mot · GS02Sf277 · 2004-10-01 00:00:00 — presenterades delbetänkandet God man för ensamkommande flyktingbarn (SoU 2003:51), vilken föreslog att ensamma flyktingbarn ska få starkare skydd. Varje barn får en särskild företrädare som ska ta till vara barnets intressen, både i ekonomiska frågor och vad gäller till exempel barnens boende. Vidare skall möjligheterna att utse särskild förordnande vårdnadshavare öka. I pågår arbetet med att omsätta utredningens förslag i en proposition, som enligt UD kommer att presenteras . anser det vara angeläget att propositionen landar på bord omgående. uppmanar regeringen att i enlighet med beslut återkomma med förslag vad gäller möjlighet att sluta avtal med ett antal kommuner om mottagande av ensamma barn, att endast bör ansvara för att utreda de ensamkommande barnens asylskäl samt att den kommunala bör ha det entydiga ansvaret för de ensamkommande barnen redan vid ankomsten. 5Förebyggande av flykt och återvändande En samordnad politik för att bidra till att förebygga och/eller undanröja orsaker till flykt och påtvingad migration ska vara ett viktigt inslag i internationella agerande såväl bilateralt som multilateralt. Här bör inte minst olika FN-organ som t.ex. få ett kraftfullt stöd. UNHCR spelar en mycket viktig roll i arbetet med att hjälpa flyktingar runt om i världen. Dessvärre är det en organisation som har svårt att få de reguljära resurser som arbetet kräver. I ekonomisk-politiska motion med anledning av regeringens budgetproposition , föreslås därför ökade svenska anslag till UNHCR. Det handlar i dessa sammanhang emellertid om utvecklingstendenser på mycket lång sikt, varför sådana insatser inte kan ställas mot en solidarisk mottagning av asylsökande i vårt eget land. u-landsbistånd riktas, och ska i hög grad riktas, till de fattigaste länderna och endast i liten utsträckning till de länder varifrån det stora flertalet asylsökande från tredje världen till kommer. Antalet som söker asyl i är litet, och minskar, i förhållande till det stora antalet flyktingar som finns och även fortsättningsvis kommer att finnas i tredje världen. Oavsett om antalet asylsökande i de rika länderna varit stort eller ej har det alltid varit svårt för de internationella hjälpinsatserna att uppbringa tillräckligt ekonomiskt stöd för bistånd till de många flyktingarna i tredje världen. Stöd i närområdet har varit alltför eftersatt i internationell flyktingpolitik. har tillsammans med andra nordiska länder hört till dem som gått främst när det gäller att ställa upp för de internationella hjälpinsatserna. Det arbetet skall ytterligare intensifieras. I den mån ökade hjälpinsatser minskar antalet som ser sig tvingade att ge sig iväg och söka skydd längre bort är det givetvis mer än välkommet för den enskilde. Ökat stöd i närområdet får dock aldrig tas som intäkt för en mer restriktiv asylpolitik i länder. Att tvingas lämna sitt hemland för oviss tid är för många flyktingar och deras anhöriga ett svårt beslut med följder för den enskilde som kan vara mycket svåra att hantera. För många framstår möjligheten att återvända hem som helt otänkbar. Så var fallet för alla dem som flydde undan kommunismen . För andra åter är längtan att i en inte alltför avlägsen framtid kunna återvända hem till ett land där det åter blivit möjligt för dem att leva utan hot, det som gör tiden på flykt möjlig att uthärda. Viljan och förmågan att förverkliga drömmen om ett återvändande beror alltid på hur situationen i hemlandet förändras. Det är något som aldrig kan förutses. Stöd till återvandring för den som såönskar är ett viktigt inslag i en human flyktingpolitik. Viljan att återvända är individuell och all återvändarpolitik måste fullt ut respektera den enskildes valfrihet. Det samhälle som tar emot flyktingar måste också vara berett att låta dessa människor stanna. Konjunkturskäl får aldrig vara orsak till att stimulera ett ökat återvändande av flyktingar. 5.1Höj den totala flyktingkvoten Drygt 20 miljoner människor är enligt UNHCR på flykt i världen. Många av de länder som tar emot mest flyktingar är själva ofta plågade av konflikter, fattigdom och förtryck. Ett stort antal befinner sig i länder som , , , och . Flertalet av världens flyktingar når aldrig särskilt långt. Drygt hälften av dem är internflyktingar, d.v.s. flyktingar inom sitt eget land. En stor del av dessa flyktingar är särskilt utsatta för hot och repressalier i sina hemländer, har krigstrauman och lägerboende bakom sig. har UNHCR tillsammans med ett antal länder i den rika delen av världen samarbetat om att ta emot s.k. kvotflyktingar för att möjliggöra för de värst utsatta och för dem som aldrig lyckas söka asyl på egen hand att få en . 18 länder i världen, däribland , tar emot kvotflyktingar. skulle enligt riksdagsbeslut ta emot 1 840 kvotflyktingar . Trots detta fördes endast 890 flyktingar och övriga skyddsbehövande till , för övrigt en minskning med 125 överförda flyktingar. Regeringen har inte givit någon tillfredsställande förklaring till detta misslyckande att verkställa beslut. Mottagande av flyktingar från världens stora flyktinghärdar är en viktig del av en liberal flyktingpolitik. Enligt uppfattning är den svenska flyktingkvoten alltför begränsad. Mot bakgrund av de enorma flyktingströmmar som finns runt om i världen och att de allra flesta flyktingar ej någonsin lyckas söka asyl på egen hand, anser att , liksom övriga kvotflyktingmottagande länder, kraftigt bör höja ambitionerna när det gäller flyktingkvoten. Det är vidare angeläget att verkar för att fler länder i världen åtar sig att ta emot kvotflyktingar. Mottagandet av kvotflyktingar bör förbättras, exempelvis vad gäller vård av människor med svåra trauman bakom sig. har enligt uppfattning ett ansvar att vara ett föredöme när det gäller att ta emot kvotflyktingar. 6En gemensam europeisk flyktingpolitik De senaste årens skärpning av asylpolitiken i samtliga EU-länder är oroväckande. För att se till att alla länder tar sitt ansvar krävs det gemensamma regler i unionen. liberalerna står därför bakom arbetet inom EU om att skapa en gemensam flyktingpolitik. Den gemensamma politiken skall utformas med minimiregler som bevarar det enskilda landets möjlighet att föra en mer solidarisk politik. En gemensam flyktingpolitik som utformas på detta sätt medför att alla medlemsländer tvingas ta ansvar. Arbetet med att utforma en gemensam asyl- och flyktingpolitik i EU befinner sig i en formativ fas. har dock fokus kommit att hamna på hur EU ska kunna hålla flyktingar borta från snarare än hur vi ska kunna hjälpa människor i behov av en . Asylrätten har kommit att uppfattas som ett problem snarare än som en mänsklig rättighet. Den tendens som kan skönjas att sviker sitt humana uppdrag är mycket allvarlig. Andra länder och regioner ser på som en förebild och tar efter den praxis som bildas i . En mer restriktiv europeisk flyktingpolitik riskerar därför att leda till en kraftigt förvärrad flyktingsituation i världen genom att fler länder följer exempel. kommer aldrig att acceptera förslag som åsidosätter asylrätten, såsom exempelvis att inrätta s.k. skyddszoner för asylsökande. ser med oro på att denna fråga återigen förts upp på EU:s dagordning. Den måste inom EU med kraft motverka asylförslag som bryter mot internationell flyktingrätt. Europasamarbetet har alltsedan starten präglats av att visioner satts upp, som många ifrågasatt om de verkligen kan förverkligas. Det spännande med samarbetet är att många av de högt ställda målen, trots tillfälliga motgångar, har uppnåtts. Vad gäller flykting- och invandringsfrågor har dock de humana visionerna allt som oftast lyst med sin frånvaro. Detta måste ändras. Vårt engagemang får inte göra halt vid gränser. Som liberaler tar vi strid med dem som vill bygga "Fästning ". Människors lika värde oavsett nationalitet måste alltid hävdas. Ur respekten för den enskilda människan växer internationalismen. Asylrätten på grund måste värnas inom ramen för en gemensam europeisk flyktingpolitik. Den regeringskonferens som avslutades i fick till resultat att de s.k. Schengenreglerna görs till en del av . I ingår bl.a. inrättande av en gemensam europeisk flyktingpolitik. Rättigheterna för tredjelandsmedborgare som lever i unionen skall stärkas. Vi anser att samma rättigheter och skyldigheter ska gälla för medborgare från ett tredjeland, som lagligen vistas i unionen, som för EU-medborgare överallt i unionen. EU och dess medlemsstater måste på plats bekämpa orsakerna till att människor tvingas fly och bege sig till andra länder. Genom vårt medlemskap i kan vi verka för att mobilisera omfattande stöd till de människor som tvingas på flykt genom ett mer direkt stöd till grannstater som ger dem skydd. Detta är inget alternativ utan utgör ett komplement till att ge människor som faktiskt flyr skydd. vill ha en europeisk flyktingpolitik som bättre fördelar flyktingströmmar mellan de europeiska länderna och där den gemensamma flyktingpolitiken är ett golv för de enskilda ländernas lagstiftning. En enskild medlemsstat ska alltid ha möjlighet att ha en liberalare flyktingpolitik än vad de gemensamma reglerna föreskriver. Vi vill att den europeiska, såväl som den svenska, flyktingpolitiken ska vara mer human än den är . är en överenskommelse mellan EU:s medlemsländer om vilken stat som har ansvaret för prövningen av en ansökan om asyl som framställs i något av EU-länderna. Förhandlingarna om den s.k. , vilken skall ersätta den tidigare , slutfördes . Genom II kommer frågan om asylland bli en del av EU:s gemenskapspolitik. bygger på tanken att alla medlemsstater har samma förutsättningar att ge skydd åt asylsökande. En asylsökande ska därför som huvudregel få sin ansökan prövad i det första land där han kan få skydd. En förutsättning för att ska uppnå sitt syfte är att gemensamma minimiregler införs, en harmonisering av EU-ländernas asylrätt. Det finns dock problem med utformningen av som den ser ut . För det första är reglerna i konventionen mycket komplicerade och svårförutsägbara för den asylsökande. Detta innebär att rättssäkerheten för den enskilde blir lidande. Enligt regler blir det första EU-land dit den sökande kommer ansvarigt för prövningen, även om det bara har varit fråga om en genomresa. Denna bestämmelse är ytterst svårförutsägbar för de asylsökande. De kan vara på väg till för att söka asyl just här eftersom de har vänner eller släktingar i landet. De råkar ta fel färdmedel eller fel färdväg och återsänds till eller . För det andra är tidsfristerna vid tillämpningen av konventionen ett problem. Tidsfristerna ska garantera att den asylsökande inte behöver vänta under en alltför innan frågan om ansvarigt land är avgjord. I praktiken accepterar EU-länderna ofta att överta ansvaret för en asylansökan även om en tidsfrist har överskridits. Den asylsökande kan inte åberopa att tidsfristen har överskridits och att han därför har rätt att stanna i det land där han har sökt asyl. Det är endast den stat som ska överta prövningen som kan göra denna invändning. För den enskilde asylsökande innebär detta att han kan få vänta under en mycket i ett land innan hans asylansökan över huvud taget börjar prövas. I sammanhanget är det viktigt att slå fast att regeringen inte kan smita undan sitt ansvar för den svenska flyktingpolitiken genom att gömma sig bakom EU-samarbetet. ska vid behov utnyttja de möjligheter som finns att föra en mer human politik än vad som följer av det gemensamma regelverket. Så har dock hitintills mycket sällan varit fallet. Som exempel kan nämnas den ytterst restriktiva praxis som utvecklats vad gäller att göra avsteg från . Det mest talande exemplet är ett beslut från om att avvisa en 16-åring till trots att nämnden konstaterade att avvisningen riskerade att leda till att pojken tog sitt liv. Efter medietryck ändrade nämnden sitt beslut, men det hindrar inte att exemplet visar att i betydligt högre grad borde tillämpa möjligheten att göra undantag från tillämpningen av . Det måste finnas större utrymme för att av starka humanitära skäl, t.ex. på grund av sjukdom eller familjeanknytning, låta asylprövningen ske i . 6.2Human flyktingpolitik minskar människosmuggling Antalet som söker sig andra vägar än den legala in till EU-länderna ökar, inte minst som en följd av de allt högre murar som staterna sätter upp för människors möjlighet att röra sig över gränserna. Enligt det internationella centret för migration (ICMPD) i smugglas flera hundra tusen människor in illegalt i EU . Flera FN-rapporter visar att människosmugglingen ökar lavinartat. Merparten av de invandrare som tar sig till på ett olagligt sätt har kommit från forna , , , , och . har vi kunnat bevittna flera tragiska exempel på följderna av människosmugglingen till . Händelsen i då 58 människor påträffades döda i en lastcontainer är ett av de mest fruktansvärda exemplen. Tyvärr har debatten härefter kommit att fokusera på hur människosmugglarna ska bekämpas i stället för att fokusera på bristerna i medlemsländernas nuvarande asyl- och flyktingpolitik. Förslag har lagts fram om att skärpa och harmonisera straffen för människosmuggling. Sådana åtgärder är nödvändiga för att komma åt människohandel där kvinnor och barn hänsynslöst utnyttjas. Förslagen tar dock inte enbart sikte på människohandel utan syftar även till att straffbelägga människosmuggling med eller utan vinstsyfte. Enligt uppfattning är detta helt oacceptabelt. Det får under inga som helst omständigheter införas sanktioner mot människosmuggling där vinstsyfte saknas hos smugglarna. Den ökande människosmugglingen är i huvudsak ett resultat av att EU:s medlemsstater, med olika skärpta procedurregler, gör det allt svårare för människor att få sin asylfråga prövad. Att göra ytterligare skärpningar i bekämpandet av människosmuggling är enligt vår uppfattning fel väg att gå. Hårdare regler kommer bara att leda till än vidrigare förhållanden för dem som smugglas. fattade EU beslut om det s.k. asylprocedurdirektivet, vilket bl.a. innehåller minimiregler vad gäller mottagande av asylsökande, regler om hur flyktingrätten skall tolkas och om hur asylproceduren skall se ut. är positivt inställt till en gemensam asylpolitik utformad utifrån minimiregler, så att det enskilda landet kan gå före i nationell lagstiftning, men anser liksom UNHCR, Amnesty med flera människorättsorganisationer att miniminivåerna i direktivet är alltför låga och att direktivet inte är tillräckligt för att binda medlemsstaterna till att upprätthålla en adekvat standard vad gäller asylprocessen. Strävan måste vara att ta fram gemensamma minimiregler på så humanitär nivå som möjligt. Annars sätts praxis av de mest restriktiva staterna, eftersom effekten blir att asylsökande söker sig till de stater där sannolikheten att få asyl är störst. 6.3Rättslig prövning av transportörsansvaret En annan bidragande orsak till den ökade människosmugglingen är förutom viseringsreglerna, även det s.k. transportörsansvaret. Det senare innebär att myndigheterna genom att böteslägga transportörer ska få transportbolag i utfärdslandet att bedöma varje resandes möjlighet att få asyl. Vi anser att transportörsansvaret inte skall tillämpas av . liberalerna anser att EU-lagstiftning som grundregel alltid skall genomföras och att skall respektera andra internationella förpliktelser som vi åtar oss. Även om vi är starka motståndare till transportörsansvaret är det därför inte självklart att skall strunta i att genomföra ett framförhandlat direktiv. Dock har kritik framförts mot direktivet bl.a. från UNHCR och Amnesty som menar att transportörsansvaret strider mot FN:s konvention om flyktingars rättsliga ställning (1951), den s.k. , och den av folkrätten erkända asylrätten. Samtliga EU-länder är bundna såväl av som av FN:s deklaration om mänskliga rättigheter. EU bör inte ha möjlighet att anta lagstiftning som strider mot internationella åtaganden som medlemsstaterna har gjort. I sammanhanget är det också centralt att notera att EU gång på gång slagit fast att är grunden för den gemensamma politiken på asylområdet. Vi välkomnar därför en rättslig prövning av transportörsansvaret. Vår bedömning är att transportörsansvaret inte är förenligt med , men om skulle komma fram till motsatt slutsats bör följa detta domslut. EU:s strikta visumpolitik utgör ett stort hinder för människor att ta sig till , vilket gör att människosmugglingen ökar. Dagens praxis att visumbelägga över 100 länder som inte är välmående demokratier är inte värdigt det demokratiska . Grundregeln måste vara att människor har rätt att resa in fritt i EU, inte tvärtom. krävs visering för resa till från flertalet länder i världen. Den gemensamma listan över viseringspliktiga länder har växt ytterligare med anslutning till . Bland de viseringspliktiga länderna finns alla de varifrån de flesta asylsökande i och EU kommer. Viseringspolitiken används på ett oacceptabelt sätt för att göra det svårare för människor med skyddsbehov att söka asyl i . Listan över viseringspliktiga länder får inte tillåtas växa ytterligare utan skall aktivt verka för att listan görs kortare. 7En rättssäker och human asylprocess Nuvarande instansordning med som första instans och som överprövningsinstans har tjänat ut. Formerna för asylprövning i de båda myndigheterna ger inte längre tillräckligt underlag för det nödvändiga allmänna förtroende som verksamheten förutsätter. Rättssäkerhet och tilltro till asylhanteringen kräver , precis som den parlamentariska kommittén Ny instans- och processordning i utlänningsärenden (NIPU) föreslagit i sitt slutbetänkande Ökad rättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16) att asylprövningen görs om till en process under domstolsliknande former där renodlade tvåpartsförhandlingar förs med den asylsökande närvarande. Samtliga partier, till slut även Socialdemokraterna, har sagt sig vilja lägga ned () och skapa en ny rättssäkrare asylprocess. Detta till trots har nedläggningen av UN utvecklats till en sorglig långbänk i svensk politik. Därför välkomnar att regeringen i årets budgetproposition föreslår en nedläggning av som ersätts av en process i läns- och kammarrätt. En särskild utredare skall förbereda och vidta åtgärder för att inrätta ny instans- och processordning . Regeringen avser att presentera en lagrådsremiss . Det är hög tid. Det är angeläget att ett förslag om en ny instans- och processordning i utlänningsärenden skyndsamt läggs på bord. Detta bör ge regeringen till känna. 7.1Problem med nuvarande ordning Att söka asyl är en mänsklig rättighet. För den människa som flyr från sitt hemland och söker asyl är beslutet i asylärendet livsavgörande. har det framförts en omfattande kritik mot och för bristande rättssäkerhet i utlänningsärenden och långa handläggningstider; många av de beslut som fattats har framstått som inhumana och obegripliga för allmänheten. De grundläggande problemen med nuvarande ordning är att de människor som kommer till och ansöker om asyl inte upplever att de får en rättvis prövning av sin sak och att denna prövning dessutom tar alltför . Det är därför svårt att få acceptans för de beslut som fattas. Den asylsökande är i huvudsak hänvisad till och skriftliga prövning av sitt ärende. I princip den enda kontakt som den asylsökande har med under asylprövningen är ett muntligt förhör. är det ytterst sällsynt med något annat än ett skriftligt förfarande. Ofta är grunden för avslagsbeslut att den asylsökande inte är trovärdig. När en persons trovärdighet ska bedömas skapas en betydligt större rättssäkerhet med en muntlig än en skriftlig process. har även ådragit sig allvarlig internationell kritik av bl.a. mot tortyr för att verkställandet av vissa av de beslut som fattats av och innebär brott mot FN:s konvention mot tortyr. Även Kommissionen för mänskliga rättigheter riktade hård kritik mot och handläggning av ett asylärende. I en forskningsrapport (Diesen m.fl, Bevis 2 Prövning av flyktingärenden, Juridik 1998) konstateras att lika fall inte behandlas lika, vare sig hos eller i , och att förutsägbarheten och därmed rättssäkerheten blir ytterst begränsad. Enligt forskningsrapporten finns det få rättsområden som präglas av samma rättsosäkerhet, godtycke och bristande likformighet som utlänningsrätten. Den tyngsta kritiken som riktas mot utlänningslagstiftningen är att lagstiftarna har försökt åstadkomma särlösningar för utlänningsrätten. I stället för att ärendet avgörs av en neutral och opartisk domstol är det nu samma myndighet, , som utreder och prövar den sökandes asylskäl. Enligt forskningsrapporten är den mest angelägna reformen som kan genomföras på flyktingrättens område att flytta över prövningen i asylärenden till förvaltningsdomstolarna, det vill säga länsrätt och kammarrätt. 7.2En fullständig tvåpartsprocess i asylärenden För att komma till rätta med problemen i asylhanteringen krävs att en processordning införs som innebär att den asylsökande och ställs som parter mot varandra i en muntlig förhandling enligt normala processprinciper. Den asylsökande får då sin sak prövad av en neutral och opartisk domstol. anser att tyngdpunkten i processen ska ligga i länsrätten, vilken ska utgöra första instans. är det samma myndighet (och ) som utreder och fattar beslut i asylärenden. Enligt liberalernas uppfattning ska endast utreda uppehållstillstånds- och medborgarskapsärenden samt vid klara bifallsärenden fatta beslut. I övriga fall ska , när ärendet är färdigutrett, göra en ansökan om avvisning till länsrätten. Länsrättens beslut utan krav på prövningstillstånd skall kunna överklagas till kammarrätten. Enligt vår uppfattning är avsaknaden av ett tvåpartsförfarande och muntlig förhandling den största bristen i dagens asylsystem. Det är därför centralt att den asylsökande får en prövning i tvåpartsförfarande . Att behöva leva i ovisshet och vänta på ett beslut är enormt psykiskt påfrestande. Vi påstår att på grund av de långa väntetiderna uppstår humanitära skäl som inte fanns från början. Det kan till exempel röra sig om psykisk ohälsa, att de asylsökande gifter sig med en svensk, eller får barn med en i bosatt person med permanent uppehållstillstånd. De allra flesta av dem som har väntat i på ett beslut från , och har de väntat lärt sig svenska, kanske haft olika praktikplatser och efter bästa förmåga försökt anpassa sig till det svenska samhället. Dagens långa handläggningstider måste radikalt förkortas. har statsmakterna genom olika åtgärder försökt förkorta handläggningstiderna utan påtagligt resultat. Det är därför hög tid att lagstifta om handläggningstider. anser att ska ha utrett ärendet och lämnat ansökan om avvisning till länsrätten . Länsrätten ska i sin tur sätta ut målet till förhandling från den tidpunkt ansökan kommit in till domstolen. Då kan de flesta asylärenden vara avgjorda . liberalerna anslår därför ytterligare till för för att ytterligare handläggare skall kunna anställas. Detta skulle betyda att besparingar för staten på cirka 416 miljoner skulle kunna göras. I motion med anledning av regeringens budgetproposition 2005 preciseras vår föreslagna anslagsförändring för utgiftsområde 8 ytterligare. Men att korta handläggningstiderna handlar egentligen inte om pengar. Det handlar framför allt om att bespara människor från onödigt mänskligt lidande. Ingen människa vill leva i fullständig ovisshet . Systemet med s.k. ny ansökan var ursprungligen tänkt att användas endast i undantagsfall. är det dock snarare regel än undantag att den som fått ett lagakraftvunnet avslagsbeslut lämnar in en ny ansökan. Antalet asylansökningar har ökat , även om vi såg en till synes trendmässig minskning . Mellan har även antalet inkomna nya ansökningar till stigit från 1 517 till 3 410. Det innebär att andelen nya ansökningar som lämnas in i förhållande till antalet avgjorda överklagade ärenden ökat något . Systemet med upprepade nya ansökningar skapar problem. Handläggningstiderna ökar genom att en stor del av UN:s arbete går åt till att behandla nya ansökningar.