mot · GS02Ub390 · 2004-10-04 00:00:00 — lägger mest medel i världen på skola men långt ifrån mest i världen på utbildning. En oproportionerligt stor andel av resurserna används till annat än undervisning, som lokaler och administration. Kostnaden per elev i skolan säger därför inte särskilt mycket om undervisningens resurser. I av och som kom 2003 visas att av den totala kostnaden per elev används i för att täcka undervisningskostnader. Kostnader för annan personal uppgår till av totalkostnaden, medan övriga löpande utgifter svarar för resterande av den totala elevkostnaden. Inget annat land, utom , har en tillnärmelsevis lika stor andel övriga löpande kostnader och inget annat land använder en så liten andel av den totala elevkostnaden till undervisning. Nedskärningarna drabbade undervisningen snarare än kringkostnaderna. Att skolan inte förmår styra resurserna till undervisningssituationen beror på en felaktig skolpolitik. I själva verket är det en logisk konsekvens av en skolpolitik som fokuserar på allt annat än kunskap och kunskapsförmedling. För regeringen är som nämndes inledningsvis skolans utanverk viktigare än dess innehåll. I den målstyrda, kunskapsorienterade och resultatuppföljande skola vi vill se kommer resurserna styras till utbildning, från administration och kringkostnader. Det finns inte en likvärdig skola i , vare sig sett till insatser eller resultat. Kostnadsskillnaderna mellan olika kommuner är stora och svåra att förklara. Det finns självfallet ett samband mellan till exempel hur glesbefolkad en kommun är och hur höga kostnaderna är. På samma vis blir kostnaderna för lokaler högre i storstäder. Men även sedan denna typ av kostnadsskillnader och skillnader som beror på elevsammansättningen räknats bort skiljer det - eller per elev och år - mellan de kommuner som har högst respektive lägst kostnader. I skolor i med elever från hela finns det elever som har en årlig skolpeng på som lägst och som högst . Skillnaderna i resultat mellan olika kommuner är betydande. Den kommun som ligger på plats tio från toppen har bättre meritvärden i genomsnitt än den kommun som ligger på plats tio från botten. är det inte märkligt att elevernas resultat blir olika i olika kommuner eftersom elevsammansättningen varierar, men även om hänsyn tas till andelen elever med annat modersmål än svenska eller andelen elever med högutbildade föräldrar med mera så kvarstår stora och oförklarade skillnader. 5.1Grunden för allt vidare lärande lägger grund för allt fortsatt lärande. Eleverna som lär sig alfabetet och enkel summering tar de första stegen på sin kunskapstrappa. Precis som man måste lära sig krypa innan man kan gå måste grunderna i läsning, räkning och skrivning finnas där för att den fortsatta skolgången skall fungera. När eleverna i de högre klasserna får läxor i historia och förväntas läsa in grunderna inför en lektion hamnar den som inte kan läsa ohjälpligt efter. Redan första året i skolan finns det stora skillnader mellan elevernas utgångslägen. Vissa börjar helt från början, andra kan både alfabetet och kan läsa och skriva litet. En flexibel skolstart hjälper skolan och eleven att hamna rätt i fas från början, men även med en flexibel start måste undervisningen bygga på varje elevs förutsättningar för att stimulera och utveckla. 5.2Lust att lära, beröm och uppföljning Men grunderna för vidare lärande handlar inte enbart om plus och minus, bokstäver och läsinlärning. Det handlar om själva inställningen till lärandet och skolan. Att få gå i skolan är en förmån och kan vara spännande. Ny kunskap, självkänsla och möjligheten att komma hem och visa att man lärt nya saker gör att barn växer. De flesta barn börjar skolan med stor tillförsikt och förväntan. Det är viktigt att denna förväntan inte grusas vare sig av oreda i skolan eller i inlärningen. Att lära sig saker är inte alltid en dans på rosor. Det tar tid och möda att bemästra nya färdigheter och kunskaper så eleverna måste också lära sig tålamod och uthållighet. För de elever som inte når målen skall det finnas tidiga insatser att sätta in. Hur dessa skall se ut måste för varje elev avgöras på skolledar- eller lärarnivå. Men ett par exempel är insatser av speciallärare, läxläsningshjälp, sommarundervisning och individuell undervisning. Men med en positiv inlärningsmiljö där barnens nyfikenhet och längtan till växt tas till vara kan grunden till en god utveckling läggas. Det är viktigt att tydliga mål och tydlig återkoppling ges . Beröm och kritik skall grundas på fakta och opartiskt övervägande. Det skall vara möjligt för föräldrar att begära betyg eller skriftliga omdömen . De skolor som såönskar skall kunna ge betyg eller skriftliga omdömen redan i skolans första år. På grund av de förbud som råder finns det begränsade erfarenheter av ett sådant system, men i småbarnsskolan Liten Lär ges omdömen om alla barns utveckling. I olika pedagogiska modeller och för olika barn finns säkert olika tidpunkter då det är lämpligt att påbörja omdömen och betygssättning. För de små barnen finns ingen anledning att styra detta från en nationell nivå - vare sig med förbud eller med pekpinnar. I en skola som styrs kvalitativt genom nationella kunskapsmål måste återkommande utvärderingar och ökad uppföljning få större betydelse. Mål utan uppföljning ger ingen styrning alls. Det finns olika kompletterande modeller för hur detta skall kunna ske. Två exempel är ett ökat bruk av nationella prov som stämmer av elevernas kunskaper i ett visst ämne respektive ett ökat bruk av inlärningsscheman som till exempel LUS. LUS är en förkortning och står för LäsUtvecklingsSchema. LUS är ett verktyg som hjälper förskole-, grundskole- och gymnasielärare att hålla reda på och följa elever i deras läsutveckling. 5.3Respekt, normer och arbetsro Tydliga regler som tillämpas konsekvent är en viktig förutsättning för en god inlärningsmiljö. Rektorn och skolans personal har ett viktigt uppdrag i att skapa en positiv kultur på skolan, en anda av god gemenskap och respekt för varandra. Beröm och uppmuntran bör vara självklara inslag i det arbetet. Eleverna har rätt till en lugn arbetsmiljö i skolan. Skolans inre arbetsklimat utgör en viktig framgångsfaktor för lärande. Dålig ordning, sena ankomster, ovårdat språk, mobbning och brist på respekt i vid mening, försvårar påtagligt goda resultat i skolan. Inte minst elever med inlärningsproblem far illa av en sådan skolmiljö. En skola där elever blir utsatta för mobbning eller fysiskt våld saknar förutsättningar för att ge alla elever en god kunskapsgrund. Den sjuåring, tioåring eller trettonåring, som utsätts för sparkar, slag, spottloskor, förnedring, förakt eller utfrysning har dåliga förutsättningar att lägga en gedigen kunskapsgrund till början på hans eller hennes liv. Där hamnade på 26 plats av 31 på listan över ordning i klassrummet. beskriver vikten av ordning och reda i klassrummet så här: På samma sätt finns det tre aspekter av klassrumsbeteende som är statistiskt säkerställda, positiva förhållanden med elevprestationer i område: elevernas uppfattning av i) lärar-elevrelation; ii) disciplinärt klimat i klassrummet; iii) förväntanstryck på prestation. (egen översättning) konstaterar också att socioekonomisk bakgrund ofta sammanfaller med det disciplinära klimatet. Skolor med högre socioekonomisk standard brukar ha bättre disciplin och ordning och reda. I boken påtalar författarna vikten av ordning i skolan. De refererar bland annat till en Educational Testing Survey som visade att "Allvarliga och mindre allvarliga förseelser är negativt kopplade till framsteg i prestation" (egen översättning). Författarnas syfte är att belysa klyftan mellan olika etniska gruppers prestationer i skolan. De har valt att undersöka hur skolor som ingår i KIPP (Knowledge is power program) och har vänt utvecklingen och arbetar för goda kunskapsresultat för alla oavsett ursprung. Ordning och efterlevnad av gemensamma regler är grundläggande för att få en fungerande inlärningsmiljö. En annan framgångsfaktor som nämns är att disciplinerat uppförande och disciplinerat arbete går hand i hand. Ett grundläggande verktyg i det arbetet är forskningsbaserade åtgärdsprogram för en skola med trygghet, respekt och arbetsro. Dessa tankar utvecklas i en särskild motion, Trygghet och studiero. Det bör även vara ett krav att forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning används. Det har visat sig att vissa "hemsnickrade" program faktiskt kan öka i stället för minska mobbning. Det innebär metoder för att tidigt upptäcka och förebygga mobbning i skolan och att tidigt hjälpa dem som är mobbade och förhindra mobbarna att fortsätta kränka. Den som blir mobbad skall inte behöva byta skola, eftersom det sänder fel signaler och kan framstå som ett skuldbeläggande av den som drabbats. Alla skall kunna känna trivsel i skolan, därför måste skolan präglas av respekt, ordning och arbetsro. Alla våldsbrott som begås i skolan skall anmälas av skolan. Mobbning skall behandlas utförligt i lärarutbildningen och i fortbildningen. Föräldrarna är elevernas största tillgång i kunskaps- och personlighetsutvecklingen. Lärarna skall leda elevernas utveckling under uppväxtåren. Men lärarnas uppgift att bistå dem i utvecklingen till fria och ansvarsfulla individer är också viktig. Inte minst för elever med bekymmersamma hemförhållanden kan lärarna spela stor roll. Lärarna måste fåökade möjligheter att på ett tillfredsställande sätt utöva sin profession. Det centrala för lärarna är att bringa eleverna kunskap men det krävs också sociala och pedagogiska kunskaper. Allt fler barn tillbringar borta från hemmet, i skolan och på fritis. Från att ha berört ett fåtal är det nu ett vardagligt inslag för de flesta. Kvalitet och utformningen varierar kraftigt. som kostnaderna ökat för verksamheten per barn har avgiftsfinansieringsgraden minskat från . Många fritids både lokal- och verksamhetsintegreras. Oftare är det lokalintegration som genomförs, läxläsning och annan skolrelaterad verksamhet får sällan något större utrymme. Precis som det är viktigt att få en skola som passar eleven, med en pedagogik och en stimulans som är individuellt anpassad är det angeläget att elevens fritidsverksamhet fungerar. Skolbarn har ofta längre dagar än vuxna. De börjar på fritis redan innan skoldagen börjar och lämnar inte fritis förrän de vuxna lämnat jobbet. Om tiden på fritis används väl kan en del av läxläsningen skötas där. Om fritis kan ge stöd vad gäller läxor och stimulera lärande får barn till föräldrar som inte kan vara behjälpliga med skolarbetet ett extra välbehövligt stöd. 6.1Bygga vidare på kunskaperna Tiden mitt i grundutbildningen är spännande. Eleverna vidgar sina vyer, börjar läsa nya ämnen och är på väg in i tonåren. Uppgifterna som läggs på eleverna blir mer krävande och med högre krav bör också ställas krav på uppföljning. Det är nu elever som saknar de nödvändiga, grundläggande kunskaperna i att räkna, skriva och läsa på allvar kan börja halka efter. Om inte eleverna fångats upp tidigare måste lärarna i mitt i se och bistå elever som inte hunnit med. Här måste också de elever som har specialintressen och begåvningar uppmärksammas och uppmuntras. 6.2Utveckla både starkare och svagare sidor Om första år ägnas åt att lära grunderna måste undervisningen mitt i utgå ifrån att eleverna hunnit olika långt och har olika intressen. Kunskapsinhämtning är hårt arbete som kräver mycket av eleven. Varje talang skall tas till vara, men enkom talang räcker inte. All undervisning är inte lustfylld och ansträngningar, repetition och tankemöda krävs av eleven. För att kunskapen skall bli levande måste fakta, förståelse, färdighet och förtrogenhet samverka. När faktainformation förstås och kan användas och jämföras med annan kunskap blir kunskapsbilden klarare. Skolan har två uppgifter när det gäller innehållet i utbildningen; dels att ge alla elever en bred allmänbildning som gör att de kan förstå och vara delaktiga i samhället, dels en individuell inriktning utifrån elevens intressen och fallenhet. Den allmänbildande delen, som alla elever skall ta del av, bygger på att alla elever skall lära sig kommunicera, kalkylera och kreera. Kommunikation handlar om språk, att förstå och kunna uttrycka sig i tal och skrift. Kalkylering behövs för att kunna lösa problem, analysera för- och nackdelar och fatta väl avvägda beslut. Kreativitet - att skapa, se samband mellan uppgifter, uppfinna och förfina saker och idéer - är en egenskap alla behöver. Översatt i skolämnen betyder det att alla skall få grundläggande färdigheter i till exempel svenska, matematik och engelska. Denna grundläggande kunskapsbas kräver huvuddelen av den obligatoriska tiden i skolan. Utan dessa grundläggande färdigheter är det svårt att ta till vara sina demokratiska rättigheter och skyldigheter och förstå begrepp som demokrati, frihet, jämlikhet och trygghet. Denna gemensamma kunskapsbas skall alla elever dela. För att det skall bli verklighet måste alla elever också uppnå målen i samtliga dessa ämnen. Inom den individuellt valda delen kan fördjupningskurser i de grundläggande ämnena och ämnen med specialinriktning finnas. Tanken bakom detta är att alla elever skall få möjlighet att tidigt odla sina specialintressen och talanger. I de självvalda delarna skall även ett ökat utbud av praktiska ämnen erbjudas eleverna. Vikten av att fåägna sig åt det man vill och är duktig på kan inte nog understrykas. Framgång och vetskapen om att man kan lyckas i favoritämnet kan lyfta en elevs hela inställning till sin egen förmåga och kapacitet. Det är viktigt att redan i lägga grunden för goda spiraler i inlärningsprocessen. 6.3Skolmiljö och återkoppling av kunskapsinnehåll Tiden mitt i är en förändringstid. Världen växer, klassen blir större, ämnena och utmaningarna fler. Många byter kamrater och både den fysiska och den emotionella utvecklingen går olika fort för olika individer. Det måste finnas en acceptans, till och med en uppmuntran, från skolans sida för eleverna att gå sina egna vägar. Att bli hela, självständiga människor men också olika i sin kunskapsbana. Eleverna måste mötas av höga förväntningar och utgångspunkten måste vara att alla kan lära. Om skolan utgår ifrån att elevernas bakgrund - invandrarbakgrund, lågutbildade föräldrar eller högutbildade föräldrar - är avgörande för elevernas resultat, så blir det lätt en självuppfyllande profetia. Utgår man däremot från att det främst är skolans och undervisningens kvalitet som avgör hur eleverna lyckas och bemöter alla med höga förväntningar, dåär chansen mycket större att de går ut skolan med goda resultat. som alla elever skall mötas av höga förväntningar är det viktigt att ta hänsyn till att alla elever är olika och att det därför är viktigt att individanpassa utbildningen och ha stor flexibilitet vad gäller undervisningsmetoder. I slutsatser av 2000, "Hur förbättra både kvalitet och likvärdighet - slutsatser från 2000", konstateras att "Skolkulturer tycks spela roll: elever tenderar att prestera bättre i skolor som utmärks av höga förväntningar, lust att läsa, fasta ordningsregler och goda relationer mellan lärare och elever." vill införa ett betygssystem i tio steg senast från årskurs fem. Utöver de nationella betygen bör skolorna ha frihet att själva utforma system för information till hemmen utifrån egna kriterier. Det viktiga är att alla elever och föräldrar redan från början i skolan får tydlig information om hur skolarbetet fortskrider. 7.1Ge de kunskaper varje elev har rätt till Det skall inte kunna inträffa att många elever når i utan att kunna läsa och skriva ordentligt, eller att ingen har uppmärksammat att en elev har dyslexi. Tyvärr är det så på alltför många håll . Elever i måste ges förutsättningar att nå fullständiga betyg. Det går inte att tvinga på någon kunskap. Elever som inte vill lära sig kommer inte att tillgodogöra sig undervisningen. Men grundinställningen måste vara att alla elever i skall nå målen. När kunskapsrätten är genomförd skall alla mål nås före gymnasiet. Självklart skall kraven för behörighet till gymnasiet inte sänkas - även framgent skall minst godkänt i svenska, engelska och matematik krävas för inträde på de nationella programmen. För dem som behöver lite extra tid och extra undervisning skall det ges. Det kan behövas olika för olika elever att nå skolans kunskapsmål. För de flesta kan säkert vara ett riktmärke, men ingenting hindrar att en del elever kan klara att nå målen snabbare, som andra kan behöva mer tid på sig. Det är att kunskapsmålen kan nås som är det viktiga, inte i första hand vilken tid det tar. Detta gäller såväl hela den samlade mål som målen i enskilda ämnen. Diskussioner kring extratid i skolan handlar ofta om ett tionde år, som påbyggnad av det nionde. Det är fel sätt att se på flexibilitet och extratid. Det är grunderna som måste sitta och ges tid för att eleverna inte skall halka efter. De flesta barn som behöver lite extra undervisning eller rent av ett helt skolår till behöver det ofta tidigt - så att deras kunskaper och ibland också mognad hinner ikapp. Ett barn som genomlever hela sin skoltid med att ligga efter, vara sen och inte hänga med får det onödigt svårt i skolan. handlar det om att hinna ikapp efter en svår period i livet - föräldrars skilsmässa eller död - ibland om inlärningssvårigheter eller motsvarande. Skollagen ger möjlighet till extraår för elever som behöver, men den utnyttjas ytterst sällan. kanske det räcker med , ibland behövs en termin till. Det viktiga måste vara att eleven får en stabil grund att stå på för att kunna gå vidare. Det finns goda exempel på hur sommarskolundervisning gett mycket goda resultat på . Det kan dels handla om en annan lärares undervisning, dels att eleven insett allvaret i att bli underkänd. 7.2Bygga vidare på de starkare och stötta de svagare sidorna Utbildningen skall ge eleverna kunskap. Det är det grundläggande målet. Det eleverna lär sig skall vara mätbart och skall mätas. Det skapar en möjlighet till uppföljning och utvärdering - både av undervisningen och elevernas tillägnande av densamma. Det viktiga är att eleverna når målen i ämnena, inte hur vägen dit ser ut. I fallet med elever som inte når målen i till exempel idrott och hälsa är problemet sällan att de får för lite undervisning, utan att de inte tar till sig eller aktivt deltar i den undervisning som ges. Skolorna måste själva finna vägar att entusiasmera sina elever att röra på sig och delta i undervisningen. Huruvida detta sker genom fler timmar eller ökat utrymme för dans och rytmik eller föreningsliv är upp till varje skola att avgöra. Larmrapporterna är många om barn och ungas ökande övervikt och stillasittande. Gång på gång konstateras att elever måste nås på nya sätt, då skolidrotten inte lyckas få alla att delta. Utvärderingar visar att det blir mycket lättare för skolans professionella att utforma verksamheten så att den fungerar när politiska pekpinnar som timplaner inte sätter käppar i hjulet. Det finns mycket kvar att göra vad gäller att få barn och unga att röra sig mer. Debatten bör nu dels handla om hur rörelse kan stimuleras, dels hur de goda exemplen från timplaneförsökets skolor kan tas till vara. För att eleverna skall kunna nå målen krävs att de följer undervisningen. Lärare och skolledare skall få ett tydligt mandat att tillrättaföra elever som skolkar eller stör undervisningen. Pedagogisk frihet måste mötas av en faktisk möjlighet att verka. Undervisningen måste alltid säkerställas för elever som har skolplikt, men elever som stör skall kunna ges enskild undervisning. En flexibel skola är till för att höja kunskapsnivån, för att skapa tydligare krav och möjligheter att fånga upp förutsättningar och intressen. Oavsett vilka ämnen eller kurser eleven går skall de vara utvecklande och stimulera analytiskt, kritiskt tänkande. För elever med intresse eller fallenhet för praktiska ämnen skall givetvis dessa uppmuntras, likaväl som teoretiska ämnen. Det är lika fel när en praktiskt begåvad och intresserad tjej med höga betyg lotsas in på naturvetenskapsprogrammet om hon har förutsättningarna men inte längtan efter att klara det, som att killen med toppenbetyg inte uppmuntras till studieförberedande program enbart för att hans föräldrar jobbar på golvet i industrin. Utan hantverkare stannar . Utan forskning på toppnivå halkar efter. Det ena utesluter inte det andra, utan tvärtom förutsätter bägge varandras existens. Lärare, studievägledare och föräldrar har ett stort ansvar att bistå varje barn, varje ung människa att hamna på rätt väg. Och måste det vara förutsättningar, inte fördomar som styr. 7.3Bygg en bred kunskapsplattform för framtiden - betyg och individuella kunskapsplaner En viktig princip för den moderata skolpolitiken är att skapa större frihet i elevernas studietakt. Varje elev skall ha en kunskapsplan som utgår ifrån de nationella kunskapsmålen där eleven kan välja att studera olika ämnen i olika takt. Den individuella kunskapsplanen är ett verktyg för att nå en individualiserad skola. Det åligger skolan att tillsammans med föräldrarna tillse att eleven bedriver studier i den omfattningen att de nationella kunskapsmålen och elevens egna mål nås. De bör göras gemensamt av elever, föräldrar och lärare. Exakt hur utformning av kunskapsplanen eller tillskapandet av densamma skall ske skall vara upp till varje skola men såväl föräldrar, elever som lärare skall skriva under för att förtydliga varje parts respektive ansvar för elevens skolgång. Ett bra exempel på detta är portfoliomodellen. Rätten till en individualiserad utbildning och de val som följer den utövas gemensamt av föräldrar och elever med stöd och information från skolans professionella. Oavsett vilka ämnen eller vilket område en elev väljer att ägna sin uppmärksamhet så måste den undervisning och vägledning som ges vara relevant för utbildningen. Ett symptom på en dåligt fungerande skola är den utbredda skoltrötthet som delvis har sin grund i att alltfärre elever upplever att den undervisning de tar del av har relevans i deras liv och i deras inlärningsprocess. Den individuella kunskapsplanen är grunden för den utvärdering som skall ske av en elevs prestationer. Såväl betyg som utvecklingssamtal behövs för att säkerställa att den relevanta informationen nås och förstås av föräldrar, elever och lärare/skolledning. Ett betyg, egentligen en symbol som representerar ett i förväg normerat innehåll, kan aldrig ensidigt ersätta utvecklingssamtal eller individuella kunskapsplaner. Detta gäller oberoende om betyget används i gymnasiet eller i . Men ett utvecklingssamtal eller en redovisning av den individuella kunskapsplanen kan inte heller stå för sig själv. Den enda obligatoriska, nationella uppföljningen av elevers kunskap sker i åttonde klass. De första frivilliga nationella proven kommer först i femte klass. Det är på tok för sällan och . Nationella prov, som visar hur varje elev ligger till, bör genomföras tidigare än och betydligt oftare. Möjligheten att genomföra sådana prov bör prövas. På så sätt kan kunskapsutveckling och skolors kvalitet speglas, men också enskilda elevers kunskapsnivå. Det kan bistå till att hindra orättvis betygssättning och betygsinflation. Proven kan dessutom tjäna som instrument för att göra betygssättningen mer rättssäker än den är . Skolan kan och bör ställa krav på föräldrarna. När konflikter uppstår mellan kamrater i skolan och när man uppmärksammar tecken på att allt inte står rätt till är det viktigt med medvetna och engagerade föräldrar. Det får inte bara vara lärarnas uppgift att stå för fostran, ens i skolmiljön. Läraren är alltid beroende av en god föräldrakontakt för att det bästa för barnen skall kunna erbjudas. För att detta skall bli möjligt måste föräldrar få mer information om arbetsinsatser och resultat. En självklar del i arbetet med normer och respekt för varandra är att föräldrarna hålls informerade om hur deras barn sköter sig. Olovlig frånvaro, skolk, skall alltid rapporteras direkt till föräldrarna. 8Varje barn finner sin skola