mot · GS02Bo279 · 2004-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en utredning om vad gäller t.ex. gränser och buffertzoner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett moratorium för nya bebyggelseplaner i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en analys av hoten mot . begär att regeringen återkommer med förslag på stärkt skydd för . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en oberoende översyn av den offentliga natur- och kulturmiljövårdens organisation och måluppfyllelse och att ideella organisationer skall beredas tillfälle att delta i arbetet.1 1Yrkande 5 hänvisat till MJU. I huvudstad finns världens första nationalstadspark, . Begreppet står för att man med ett ekologiskt synsätt ska bidra till en uthållig utveckling i och bevara en kunglig grön lunga med en mix av natur och kultur. har en unik blandning av natur och kultur. utgör en ekologiskt viktig spridningskorridor för ett stort antal växter och djur. Av djur och växter lever ca tre fjärdedelar i . Bland däggdjuren kan nämnas räv, grävling, mård, mink och rådjur. Ett hundratal fågelarter häckar i området liksom åtta av elva fladdermusarter. Norra största bestånd av grova ekar finns här. har också ett stort och varierat utbud av vackra hus och byggnader. Många av dessa är av högt arkitektoniskt värde och flera hundra skyddas som byggnadsminnen. är ett viktigt rekreations- och friluftsområde för storstadens invånare. En grön oas som är och mest besökta grönområde. Ca 15 miljoner människor besöker . Med en mångfald av sevärdheter är också viktig som turistmål. Tätortsnära rekreationsområden är en enorm resurs för människor och deras välbefinnande. är ständigt utsatt för hot från den expanderande staden. Den gröna parkmarken minskar med små och stora steg. Det är viktigt att natur- och kulturvärden värnas och vårdas men också utvecklas. Det finns en särskild lagstiftning för i 4 kap. 7 §: Området Ulriksdal-Haga-Brunnsviken-Djurgården är en nationalstadspark. Inom en nationalstadspark får ny bebyggelse och nya anläggningar komma till stånd och andra åtgärder vidtas endast om det kan ske utan intrång i parklandskap eller naturmiljö och utan att det historiska landskapets natur- och kulturvärden i övrigt skadas. Lagen har ökat skyddet för området, men sker dock intrång i parken och nya planer på bebyggelse som inkräktar på grönytorna. Konfliktsituationer uppstår mellan naturvård, kulturvård och friluftsintressen och planer på exploatering. Trots att lagen ska skydda för ny bebyggelse i de fall den gör intrång i parklandskap eller naturmiljö sker det intrång gång på gång. Lagen verkar alltför lätt att förbigå. Det finns ett stort exploateringstryck på marken i . Det blir små steg i taget som tas och som inkräktar på parken. Det finns flera exempel på det, äldreboendet vid Kattrumpstullen mitt emot , kontorskomplexet längs med mitt emot samt Säpos nya byggnad på vid i norra änden av parken. Det finns ytterligare planer på studentbostäder vid Stora Lappkärrsberget, exploatering vid och bostadsplaner vid . Lagen kan uppenbarligen tolkas på olika sätt och kommunerna tolkar den ofta till nackdel. Det har då visat sig svårt att hävda och få gehör för natur och kulturintressena. Med alla hoten som ovan beskrivits mot parken är det viktigt att skyddande lagstiftning stärks, följs upp och efterlevs. Detta behöver analyseras och utredas ytterligare och regeringen bör lägga fram förslag på stärkt skydd. Det är viktigt att arbetet med naturreservat drivs fram i enlighet med tidplanen. Det är emellertid ofta ett problem med att få till stånd reservatsbildningar i den omfattning som skulle krävas. Det finns svårigheter med att bilda kommunala reservat på statlig mark som behöver ses över. Det finns ingen övergripande skötselplan för parken. Regeringen har gett i uppdrag att göra en översyn och föreslååtgärder som kan utveckla parken och höja ambitionsnivån. Det är ett viktigt steg. Det stora problemet är dock att det utreds och funderas så fortsätter exploateringen och planerna på ny bebyggelse i parken. Därför behövs ett moratorium för alla nya planer tills översynen och aktuella utredningar är klara. Trots att det finns samverkansorgan mellan kommuner och länsstyrelse har man efter instiftandet fortfarande inte fått klart med exakta gränser. Det behövs en definition av de exakta gränserna och en plan för zoner runt om parkens gränser. De bör ses som viktiga buffertzoner. Det är problem då bebyggelse kryper alldeles intill parkens gränser och påverkar naturlivet i parken. Försvagning av den offentliga natur- och kulturvården Sedan den nya (PBL) kom 1987 så har en betydande decentralisering skett av den svenska samhällsplaneringen och kommunerna har fått s.k. planmonopol. De statliga instanserna har fått en kontrollfunktion. Det som visar sig är att den offentliga natur- och kulturmiljövården kraftigt försvagats . , och har snabbt funnit sig i en ganska passiv informationsroll tillika med många länsstyrelser. Länsstyrelserna i expansiva regioner har ofta blivit mycket aktiva i att driva på exploateringar, men mycket svaga när det gäller att trygga områden undan exploatering, även riksintressen. Detta gäller särskilt i . Typexemplet är naturreservatet kring där reservatsärendet pågått medan exploateringarna kring gått rekordsnabbt utan erinringar från samma länsstyrelse. Denna konfliktsituation som ofta uppstår mellan exploateringsinriktade intressen och natur- och kulturvårdande intressen är mycket olycklig. Detta leder till att en orimligt stor börda läggs på ideella föreningar och andra enskilda för att hävda saker som riksintressen, allmänna intressen som rör grönområden, strandskydd, buller, m.m. Som det nu är har statsmakten systematiskt byggt upp ett system för natur- och kulturvården som ska se bra ut på papperet men som i verkligheten regelmässigt förlorar mot exploateringsintressen. Därför behövs en oberoende översyn av hur den offentliga natur- och kulturmiljövårdens organisation har förändrats och hur graden av måluppfyllelse inom viktiga områden inom natur- och kulturmiljövården har utvecklats, och ideella organisationer ska beredas tillfälle att delta i arbetet.