mot · GS02Ub258 · 2004-09-28 00:00:00 — Därför föreslår att riksprislistan återinförs tills vidare, i väntan på att system med nationell skolpeng kan utvecklas. anser att kommunernas möjligheter att inverka negativt på en friskolas ansökningsprocess bör upphöra. har den största kompetensen att bedöma vilka fristående skolor som uppfyller de krav som ställs. Till skillnad från kommunen är verket en neutral part. En del kommuner ser på friskolor ur ett snävt perspektiv, trots att alla elever, även de i kommunala skolor, gynnas av att en friskola finns i området. Konkurrens höjer kvaliteten. Ofta är det praktiska saker som hindrar en familj att välja den skola de egentligen tycker skulle passa dem bäst. anser att den elev som skulle haft rätt till skolskjuts till den skola kommunen anvisat, ska ha rätt att använda den resursen för att ta sig till en annan skola, om den också ligger långt från hemmet. Detta är en reform som inte innebär någon merkostnad för kommunen. Möjligheten att välja utbildning måste öka även inom vuxenutbildningen. Förutom den kommunala vuxenutbildningen erbjuder folkhögskolorna bra alternativ med inslag av olika pedagogiska traditioner. Vuxenutbildningen läggs ofta ut på entreprenad, vilket är ett steg på väg mot ökad mångfald men ocksåär ett system med svagheter. Det innebär att kommunen och inte eleven väljer skola. Dessutom måste kommunens vuxenutbildning sätta betyg också på elever som undervisats av en annan anordnare, vilket har visat sig fungera dåligt. anser därför att fristående vuxenutbildningsenheter ska få etableras enligt samma villkor som gäller för fristående gymnasieskolor. Även de som studerar svenska för invandrare måste kunna välja mellan olika alternativ. Studenterna ska kunna välja om de vill få sin svenskundervisning på eller på en folkhögskola, genom kommunen eller av en privat anordnare. vill införa en sådan valfrihet genom att skapa en sfi-peng, dvs. att resurserna till sfi-utbildningen följer med studenterna till de anordnare de väljer. Även möjligheten att bedriva utbildning på entreprenad måste utökas. Om t ex en kommun anser att de som bäst bedriver en viss utbildning är ett privat företag, ska kommunen kunna kontraktera företaget för den uppgiften - oavsett vilket ämne och vilken skolform det gäller. Slutligen är det viktigt att även de kommunala skolorna ges ett ökat utrymme för självstyre. Rektorer och lärare ska kunna fatta pedagogiska och andra avgöranden självständigt i högre grad . Friskolorna har visat att det går att bedriva skolor med minimal inblandning från kommunala politiker och tjänstemän. När skollagen nu ska göras om, bör detta vara en viktig inriktning för förändringarna. Både elever och lärare har rätt till en bra arbetsmiljö. En förutsättning för detta är att lärartätheten är hög så att lärarna inte överlastas av uppgifter som ligger utanför undervisningsuppdraget. Lärarna måste få befogenheter att upprätthålla skolans regler. Dessa regler har tillåtits att erodera . Skolans personal har ett gemensamt ansvar för att det skapas en god arbetsmiljö på skolan. Det psykosociala stödet måste förstärkas. anser att det i skollagen bör skrivas in en rätt till psykologhjälp för elever som behöver stöd i sin utveckling.t Den fysiska arbetsmiljön är på de allra flesta skolor mycket god. Det finns dock beklagliga undantag. Om skolbyggnader får förfalla, riskerar det att bli en symbol för att utbildning och kunskap inte är så betydelsefullt. Nedskräpning och klotter får inte tolereras. Det är viktigt att eleverna ges tillfälle till fysisk aktivitet under skoltid. anser inte att dagens timmar i ämnet Idrott och hälsa räcker till och när timplanen avskaffas, blir det ännu mer uppenbart att ämnet inte kan ta hela ansvaret för elevernas hälsa. Det är positivt att skolans ansvar för att erbjuda alla elever regelbunden fysisk aktivitet inom ramen för skoldagen nu har skrivits in i läroplanerna. anser dock att avsnittet kan göras tydligare och att det i läroplanen måste anges att varje elev skall garanteras minst två timmars fysisk aktivitet . Att Malmöelever planerade att mörda flera personer på sin skola var en allvarlig tankeställare. Även om förskonats från massakrer av det slag som inträffat i länder i vår närhet, har elever mördats även på svenska skolor. Det finns också betydligt vanligare problem som rör elevernas säkerhet. Frågor som rör våld och mobbning behandlas i en särskild motion. Det är positivt att skolan är en del av samhället och att det anordnas aktiviteter där även andra än de som direkt berörs av undervisningen bjuds in. Men i vissa situationer kan en skola behöva stänga om sig. Det kan vara för att förhindra narkotikahandel eller andra uppgörelser på skolgårdarna. En skola måste därför ha rätt att förbjuda obehöriga att vistas på en skolans område. Skolorna ska, om de bedömer att det är nödvändigt, kunna utesluta alla från skolans område utom dem som studerar eller arbetar vid skolan och elevernas vårdnadshavare. Inte heller vårdnadshavare ska ha rätt att närvara i undervisningssituationer, om inte läraren har gett sitt medgivande. Många skolor gör det , men ett uttryckligt lagstöd saknas och det finns en osäkerhet om vad som gäller. anser därför att det i skollagstiftningen bör föras in ett stöd för personalen på skolan att avvisa obehöriga personer när de bedömer att såär lämpligt. Närvarokontrollerna behöver skärpas. Att skolkande elever driver runt i korridorerna, riskerar att skapa en otrygg atmosfär på skolan. Mer om detta står att läsa i motion om mobbning och skolk. Arbetet med att informera om droger måste förnyas och intensifieras. Att skolan bjuder in personer utifrån för att hålla avskräckande föreläsningar har visat sig ha begränsad effekt. Arbetet mot droger måste vävas in i vardagen på skolan - återkommande i undervisningen i ämnet idrott och hälsa, genom regelbundet samarbete med polis och socialtjänst och genom att all personal är uppmärksam på förändrat beteende hos elever. aPå senare tid har missförhållanden uppmärksammats i konfessionella friskolor men också i en skola, där en stor andel av personalen var medlemmar i en religiös rörelse. Även om skolor med religiös anknytning varit överrepresenterade bland de skolor som uppvisat problem, finns det ingenting som säger att en konfessionell eller etnisk friskola inte kan fungera på ett sätt som stämmer överens med läroplanen och dess värdegrund. Tillsynen måste skärpas för alla skolor, oavsett huvudman. Resurser bör avsättas så att alla skolor kan besökas och granskas . Friskolor som inte följer läroplanens anda - t ex beträffande demokrati, jämställdhet, sexualundervisning och objektiv religionsundervisning - skall få sina tillstånd indragna. Det är dock viktigt att det vidtas åtgärder även när kommunala skolor har motsvarande brister. anser att skolledningen på en skola ska bytas ut om skolan misskött sig. Ett annat alternativ är att sätta en sådan skola under tillsyn av en statlig inspektör. ska få en annan roll än den har och framför allt inrikta sig på att fastställa kursplanerna och betygskriterierna, godkänna fristående skolor och ge myndighetsservice till skolor. I stället ska en ny myndighet, en nationell kvalitetsinspektion, stå för tillsynen samt säkerställa likvärdighet i bedömningen av nationella prov och det nationella betygssystemet. Denna reform behövs för att renodla rollerna. Den myndighet som fastslår mål och betygskriterier ska inte utvärdera om systemet fungerar. Dessutom behövs en myndighet som bara koncentrerar sig på tillsyn. Revisorer som granskat verksamhet har tidigare konstaterat att myndigheten inte satsat tillräckligt stor andel av sina resurser på tillsyn. Med dagens resurser är det ingen omöjlighet att låta varje skola få ett tillsynsbesök . Myndigheten för skolutveckling kan läggas ned eftersom staten inte ska lägga sig i den lokala verksamhetsutvecklingen. Skolutvecklingen kan bedrivas mycket bättre i ett samarbete mellan lärarhögskolorna och skolan. Det bidrar till att höja kvaliteten på utvecklingsarbetet och öka lärarhögskolornas kontakt med den dagliga verksamheten. De delar av verksamheten som är av nödvändig servicekaraktär ska läggas över på . Tvååriga linjer på gymnasiet Socialdemokraterna har ansträngt sig för att skapa en "jämlik" gymnasieskola. Att döma av resultatet verkar de tro, att jämlikhet uppstår när alla elever tvingas göra samma saker. Den socialdemokratiska regeringen låter alla elever läsa samma kurser i matematik, engelska, samhällskunskap m m. Men för oss liberaler är det en självklarhet att gymnasiet måste bejaka ungdomarnas olika intressen och framtidsplaner. Eleverna har tillbringat i med att få den bas som alla behöver. De behöver inte få till av samma sak. En mycket stor andel elever, , hoppar av sin gymnasieutbildning. I det gamla linjegymnasiet fullföljde sin gymnasieutbildning.9 Men orkar många inte hänga med, eftersom utbildningen blivit för teoretisk - och för lång. Andra känner att motivationen minskar när de inte ser vilken nytta de får av utbildningen i sitt framtida yrkesliv. Det är bättre att elever slutför en kortare yrkesutbildning, än att många - som - hoppar av utan slutbetyg. De personer som följde de tvååriga linjerna som fanns i gymnasiet , har klarat sig bra i yrkeslivet. Dagens avhoppare har däremot svårt att ta sig vidare varken med fortsatta studier eller genom att få ett arbete. tänker sig att elever som läser en tvåårig yrkesutbildning ska kunna komplettera den med lärlingsutbildning eller mer teoretiskt inriktade studier. Lärlingsutbildningar ska också kunna påbörjas tidigt under gymnasieutbildning, t ex genom att den skolförlagda undervisningen tar hälften av skolveckan, medan den andra hälften av utbildningen genomförs på en arbetsplats. Mycket skoltrötta elever skall erbjudas lärlingsutbildning med låga krav på teoretiska studier och i stället senare erbjudas vuxenutbildning. vill inte skapa tvååriga yrkeslinjer för att spara pengar åt staten, men om man räknar med att en tredjedel av eleverna på dagens yrkesprogram väljer en tvåårig utbildning, skulle reformen inbringa en dryg miljard till statsbudgeten. räknar med att ett successivt införande skulle spara ca en miljard för kommunerna. Dessa resurser ger möjlighet för kommunerna att göra kvalitetssatsningar i skolan. anser att alla elever ska läsa kärnämnen, men att elever som vill gå direkt ut i yrkeslivet ska kunna läsa ämnena och med ett annat innehåll. När inte alla elever måste stöpas i samma form, kan eleverna som siktar på vidare studier redan från början av gymnasieutbildningen mötas av krav som är bättre anpassade till deras förutsättningar. Studierna ska avslutas med en internationellt jämförbar studentexamen, som ger behörighet till högskolestudier. Det ska också finnas lärlings- och yrkesexamina. Det behöver göras en satsning på naturvetenskap och teknik. anser att teknikprogrammet ska ge en kompetensnivå som motsvarar det tekniska basåret på högskolorna. Det är slöseri med resurser att högskoleutbildning ska ägnas åt grundläggande kunskaper som bäst lärs ut på gymnasienivå. Gymnasiebetygen ska väga tyngre vid antagningen till högskolan. Högskoleprovet är ett bra komplement för de elever som senare i livet kommit ikapp kunskapsmässigt, men det är ett bekymmer att det blivit så svårt att ta sig in på högskolan direkt från gymnasiet. Det måste bli ett slut på att elever tvingas läsa upp betyg i vuxenutbildningen trots att de redan har kunskaper som är tillräckliga för att tillgodogöra sig den utbildning de sökt. För att få allmän behörighet till högskolan borde det krävas ett andra främmande språk. Betyg i ämnen som har stor betydelse för den högskoleutbildning studenten söker, ska väga tyngre än ämnen som har mindre betydelse. anser att de hobbykurser som eleverna kan läsa inom gymnasiets ram, ska slopas. Alla kurser ska bidra till att eleverna når målen för utbildningen. Det individuella valet ska därför minskas till förmån för karaktärsämnen. Detta är några punkter i gymnasiepolitik. Att vi inte beskriver den mer utförligt här beror på att ännu inte behandlat den motion vi skrev med anledning av regeringens gymnasieproposition (prop 2003/04:140). Inför rätt att läsa in gymnasiet som vuxen Eftersom så många går ut gymnasiet utan fullständiga betyg, är behovet av vuxenutbildningar stort. Vuxna har dock ingen absolut rätt att läsa på komvux, även om de saknar betyg i viktiga ämnen från gymnasiet. Bara för utbildning på grundskolenivå finns rätten att kompensera som vuxen. Många kommuner låter vuxna läsa ändå, men det ska inte behöva vara så att man måste bo på rätt ställe för att få studera. vill därför att de som inte har läst ett fullständigt program på gymnasiet ska ges rätt att läsa in en motsvarande utbildning som vuxen, så att de når allmän behörighet för att läsa på högskolan. räknar med att kunna finansiera denna reform genom att avskaffa möjligheten till konkurrenskomplettering på komvux. Det innebär att studenter som redan har betyg i ett ämne, men vill höja det för att öka sina chanser att komma in på högskolan, inte längre ska kunna göra det. Konkurrenskompletteringen har lett till en ond cirkel som gör att alltfler elever måste läsa i onödan på komvux. Om reform ändå innebär en merkostnad, får kommunerna göra prioriteringar så att de som läser på komvux, trots att de redan har en avslutad gymnasieutbildning, får komma i andra hand. Axel Darvik (fp) "Det är dags att göra upp räkningen" av , professor vid . Tabell 4.5.B i Officiell statistik för förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning. , del 1 avseende 2003. Skolvärlden nr 1, 2004. : "Utan fullständiga betyg - varför når inte alla elever målen?" , rapport 190. , rapport 2004:11. SNS välfärdsråd 2003: "Den svenska skolan - effektiv eller jämlik?" officiella statistik om förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning , tabell 3.1.A för och motsvarande tabeller för övriga skolformer. expertgrupp för studier i offentlig ekonomi: "Konkurrens bildar skola - en om friskolornas betydelse för de kommunala skolorna". Tabell 4.5.A i Officiell statistik för förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning, del 1, avseende 2003, och motsvarande tabell avseende /95.