mot · GR02N22 · 2004-06-23 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:120 redogörelse för företag med statligt ägande Den socialdemokratiska ägarpolitiken har nått vägs ände. har den statliga bolagssfären fortsatt att utmärka sig genom mutskandaler, tvivelaktiga satsningar på kolkraft i samt brandkårsutryckningar för att återställa förlorat kapital. Mer än kan staten och kapitalet sägas sitta i samma båt. Regeringen beskriver att målet med det statliga ägandet av företag är att skapa värde. Vid en närmare granskning verkar det som om det enda värde Socialdemokraterna är ute för att skapa, genom den förvaltning av statliga bolag de utför inom ramen för regeringsmakten, är penningvärde. Vinst till varje pris verkar ha blivit en socialdemokratisk devis. Regeringens förtroendekommission konstaterar i sitt betänkande Näringslivet och förtroendet (SOU 2004:47) att förtroendet för de statliga företagens ledningar är lågt. Det är bara politiker och börsmäklare som ligger sämre till. presenterar i denna motion sin syn på några av de viktiga händelserna inom den statliga bolagssfären 2003, regeringens ägarförvaltning samt statligt ägande av företag. Vi yrkar i motionen att ska tillkännage för regeringen som sin mening vad vi anför om den socialdemokratiska ägarpolitiken, viktiga händelser , förtroendekrisen för statliga företag samt ägande och förvaltning av statliga bolag. 3 Förslag till riksdagsbeslut 3 4 Socialdemokratisk ägarpolitik vid vägs ände 3 4.1 Staten och kapitalet 3 4.2 Det ansiktslösa ägandet 3 4.3 Målstyrning utan mål 4 5 Viktiga händelser 2003 4 5.2 Bothia Garanti 5 5.11 Vin & Sprit 9 6 Förtroendekris för statliga företag 9 6.1 Brister i ägarstyrningen 10 6.2 Demokratiskt underskott 11 6.3 Guldkantade avtal för vd och bolagsledningar 12 7 Ägande och förvaltning av statliga företag 13 7.1 Ett skäl för ägandet 14 7.2 Förvaltning och företagande på etisk grund 14 7.3 Genomlysning, revision och rådgivning 15 7.4 Kapitalstruktur för företag med statligt ägande 16 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ägarpolitik vid vägs ände. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om viktiga händelser 2003. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förtroendekrisen för statliga företag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ägande och förvaltning av statliga företag. 4 Socialdemokratisk ägarpolitik vid vägs ände Den socialdemokratiska ägarpolitiken har nått vägs ände. har den statliga bolagssfären fortsatt att utmärka sig genom mutskandaler, tvivelaktiga satsningar på kolkraft i samt brandkårsutryckningar för att återställa förlorat kapital. 4.1 Staten och kapitalet Mer än kan staten och kapitalet sägas sitta i samma båt. Regeringen beskriver att målet med det statliga ägandet av företag är att skapa värde. Vid en närmare granskning verkar det som om det enda värde Socialdemokraterna är ute för att skapa, genom den förvaltning av statliga bolag de utför inom ramen för regeringsmakten, är penningvärde. Vinst till varje pris verkar ha blivit en socialdemokratisk devis. Under socialdemokratiskt fögderi har staten byggt upp affärsverksamheter som inte på lång väg skulle platsa i aktieportföljen hos en etisk aktiefond. Sprit, spel och smutsig brunkol utgör huvuddelen av vinsten från de statliga bolagen. Till detta kommer bolag som som gör sina vinster genom att använda sin storlek för att strypa leveransen av råvara till privata köpsågverk och Akademiska Hus som 2003 gjorde en vinst genom att hyra ut överprissatta lokaler till universitet och högskolor. 4.2 Det ansiktslösa ägandet Från socialdemokratiskt håll hävdas det ofta att ett statligt ägande garanterar ett demokratiskt inflytande över produktionsmedlen och viktiga nationella resurser. Med en argumentation som ibland är förvillande lik den som användes för att motivera löntagarfonderna, talas om en demokratisering av kapitalägandet. Den svenska staten är största företagsägare. Statens ägande omfattar av det inhemska näringslivet. Tillsammans äger det svenska folket helt eller delvis 57 olika företag till ett värde av . Staten är Stockholmsbörsens absolut största aktieägare. Den statliga aktieportföljen motsvarade vid utgången av 2003 av börsvärdet och värderades till . Detta kan jämföras med Wallenbergssfärens investmentbolag som ägde aktier för . Till skillnad från Investor är staten en ägare utan ansikte. har mycket uppmärksamhet riktats mot de stora fondförvaltarna och det problem som ett ökande institutionellt ägande anses utgöra då det inte finns några tydliga ägare som tar ansvar. Det ansiktslösa ägandet har, ofta med rätta, pekats ut som en huvudorsak till senare års bonuskarusell, kvartalskapitalism och bristande ledarskap i affärslivet. Staten utgör inget undantag när det gäller problemen med det ansiktslösa ägandet. 4.3 Målstyrning utan mål Den socialdemokratiska regeringen utövar sin ägarstyrning av statliga bolag genom så kallad målstyrning vilken innebär att regeringen antas förmedla vissa mål till bolagens styrelser som de sedan har att förverkliga. Flera granskningar, bland annat revisorers och , visar att Socialdemokraternas målstyrning inte fungerar av den enkla anledningen att det inte finns några uppsatta mål. De mål som till äventyrs finns är så otydliga och dåligt kommunicerade att de inte är kända i organisationen. pekar på den bristande målstyrningen av statliga bolag som en viktig orsak till förtroendekrisen för svenskt näringsliv. För att komma till rätta med problemet föreslår kommissionen att det för statligt helägda bolag utarbetas verklighetstrogna och fullödiga beskrivningar av respektive bolags ägaruppdrag och att det också utarbetas styrmodeller som på ett realistiskt sätt avspeglar de mer sammansatta ägaruppdrag som bolagen i praktiken arbetar för. 5 Viktiga händelser 2003 monopol på försäljning av läkemedel är föremål för granskning i . Generaladvokaten har lämnat sitt förslag till förhandsavgörande. Han menar att ska tolkas så att artiklarna 31 och 86.2 utgör hinder för en nationell bestämmelse som innebär att ett företag sådant som ges ensamrätt till detaljhandel med läkemedel. Regeringen bör förbereda sig på att domstolen kan komma att olagligförklara det svenska apoteksmonopolet. Oavsett vilken dom som slutligen avger, menar vi att apoteksmonopolet bör avskaffas. är det enda europeiska land som har ett statligt detaljhandelsmonopol för läkemedel. Det finns skäl att tro att det går att åstadkomma effektivisering och därmed lägre kostnader genom att konkurrensutsätta den verksamhet som bedrivs i monopolform. En avreglering ger också förutsättningar för att fler svenskar ska kunna få tillgång till läkemedel på närmare håll genom att andra butiker kan ta in läkemedel i sortimentet vilket spelar en viktig roll inte minst för dem som bor i gles- eller landsbygd. Receptfria läkemedel bör få säljas fritt i butik men när det gäller handel med receptbelagda läkemedel förutsätter det att farmaceututbildad personal finns tillgänglig. Någon form av licensiering för försäljning av receptbelagda läkemedel bör därför övervägas. När marknaden för försäljning av läkemedel har avreglerats bör bli föremål för försäljning. bildades en ny koncern, Bothia Garanti, med uppdrag att förvärva kommunala bostadsfastigheter för omvandling till företagslokaler eller andra ändamål. motsatte sig, tillsammans med de andra borgerliga partierna, bildandet av bolaget. Vi menar att bildandet av Bothia Garanti är ytterligare en åtgärd som syftar till att urholka det kommunala självstyret och att problemen i de kommunala bostadsföretagen bäst löses genom att kommunerna ges ökad frihet att själva bestämma över sina företag. Mot bakgrund av detta har vi bland annat också motsatt oss införandet av stopplagen, bildandet av och inrättandet av anslaget för omstrukturering av kommunala bostadsföretag i dess nuvarande form. Istället för regeringens system där staten ensidigt ger stöd till kommunala bostadsföretag, vill vi se ett system som bättre står i överensstämmelse med det kommunala självstyret, som är öppet för alla fastighetsägare i berörda kommuner och som administreras av . Regeringen har , genom den räddningsaktion som genomfördes för att rädda undan konkurs, kraftigt försämrat möjligheten att skapa en konkurrensutsatt och väl fungerande järnvägssektor i . Istället för att plundra andra statligt ägda bolag på miljardbelopp och stoppa dem i SJ AB:s svarta hål, borde regeringen satsat på att undanröja några av de största affärsriskerna i och skapa förutsättningar för konkurrensneutralitet mellan de bolag som arbetar med persontransporter på järnväg. föreslog i motion 2002/03:N13 en lösning som både räddade undan konkurs som den skapade goda förutsättningar för en avreglering av den svenska järnvägsmarknaden och förbättrade arbetstagarnas situation. Tyvärr avvisades vår lösning av majoritet. har övertagit ägandet i Svenska Skogsplantor. Vi anser att det är olyckligt att på detta sätt tillåts att expandera sin verksamhet utöver det uppdrag som bolaget ursprungligen hade. Istället för att överlåta bolaget till ansåg vi, när frågan behandlades i , att Svenska Skogsplantor borde säljas till en privat aktör. fortsatte på den inslagna vägen att på eget bevåg, och utan uppdrag från , omstrukturera den svenska skogsindustrin. Samgåendet mellan och Mindab riskerar att ytterligare försvåra för de mindre privata köpsågverken då tillgången till sågverkstimret minskar ytterligare. Det är nu hög tid att näringsministern infriar sitt löfte då han i kammare sa att staten skall inte vara en långsiktig ägare till industriell verksamhet inom det skogliga området. var ytterst tveksamma till den affärsuppgörelse mellan staten och () som ledde fram till att staten förvärvade ABB:s av aktierna i . Genom den snabba handläggning och forcerade riksdagsbehandling som präglade affären, tvingade regeringen partier, och på så sätt staten som ägare till majoritetsandelen i AB (), in i en överenskommelse som det av hänsyn till SEK:s rating på finansmarknaden var omöjlig att avvisa. Som ett resultat av regeringens bristfälliga handläggning, den situation som en utdragen riksdagsbehandling och omförhandlingar av den affärsuppgörelse som nåtts med ABB skulle sätta SEK i, kunde vi inte se att vi hade något annat val än att acceptera regeringens förslag. När ärendet behandlades hade vi inte någon möjlighet att analysera substansen i uppgörelsen eller överväga alternativa lösningar. Vi vill påminna om att ett enigt näringsutskott (bet. 2002/03:NU14) ansåg att det inte är något självändamål att staten alltid skall äga av aktierna i . Utskottet bedömde att det har varit till gagn för bolaget med en kompletterande ägarpartner från näringslivet. Även om staten nu genom beslutet blev ensam ägare till SEK, ansåg utskottet att det finns anledning att förmoda att en partner också kan bidra till SEK:s utveckling. Regeringen bör söka efter en seriös och lämplig partner till staten som ägare av SEK. Ett enigt näringsutskott ansåg, i ovan nämnda betänkande, att staten självfallet bör vara öppen för en diskussion om en sådan lösning. drabbades närmare två miljoner elabonnenter i och östra av ett strömavbrott som varade i . Strömavbrottet beräknas kosta samhället . Det ledde bland annat till att Öresundsförbindelsen stängdes, till trafikstörningar på , störningar i den danska regionala tågtrafiken, störningar i teletrafiken, trafikstörningar i , att all tågtrafik söder om stannade i med mera. Trots att detta troligtvis är den enskilt största händelsen inom Svenska kraftnäts verksamhet och en viktig händelse i den statliga bolagssfären omnämns den inte i skrivelsen. Det är uppseendeväckande att regeringen väljer att inte ta upp en händelse där ett statligt företag så grovt har misslyckats med en av sina mest grundläggande uppgifter, i detta fall att ansvara för en säker och tillförlitlig drift av stomnätet för kraftöverföring. Från flera håll har det efter strömavbrottet framförts kritik mot Svenska kraftnäts bristande intresse för att investera i HVDC-överföring av elkraft från vattenkraftverken i norra till de tätbefolkade södra delarna av landet. Kritikerna menar att man med tillräcklig HVDC-kapacitet hade kunnat undvika den spänningskollaps som orsakade strömavbrottet . har, på folkrörelsespelens bekostnad, blivit en alltmer dominerande aktör på den svenska spelmarknaden. som bolaget bedriver en alltmer aggressiv marknadsföring, ökar problemet med spelmissbruk i samhället. Att bolaget gjorde sitt bästa resultat någonsin är inte odelat positivt. Svenska Spels vinster innebär att idrottsrörelsen och det lokala föreningslivet får extra pengar, men bakom vinsterna finns också stora problem i form av spelberoende. Trots att vinsten närmar sig , satsar regeringen endast på åtgärder mot spelmissbruk. Den alltmer offensiva marknadsföringen från Svenska Spels sida hotar också möjligheten att gentemot EU:s konkurrenslagstiftning bibehålla spelmonopolet eftersom de sociala argumenten för detta monopol försvagas. För att förbättra samhällets insatser till hjälp för spelmissbrukare, bör en fastställd andel av Svenska Spels vinst tillfalla arbetet mot spelberoende. På så sätt kommer ett ökat spelande automatiskt leda till att arbetet mot spelberoende också får ökade resurser. har vad som kanske är den största muthärvan i historia rullats upp. I centrum av skandalen står det statligt ägda Systembolaget. Enligt uppgifter i media från de utredare som arbetar med frågan kan så mycket som ett hundratal personer vara inblandade. i relation till antalet butiker som Systembolaget har, innebär det att det finns en person i var fjärde butik som är inblandad i muthärvan. som bolaget brottas med att komma tillrätta med bristerna i etik och normöverföring, visar regeringens skrivelse att sjukfrånvaron nästan har fördubblats över året, från till . Trots denna anmärkningsvärda ökning av sjukfrånvaron görs inga försök från regeringen att förklara den. Beror ökningen på bristande ägarstyrning och bristande stöd till de anställda från företagsledningens sida eller beror den på att företaget använt sjukskrivning som ett sätt att skilja anställda från sina arbetsuppgifter som utredning pågår? Det sistnämnda är en metod som rapporterats förekomma inom polisväsendet. Ingen av de två anledningarna är en godtagbar ursäkt för den kraftiga ökningen av sjukskrivningar. Företagets ledning, och ytterst regeringen genom sin ägarförvaltning, har ett ansvar för att upprätthålla en god arbetsmiljö, med så få hälsorisker som möjligt, även under den typ av förhållande som Systembolaget arbetet . Sjukskrivning ska endast användas för att ge trygghet under sjukdom, inte som en universallösning för att komma tillrätta med allt från arbetslöshetsstatistik till anställda som är föremål för polisutredning eller andra typer av utredningar. har övergått från att vara ett företag med särskilt samhällsintresse till att bli ett företag med marknadsmässiga krav. Vi anser att detta är en tvivelaktig förändring eftersom kärnverksamhet är att garantera ett rikstäckande nät av radio- och TV-sändare. Detta är en uppgift som är viktig bland annat ur totalförsvarssynpunkt och som inte kan antas ge en marknadsmässig avkastning på de investeringar som krävs. bör enligt vår mening inte syssla med verksamhet som går utöver kärnverksamheten. Bolaget fick i kapitaltillskott för att stärka företagets finanser. föreslog (motion 2002/03:Kr6) istället att i ett första steg skulle sälja Boxer och . Förutom att stärka finanserna, skulle detta även renodla bolagets verksamhet. har rapporteringen kring fortsatt handlat om fördrivningen av människor från deras fädernebygd, stora satsningar på kolkraft i , en vilja att starta oljekraftverket i samt stigande elpriser och ohyggligt stora vinster. täljer guld med smörkniv. Detta som det pris som konsumenterna betalar för elen stiger kraftigare än andra priser. har elpriset stigit medan den genomsnittliga prisökningen bara varit . vinst steg till smått ofattbara . Regeringen har fått kritik av för sin styrning av och för affärsverksamhet i . får även kritik för att bolagets årsredovisning varit bristfällig i vissa fall som har anknytning till investeringarna i . 5.11 Vin & Sprit har föreslagit en granskning av Vin & Sprits inblandning i den muthärva som uppdagats hos Systembolaget. Det är högst anmärkningsvärt att företrädarna för ett statligt bolag antas ha mutat företrädarna för ett annat. Den egna granskning som Vin & Sprit har gjort, visar också att bolaget av marknadsskäl beslutade att bryta mot de leverantörsregler som Systembolaget upprättat för kontakterna mellan leverantörer och Systembolagets företrädare. Vin & Sprit är en av värdens största producenter och distributörer av alkoholhaltiga drycker. Trots restriktiva alkoholpolitik och strikta lagstiftning vad gäller försäljning och marknadsföring av alkoholhaltiga drycker, har bolagets marknadsföring i utlandet tidigare uppmärksammats . Till exempel försökte företaget i kringgå landets förbud mot spritreklam genom att starta ett livsstilsmagasin som riktade sig till ungdomar. Man ville att , den vodka man lanserade, skulle representera ett slags livsstil. I sponsrade företaget porrtidningen tävling om årets sexigaste utvikningstjej, pet of the year, för att lansera ett nytt spritmärke. Man arrangerade även nattklubbspartyn där unga människor erbjöds gratis sprit. Det måste anses märkligt att svenska staten äger ett bolag som har till enda uppgift att tjäna pengar på att öka alkoholskadorna i världen. 6 Förtroendekris för statliga företag Regeringens förtroendekommission konstaterar i sitt betänkande Näringslivet och förtroendet (SOU 2004:47) att förtroendet för de statliga företagens ledningar är lågt. Det är bara politiker och börsmäklare som ligger sämre till. Kommissionen pekar i sitt betänkande ut fem, förtroendeskadliga, företeelser som är särskilt framträdande som orsaker till förtroendeproblemet: Höga ersättningsnivåer och olämpliga ersättningssystem. Felaktig och missvisande ekonomisk information. Otillbörligt utnyttjande av marknadsställning eller informationsöverläge. Oklara roll- och ansvarsgränser. Svagt underbyggda strategier och dåliga affärsbeslut. Bakom dessa företeelser ligger enligt kommissionens bedömning flera delvis samverkande orsaker: Den långa börsuppgången som kulminerade i den extrema börsbubblan. Brister i den personliga etiken. En överhettad investmentbankskultur inom delar av finanssektorn. Flera av de statliga bolagen har agerat på ett sätt som skadar förtroendet och regeringen har genom sin ägarförvaltning varit medskyldig till detta beteende. 6.1 Brister i ägarstyrningen Regeringens förvaltning uppvisar stora brister i ägarstyrningen. Ägaruppdraget är otydligt och regeringen använder flera olika dokument i ägarstyrningen. Den omfattande flora av styrdokument som finns måste ansas till ett minimum. Bolagets övergripande mål och syfte ska formuleras i bolagsordningen. I övrigt ska regeringen förmedla statens målsättningar genom ägardirektiv som fastställs på bolagsstämman. Bolagens mål ska löpande redovisas dels i kvartalsrapporter och årsredovisningar, dels i regeringens årliga skrivelse till om företag med statligt ägande. De uppsatta målen måste följas upp bättre . När ett mål kommuniceras till ett bolag, måste regeringen också klargöra hur återrapporteringen ska gå till. I princip ska all återrapportering göras skriftligen i kvartalsrapporter eller årsredovisningar. varnar för den uppdelning av statligt ägda företag som gjorts mellan olika departement. Att flera olika departement arbetar med bolagsfrågor gör att staten inte använder sina resurser på bästa sätt samt att den kompetens som byggts upp på inte utnyttjas fullt ut. Den granskning revisorer gjorde visade att det finns stora variationer på hur de olika departementen förvaltar de bolag de ansvarar för. För att utnyttja resurser på bästa sätt samt för att skapa enhetlighet och en större överblickbarhet i statens förvaltning av de egna bolagen, bör samtliga bolag med statligt ägande förvaltas av ett och samma departement. En sådan omorganisation av regeringens bolagsförvaltning föreslås av och har även tidigare efterlysts av revisorer. Det är nu hög tid att den genomförs. En viktig del av ägarstyrningen är utvärdering av styrelser och det arbete som görs för att nominera nya styrelser. Tjänstemän från departementen, riksdagsledamöter och politiska tjänstemän utgör en stor andel av bolagsstyrelserna. har representation i av bolagens styrelser. Regeringen motiverar förekomsten av departementsföreträdare i styrelsen med att de har till uppgift att förmedla ägarens inställning i olika frågor och att styrelseledamoten kan ge input till arbetet i departementets bolagsgrupp. Trots vällovliga motiv kan departementsföreträdarnas engagemang i bolagsstyrelserna i många fall ifrågasättas eftersom de ibland saknar den kompetens, vad avser verksamheten i bolaget eller egen ledarerfarenhet, som egentligen krävs. Departementsföreträdarnas engagemang i styrelserna bidrar också till att försämra regeringens möjlighet att utöva en god ägarstyrning eftersom det slukar en stor del av knappa resurser. Vi anser i likhet med att regeringen bör frigöra resurser genom att minska bolagsförvaltarnas engagemang i styrelserna och istället låta dem arbeta med utvärderings- och nomineringsarbete. Riksdagsledamöternas roll i styrelsen är än mer oklar. Visserligen representerar även riksdagsledamöterna ägaren staten. Men riksdagsledamöterna kommer, till skillnad från departementsföreträdarna, inte från den myndighet som svarar för den direkta ägarförvaltningen. anser att ägarrepresentanter som tillsätts på politiska meriter kan öka risken för målkonflikter mellan ägare och bolag. Det får inte gå rutin i att nominera riksdagsledamöter och politiska tjänstemän till styrelseuppdrag i statligt ägda bolag. Ledamöterna i de statliga bolagsstyrelserna ska utses efter förtjänst och skicklighet. När det gäller bolag med särskilda samhällsintressen eller bolag som ålagts samhälsåtaganden som till exempel Posten, Systembolaget och , är det viktigt med en viss politisk representation i styrelsen. I de fall riksdagsledamöter eller andra politiker ska ingå i en bolagsstyrelse, ska det finnas representanter från såväl regeringsbärande partier som från oppositionen. är folkets främsta företrädare och den egentliga ägarföreträdaren vad gäller bolag med statligt ägande. Det stora antalet dotterbolag till de statliga företagen gör att inflytande över den statliga företagssfären minskar. Detta visas tydligt genom granskning av som bedriver större delen av sin verksamhet i utländska dotterbolag. De statligt ägda bolagen har ungefär 250 dotterbolag. Flera dotterbolag har sådana verksamheter som tidigare fattat beslut om ska drivas i statlig regi. Andra har samhällsåtaganden att uppfylla eller andra mål som kan vara av politisk karaktär. Men det finns även flera dotterbolag vars verksamhet inte är en del av moderbolagets kärnverksamhet. har ingen samlad bild av de olika dotterbolagen i den statliga bolagsfären. Därför bör regeringen ges i uppdrag att upprätta en förteckning över dotterbolag till statligt ägda bolag med en beskrivning av dotterbolagens verksamhet samt yttranden över huruvida verksamheten är hänförlig till moderbolagens kärnverksamhet eller inte. En sådan förteckning är till nytta både för och för i arbetet att förbättra ägarstyrningen och genomlysningen i statens bolag. behöver bra verktyg för att kunna spela en mer aktiv roll som ägarnas, det svenska folkets, främsta företrädare. De dotterbolag som är hänförliga till bolagets kärnverksamhet eller som har samhälsåtaganden bör inte få säljas utan medgivande. Likaså bör de statliga bolagen inte få göra större investeringar i form av uppköp eller start av dotterbolag utan medgivande.