör hållbar utveckling många olika områden men begreppet tunnas också ut om det tillåts innehålla allt. Vi anser att arbetet med ett hållbart samhälle måste ta sikte på att bygga långsiktigt hållbara system som är robusta nog att klara förändringar i samhället, som garanterar att vi inte förstör vår miljö och därmed är en garant för framtiden för kommande generationer. Det rör sig alltså inte om tillfälliga lösningar så som maxtaxan, nivån på studiebidragen, eller fri entré på våra muser. I ivern att lägga in allt i begreppet hållbar utveckling tappar man bort de övergripande och viktiga frågorna. Det gäller särskilt att regeringen tar in områden som arbetsmarknadspolitiken och socialförsäkringssystemen. Dessa frågor har en stor komplexitet och står redan i fokus för debatten av egen kraft. Genom att i sin skrivelse bryta ut frågan om hållbar utveckling ur en lång rad politikområden, skapar regeringen en ökad risk för förvirring, onödiga målkonflikter och motstridiga beslut. Skrivelsen är inte enbart en redovisning av vad som äger rum inom andra politikområden, den innehåller också nya överväganden och förslag till målformuleringar. En bredare översyn av politiken för hållbar utveckling inom alla sektorer och politiska områden behöver göras, men det är en uppgift som bör lösas av en fristående expertkommission som vi föreslår nedan. borde regeringen lägga fokus på att inom varje område ta fram och redovisa de åtgärder som behövs så att arbetet för en hållbar utveckling integreras i det pågående politiska arbetet. tror att det behövs en bättre helhetssyn i hållbarhetsarbetet. Regeringen pekar i sin skrivelse själv på att: Inriktningen på arbetet med en hållbar utveckling innebär en stärkt helhetssyn. Insatser inom skilda politikområden ekonomisk tillväxt, miljö och naturresursanvändning och social utveckling måste samverka och ömsesidigt förstärka varandra. (s. 140). Tyvärr presenterar regeringen inga verktyg för att uppnå denna helhetssyn. har krävt att regeringen tillsätter en hållbarhetskommission. Vi vill att en expertkommission tillsätts för att analysera de grundläggande frågorna om hur hindren för hållbar samhällsutveckling kan undanröjas och hur konflikter mellan miljömål och andra samhällsmål kan lösas på bättre sätt än . Vad som här sagts om bättre fokus och hållbarhetskommission bör ge regeringen till känna. En liberal syn på hur man uppnår ett hållbart samhälle Syftet med den liberala politiken är att skapa ett samhälle där var och en vill och kan ta ansvar för sitt eget liv. Det ansvaret gäller inte bara en själv utan också hur man påverkar både andra människor och kommande generationer. Vi är alla förvaltare av jorden. Ett hållbart samhälle byggs av individer som ser och tar sitt ansvar för framtiden både i smått och stort. För att åstadkomma denna vision tror vi som liberaler att det krävs vissa grundläggande förutsättningar för att bygga det långsiktigt hållbara samhället. Dessa ser vi som utgångspunkter för hur politiken för ett hållbart samhälle borde föras. Den enskilt viktigaste förutsättningen är demokrati och då inte bara demokrati ur dess mer uppenbara aspekt med demokratiska val och demokratiska institutioner. Utan demokrati ur ett djupare perspektiv som inkluderar likhet inför lagen, yttrandefrihet, respekt för individens okränkbarhet, alla människors lika rättigheter men också lika skyldigheter och inte minst delaktigheten i samhället. Många länder är fortfarande inte demokratiska och här är utvecklingen av den formella och fungerande demokratin naturligtvis det viktigaste. I vårt eget land gäller det att fortsätta att utveckla demokratin och här är inte minst delaktigheten en av de viktigaste frågorna. Ett tredjedelssamhälle där stora grupper av människor inte känner sig delaktiga i samhället har ett demokratiskt underskott. Detta underskott är ett allvarligt hot mot ett hållbart samhälle. Skyddet av äganderätten är en del av arbetet för ett hållbart samhälle. Vi tror på att varje enskild individ har ett ansvar för framtiden. Med det personliga ägandet kommer också det personliga ansvaret att förvalta det man äger för ens egen men också andras framtid. Den etiopiske bonde som fick äga sin mark skulle troligen också planera för framtiden och bygga en damm för regnvattnet, vet han inte om han får vara kvar blir behovet att planera för morgondagen inte lika viktigt. I ett hållbart samhälle går ägandet hand i hand med ansvaret att förvalta det man äger. Vi tror på frihandel. Frihandel har alltid visat sig vara viktigast för de allra fattigaste. Protektionism har framför allt varit en metod för de rikare länderna att skydda sina egna marknader mot länder vars ekonomi håller på att utvecklas. Ekonomisk tillväxt i de fattigaste länderna är oerhört viktigt för en bra utveckling inom miljöområdet. Det är endast då det finns möjlighet att satsa resurser på viktiga miljöåtgärder. Fattigdomsbekämpningen är det enskilt viktigaste medlet för att motverka ett ur ett hållbarhetsperspektiv mycket allvarligt problem, nämligen befolkningsökningen. Vi tror på att varje generation skall betala sina kostnader. Det är omoraliskt att skjuta över ansvaret för de kostnader som vi skapar på kommande generationer, oavsett om det gäller ett bristfälligt pensionssystem, ständiga budgetunderskott eller kostnaderna för kärnavfall. Principen är enkel: Den som är med på kalaset betalar notan. En hållbar ekonomi kräver att varje generation tar sitt ansvar. Vi tror på det personliga ansvaret. Det finns olika sociala och ekonomiska samband t.ex. mellan fattigdom och kriminalitet. Men dessa samband fråntar inte var och en av oss vårt personliga ansvar för hur vårt agerande påverkar andra människor och miljön. I det personliga engagemanget och ansvarstagandet ligger mycket av nyckeln till ett hållbart samhälle. Här finns konsumentmakt, här finns engagemanget i frivilligorganisationer, här finns vardagsansvaret med sopsortering och mycket mer. Här finns också grunden för de, som vi ser det, goda liberala principerna att förorenarna ska betala för de miljökostnader som uppstår genom ett individuellt ansvar i miljörättsfrågor m.m. Vi tror på hållbar tillväxt. En liberal är framtidsoptimist. Vi tror på att teknikutveckling och tillväxt är förutsättningarna för ett bättre och mer hållbart samhälle. Det krävs dock att vi genom gemensamma demokratiska beslut sätter upp ramarna för samhället. Genom olika styrmedel som både omfattar lagstiftning och ekonomiska verktyg anser vi att man kan bygga en politik för hållbar tillväxt, där tillväxt och bättre miljö samverkar inte motverkar varandra. Det som här sagts om utgångspunkter för en politik för hållbar utveckling bör ge regeringen till känna. Vilka stora utmaningar ligger då framför oss när vi skall skapa ett hållbart samhälle? I denna motion vill vi lyfta fram några olika områden. Det rör de globala frågorna, klimatfrågorna och vägen ut ur det fossila samhället, hur vi tar ansvar för havet och för den biologiska mångfalden, samt frågor om hållbarheten i de sociala systemen och arbetet för folkhälsan. Vi lever i ett globalt samhälle Vi lever i ett globalt samhälle där händelser i ett enskilt land påverkar alla andra. Världens ekonomier hänger ihop, miljöproblemen sträcker sig över gränserna, terrorism och krig drabbar inte bara ett enskilt land. Vi lever i en global värld när man genom ett musklick virtuellt kan förflytta sig från till , när man genom att lyfta på telefonluren kan prata med sina vänner i och när snart ingen plats på jorden är längre bort än en tvådagars resa. Globaliseringen är ett faktum som vi måste förhålla oss till, inte något som det går att förneka och hoppas att det försvinner. För oss liberaler är det också något positivt. Vi tror att en internationell gemenskap berikar våra liv. Det finns dock ett problem och det är att när våra politiska system bygger på nationalstater så har vi ibland svårt att lösa de nationsövergripande frågorna. Ett hållbart samhälle måste därför byggas i gemenskap med andra länder. I vår del av världen utgör EU den viktigaste driva detta arbete. EU har lyckats genomföra åtgärder som vi är säkra på att inget enskilt land skulle orka genomföra med samma konsekvens, några exempel är handel med utsläppsrätter, vattendirektivet, avfallsdirektivet. Det viktigaste som hänt inom miljöområdet i vårt närområde är och anslutningen av de nya länderna till gemenskapen. Deras arbete för att uppfylla EU:s miljökrav har inte bara ökat takten i deras miljöarbete. Möjligheten till en starkare ekonomi gör också att möjligheten till en hållbar tillväxt öppnas för dessa länder. EU har kraft och möjlighet att ta långsiktiga politiska beslut, och har därför ett särskilt ansvar för en globalt hållbar utveckling. Detta gäller inte minst på handels- och jordbruksområdet. EU måste föra en politik som gynnar demokratiutveckling, mänskliga rättigheter och fattigdomsbekämpning i den tredje världen. När det gäller en hållbar utveckling spelar den gemensamma jordbrukspolitiken en stor roll. Det kräver en radikal förändring av EU:s jordbrukspolitik. Jordbrukspolitiken måste vara en del av kampen mot fattigdomen. Därför måste handelshinder och jordbrukssubventioner avvecklas snabbt. Det prioriterade målet borde därför vara att få EU att slå fast att jordbrukspolitiken inte får motverka bekämpandet av fattigdom i tredje världen och en hållbar utveckling globalt. Jordbrukspolitiken måste också stärka konsumentmakten, både för att ge individen möjlighet att genom sina val gynna miljömässigt bra varor och för att trygga konsumenternas rätt till säkra matvaror. Jordbrukspolitiken måste vidare verka för att bevara de etiska värdena inom jordbruksproduktionen, vilket framför allt tar sig uttryck i ett bra djurskydd. Dessutom måste både jordbrukspolitiken och miljöpolitiken erkänna jordbrukets stora betydelse för bevarandet av biologisk mångfald och goda livsmiljöer för människor och djur. förordar ett mer långtgående förslag med snabbare avreglering på den europeiska jordbruksmarknaden. Vi vill ha en utveckling där företrädare för de areala näringarna konkurrerar på likartade villkor och på en konkurrensutsatt marknad. Vi vill förbjuda exportbidrag, dumpningsförfarande och höga tullar eftersom de snedvrider konkurrensen inte minst gentemot tredje världen. vill påskynda utvecklingen i EU så att samtliga länder når upp till kraven på ett gott djurskydd, god miljö samt säkra livsmedel. Globaliseringen, särskilt en friare handel och öppenhet mot omvärlden, kommer troligen att spela den enskilt viktigaste rollen för utveckling hos fattiga länder. Men globaliseringen löser inte alla problem. Hundratals miljoner människor står helt vid sidan av och har än så länge inte fått del av globaliseringens fördelar. Det kommer även fortsättningsvis att behövas bistånd. bör återgå till enprocentsmålet när det gäller bistånd men än viktigare är att biståndet ges på rätt sätt. Biståndet måste stärka demokratiutvecklingen, öka enskilda människors makt och möjligheter, respekten för mänskliga rättigheter, jämställdheten mellan män och kvinnor och medverka till en bättre miljö. Kommentarer till regeringens politik vad avser ett globalt hållbart samhälle Vi anser att regeringen bör arbeta för att global fattigdomsbekämpning, arbete för demokrati och mänskliga rättigheter blir ett primärt mål för för hållbar utveckling. Detta kräver att den gemensamma jordbrukspolitiken underordnas. Detta bör ge regeringen till känna. ut ur det fossila samhället Vi kan med fog säga att vi lever i det fossila bränslets tidevarv. Användningen av kol och olja har till stor del varit en av grundpelarna utveckling. Värme, energi, kommunikationer och den moderna kemin bygger till stor del på användningen av olja, kol och gas. Det finns flera skäl för att börja marschen ut ur det fossila samhället. Det viktigaste skälet är utan tvekan den klimatpåverkan som användningen av fossila bränslen leder till. Om man dessutom ser begreppet hållbar utveckling som något som spänner över flera generationer är det uppenbart att framför allt olja men även gas och kol är begränsade resurser. När de globala tillgångarna minskar, kommer kostnaderna för användning av dessa resurser att öka kraftigt. Det kan ske gradvis, men lika väl i form av kriser som får oljekrisen att blekna i jämförelse. Därför är det samhälle som har minskat sitt beroende av fossila bränslen ett samhälle som både är miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbart. Vi kan välja att börja marschen nu och genomföra den i lugn takt eller vi kan lämna till kommande generationer att göra det i panik. anser att det nu är viktigt att sätta kampen mot klimatförändringar som första prioritet för den svenska miljö- och energipolitiken. Därmed måste en minskning av fossila bränslen i energiproduktionen åstadkommas. Ett styrmedel för en sådan utveckling kan mycket väl finnas i en riktig användning av handel med utsläppsrätter. Vi ser här en naturlig möjlighet att byta fossila bränslen framför allt mot biobränslen men också där så är relevant mot avfallsförbränning (i huvudsak av sorterat avfall). Klimatfrågorna behöver stärkas internationellt. Här är det mycket olyckligt att stora aktörer som och ännu inte skrivet på . Vi hade behövt internationella styrmedel i arbetet med klimatfrågan. har föreslagit att man borde arbeta för en global koldioxidavgift, men en annan metod skulle kunna vara att arbeta för en internationell handel med utsläppsrätter för koldioxid. Vi skulle också behöva flera starkare internationella organisationer. En sådan organisation skulle kunna vara en internationell miljödomstol. Nej till kol och olja kräver ja till kärnkraft För att kunna åstadkomma denna förändring av klimat- och energipolitiken på ett sätt som är ekonomiskt och socialt hållbart krävs att omprövar beslutet att avveckla kärnkraften. Vi anser att det nu inte bara är läge för att sluta med den förtida avvecklingen av kärnkraften utan också att öppna upp för möjligheten för nya kärnkraftverk. I valet mellan nya fossila elkraftverk och kärnkraft väljer kärnkraft. Beslutet om kärnkraftsavveckling fattades efter folkomröstning 1980. Det är alltså den svenska energipolitiken lades fast i en folkomröstning. Det är inte längre rimligt att ett så gammalt beslut får forma energi- och miljöpolitiken, när så många fakta och förutsättningar har förändrats. Väljarna i folkomröstningen förespeglades att det skulle vara solkraft och vindkraft som skulle ersätta kärnkraften. Koldioxidutsläppens klimateffekter diskuterades knappt. står det klart att det är olja och gas som är de realistiska alternativen. De två nya fossilkraftverk som planeras, oljekraftverket i och gaskraftverket i , kommer att öka koldioxidutsläppen med nästan . Detta motsvarar sju åtta procents ökning av de svenska utsläppen. 1980 utgick debatten från att ett kärnkraftverks livslängd är . talar mycket för att livslängden snarare är dubbelt så lång, . I stället för att lägga ner kärnkraften bör medge att den avstängda reaktorn i får startas om och att ytterligare en reaktor får uppföras i anslutning till de befintliga i . är det viktigt att med än större kraft arbeta för lösningar kring hur utbränt kärnavfall skall tas om hand långsiktigt. har vi tekniska lösningar på hur avfallsfrågan kan hanteras. Kunskaper finns om hur en tryggad förvaring kan åstadkommas, men frågetecken kvarstår vad gäller en rad punkter så som val av plats, framtida möjligheter att utnyttja avfallet för energiutvinning med mera. Här är det viktigt att vi väljer lösningar som kan omprövas när ny och bättre teknik kommer fram. bör besluta att upphäva 5 a § lagen om kärnteknisk verksamhet (1984:3) samt 6 §, den så kallade tankeförbudslagen. I konsekvens med det bör sedan ändringar i förordningen om kärnteknisk verksamhet (SFS 1984:14) göras. Vad som här i övrigt har sagts om kärnkraft bör ge regeringen till känna. behöver därför satsa på forskning som kan leda till alternativa energisystem. Här krävs en bred syn på vad som kan anses vara alternativ energi. Det gäller naturligtvis, sol, vind, biobränslen men också vätgas, fusionskraft och en vidareutveckling av kärnkraften t.ex. mot att kunna återanvända nuvarande utbränt bränsle både för att få energi och ett mer lågaktivt avfall. Vi tror att en sådan utveckling nås inte enbart genom riktade forskningsmedel utan också genom att stödja fakultetsforskningen inom energiteknik, fysik och kemi/bioteknik. Vi tror att en framtida hållbar energipolitik bygger på en bred mix av olika energislag. anser att energieffektivisering är en viktig del av att skapa ett hållbart samhälle. Både effektivare användning av befintliga anläggningar för energiproduktion och effektivare användning av energin. I det senare fallet finns mycket att göra både vad avser bostäder och troligen också inom industrin. En effektivare användning behöver dock inte innebära att behovet av elenergi minskar. I stället kan andra omställningar i samhället för att minska användning av fossila bränslen leda till en utökad användning av elenergi. behöver både uppvärmning och drivmedel växla över till icke fossil användning. Vi inser också att en ökad användning av el är att vänta för värmepumpar, tåg, tunnelbanor eller andra eldrivna kommunikationer i tätbebyggda områden. Det är då viktigt att elen framställs på rätt sätt så att det totalt sett minskar koldioxidförbrukningen. vänder sig kraftfullt emot att regeringen nu öppnar upp för att frångå uppsatta mål för klimatpolitiken. Vi anser att det är mycket olyckligt att regeringen vill höja taket för koldioxidutsläpp . antagna mål för klimatpolitiken, att sänka koldioxidutsläppen, bör ligga fast. har konsekvent vänt sig emot regeringens kortsiktiga satsningar i form av klimatinvesteringspengar KLIMP. Detta gynnar mer de kommuner som blivit duktigare på att söka medlen än förbättra klimatet. Det som i motionen har sagts om klimat- och energipolitiken, jämte målet att sänka koldioxidutsläppen, bör ge regeringen till känna. Vi måste sikta på att långsiktigt lösa problemen med hållbara kommunikationssystem. Även om detta innebär en ökning av spårbunden trafik framför allt i storstadsregionerna ser inte att en avveckling av bilismen skulle innebära en socialt och ekonomiskt hållbar utveckling. Framför allt är bilen i princip det enda rimliga sättet att färdas på för människor i lands- och glesbygd. Det är viktigt att främja utvecklingen mot alternativa bilbränslen. Även här finns det anledning för att befinna sig i forskningsfronten, särskilt med tanke på landets långa tradition inom bilindustrin. är positivt till att regeringen driver på för en utveckling vad gäller alternativa fordonsbränslen. Vi vill ändå påpeka att det är viktigt att en långsiktig skatte- och avgiftspolitik snabbt kommer på plats och förväntar oss att regeringen återkommer med en proposition på detta område. Vi ser det som en bra ambition att utöka tillgängligheten av alternativa bränslen men vill inte se en utveckling där kravet på en pumpanläggning per bensinstation leder till att små bensinstationer i framför allt glesbygden läggs ner. Vi ser det som positivt om man här ser vad som kan åstadkommas via en dialog med näringen. skulle vi också vilja se olika lokala/regionala lösningar. Detta gör att olika system kan testas mot varandra. Mot denna bakgrund vänder vi oss emot de överväganden regeringen gör på sidan 40 i sin skrivelse. Det mest prioriterade miljömålet bör vara att minska utsläppen av klimatgaser. Vi anser att regeringen i stället skall arbeta fram en strategi för en minimerad användning av fossila bränslen inom energi- och transportsektorerna. Energieffektivisering och effektivisering av transporter är naturligtvis en del av en sådan strategi men den kommer att behöva så mycket mer. har ovan skissat på grunderna i en sådan strategi för en långsiktigt hållbar energisektor. När det gäller att skydda havet från miljöförstöring och utarmning av den biologiska mångfalden finns det två problem. Det ena är mentalt. Vi ser inte vad som händer under vattenytan och därför blir havsproblemen inte lika tydliga som miljöförstöringen på land. Det andra är strukturellt. Ingen äger havet och därför blir det lätt allas tillgång men ingens ansvar. har lagt fram en rapport om som i detalj beskriver våra strategier för en långsiktigt hållbar politik för detta särskilt känsliga hav. Flera av förslagen i den rapporten är naturligtvis relevanta för en generell havspolitik. Vi kommer inte här presentera alla förslag, utan koncentrera oss på några av huvuddragen. anser att en ny övergripande gemensam förvaltning av behövs. bör bli ett internationellt pilotprojekt där Östersjöstaterna gemensamt bygger upp ett starkt och heltäckande skydd av . Systemet måste utvecklas för att ges juridisk kraft genom samordnade skyddsåtgärder och sanktioner. borde också ges möjlighet att gemensamt rikta miljödelen av EU:s jordbruksstöd till de områden inom regionen där störst effekt uppnås. har länge arbete för s.k. miljölotsar som skulle öka säkerheten för havsmiljön. har regeringen äntligen lyckats uppfylla krav på att få klassat som särskilt skyddat hav. anser att regeringen måste åstadkomma en strategi för på vilket sätt detta instrument skall bli kraftfullt. Det faktum att förslag med anledning av havsmiljökommissionens betänkande har dröjt, gör att det finns all anledning att känna oro för att åtgärder med anledning av klassningen också dröjer.