mot · GS02MJ506 · 2004-10-05 00:00:00 — bör därför aktivt verka för att EU upprättar ett program för hur den djupt rotade folkliga tradition som tjurfäktning utgör kan transformeras till en mer acceptabel form av underhållning som är i överensstämmelse med EU:s normer om djurskydd. En konstruktiv dialog bör eftersträvas med företrädare för denna företeelse och spanska myndigheter. Grunden för EU:s politik måste dock vara att onödigt plågande av djur enbart för människans nöjes skull är oacceptabelt. 7.2Sexuella övergrepp mot djur Enligt skadas ett stort antal sällskapsdjur på grund av sexuella övergrepp. Problemet har ökat . I 16:13 står att om någon uppsåtligen eller av grov oaktsamhet, genom misshandel, överansträngning eller vanvård eller på annat sätt, otillbörligen utsätter djur för lidande skall denna dömas för djurplågeri. Innan lagen ändrades 1944 var det handlingen som bedömdes, dvs. att tidelag var förbjudet. är det i stället effekten, dvs. djurplågeriet, som är förbjuden. Som lagen är skriven finns det risk för olika tolkningar. Därför bör ett explicit förbud mot tidelag återinföras. Det finns ingen situation då det kan betraktas som legitimt att en människa utnyttjar ett djur sexuellt. I Granskningslagen 4 § står följande att läsa: Framställningen i en film eller ett videogram eller en del därav får inte godkännas för visning, om händelserna skildras på sådant sätt och i sådant sammanhang att framställningen kan verka förråande. Vid bedömningen skall särskilt beaktas om framställningen innehåller närgångna eller utdragna skildringar av grovt våld mot människor eller djur, skildrar sexuellt våld eller tvång eller skildrar barn i pornografiska sammanhang. Problemet med innehav och spridning av djurpornografiskt material är en komplicerad fråga som måste beaktas utifrån tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Det viktigaste är dock att komma till rätta med problemets kärna, nämligen själva övergreppen. kräver ökade resurser till polisen som därmed kan arbeta mer med granskningsverksamhet. Den passivitet som djur ofta uppvisar vid övergrepp, och som uppfattas som att djuret går med på handlingen, är enligt etologer i stället en försvarsmekanism där djuret går in i ett tillstånd av apati för att fly verkligheten. Enligt leder sex mellan människa och djur till att djuret blir både fysiskt skadat och mentalt lidande. Bevisningen i fall av sexuellt utnyttjande av djur är alltid svår. Därför måste polisen få lättare att utreda dessa ärenden. Handläggningstider av brott mot djurskyddslagen kan dock ta och prioriteras ofta ned. Det finns en rad anledningar till detta. Möjligheten för polisen att prioritera djurskyddsärenden genom ökade resurser är ett sätt att minska handläggningstiderna, men till stor del skulle handläggningen kunna effektiviseras och snabbas upp genom andra åtgärder och riktlinjer. saknas riktlinjer för hur djurskyddsärenden ska hanteras av polis. Detta resulterar i variation i hantering mellan olika polisdistrikt. Utan tydliga riktlinjer skapas också osäkerhet för polisen. Ärendena lämnas i stället att hanteras efter bästa förmåga. Att människor hotas, skadas och till och med dödas av kamphundar får aldrig accepteras. I har många blivit skadade till följd av angrepp från kamphundar. Kamphundar är vanligast i förorterna till storstäderna. Det exakta antalet kamphundar som finns i är inte känt eftersom de vanligen inte är registrerade. Men polisen bedömer att det rör sig om drygt 2 000. anser att det behövs en tuff lagstiftning mot kamphundar. I och krävs det licens för att inneha vissa hundraser. I finns lagstiftning som kräver att alla pitbullhundar måste steriliseras. Flera tyska delstater har krav på hundkörkort för innehavare av kamphundar. 7.3.1Tydlig lagstiftning om polisens möjligheter att ingripa mot hundägare Polisen måste få en klar och tydlig lag vad gäller omhändertagande av hundar. Polisen skall snabbt kunna ingripa vid misstanke om att hundägaren använder hunden i hotsyfte eller vid misskötsel och omhänderta hunden och låta hunden genomgå ett mentaltest. Detta ska gälla både märkta och omärkta hundar. Förslagen i utredningen i rätta händer (SOU 2003:46) bör tas tillvara. 7.3.2Lagstifta mot avel av kamphundar Enligt djurskyddsförordningen är det förbjudet att avla fram kamphundar. Med kamphund avses här hund som (1) har extremt stor kamplust, (2) blir lätt retade och biter, (3) bara med svårighet kan förmås avbryta ett angrepp och (4) har en benägenhet att rikta sitt kampintresse mot människor eller andra hundar. Men förordningen är enligt polisen verkningslös eftersom det är svårt att få exempelvis en pitbullterrier att uppfylla samtliga fyra kriterier som anges. Utredningens förslag om ändring i djurskyddsförordningen är bra och bör genomföras. Ett importstopp för kamphundar bör införas i lagen. En sådan lag finns redan i flera EU-länder, bland annat . Tillsynen enligt djurskyddslagen behöver förbättras. saknar många kommuner en egen djurskyddsinspektör. Djurskyddslagen anses inte tillåta att kommuner går ihop om en djurskyddsinspektör, eller att en kommun delegerar tillsynen till en inspektör anställd av annan kommun. Djurskyddslagen bör härvid ändras så att det i likhet med vad som gäller för tillsyn enligt blir möjligt för kommunerna att samarbeta om tillsynen enligt lagen. Det bör vara möjligt för flera kommuner att kunna gå ihop för att anställa en gemensam djurskyddsinspektör. Det bör också vara möjligt för en kommun att delegera tillsynen till tjänsteman i annan kommun. I ett svar på en skriftlig fråga av () uttryckte jordbruksministern att regeringen är inne på samma tankebanor, varför en proposition snabbt borde kunna läggas fram. Ansvaret för den lokala operativa tillsynen enligt djurskyddslagen bör ligga kvar hos kommunerna. Kommunernas ansvar bör tydliggöras. Om tillsynen ej fungerar i en kommun ska länsveterinären kunna besluta om att tillsynen skall flyttas över till . Kommunen blir då ersättningsskyldig för denna insats. Detta bidrar till att höja kvaliteten på den kommunala djurskyddstillsynen. Departementsskrivelsen Ds 2004:11 instämmer i problembeskrivningen och framför liknande förslag. anser att resurserna till det lokala och regionala djurskyddet inte står i relation till uppgifterna. granskning (RRS 2003:1) bekräftar den bilden. Därför bör uppdra åt regeringen att närmare överväga hur resursbehovet skall tillgodoses samt om uppgifterna eller regelverket till någon del behöver omprövas. En återrapportering bör ske till i samband med den ekonomiska vårpropositionen . Det är i kommunerna som den största delen av djurskyddsarbetet utförs. På nivå finns inom djurskyddet totalt cirka 140 inspektörsårsarbetskrafter. allmänna råd skall ge praktisk vägledning till kommunernas tillsynsverksamhet. har kommunernas samlade resurser för djurskydd ökat. (RiR 2003:1) konstaterar dock att ökningen av resurser inte medfört motsvarande ökning av inspektionsverksamheten. Ungefär hälften av kommuner finansierar delvis sin tillsyn genom avgifter. av kommunerna finansierar all sin tillsyn genom avgifter. menar att kommunerna skulle kunna öka sina resurser för tillsyn genom att i ökad grad använda avgifter. Konkurrensskäl talar för att tillsynsavgifterna skall vara av liknande storlek i olika kommuner. Det är inte rimligt att det som i en kommun är gratis, i en annan kommun skall kosta djurhållaren . föreslår att regeringen överväger om det behövs förändringar i regleringen av hur det lokala djurskyddet finansieras. Förutom finansiella aspekter bör vid en sådan prövning även beaktas vikten av att djurhållare i olika delar av landet behandlas på ett så långt möjligt likvärdigt sätt. instämmer i styrelsens uppfattning och föreslår att ger regeringen tillkänna att djurhållare skall behandlas likvärdigt. Länsstyrelserna har ansvaret för djurskyddet inom länet. De ansvarar för tillsyn av veterinärpraktiker och samordnar smittskyddet i länet. har ansvar för djurskyddsutbildning och för att samordna den kommunala djurskydds- och livsmedelstillsynen. har rätt att utfärda förbud mot att inneha djur och beslutar om omhändertagande, försäljning och avlivning av djur. är vidare överprövningsmyndighet för djurskyddet och prövar kommunens beslut om det överklagas. förprövar och inspekterar även djuranläggningar. Länsveterinären har det övergripande ansvaret för arbete med djurskydd. understryker att länsstyrelsernas resurser inte varit i nivå med de uppgifter som regeringen och lagt på dem. Länsveterinärerna menar att länsstyrelserna väljer bort uppgifter inom djurskyddet på grund av bristande resurser. anser att regeringen bör återkomma till med förslag om hur tillräckliga resurser till länsveterinärerna kan säkerställas. 9.1En ny organisation av veterinärväsendet har i begärt en förändring av organisationen av veterinärväsendet i . Dagens svenska veterinärväsende fungerar dåligt på grund av dubbla roller, som leder till jävsituationer och osund konkurrens. I slutänden är det kvaliteten på veterinärvården som drabbas. Konkurrenssituationen för privatpraktiserande veterinärer är ohållbar på grund av att genom distriktsveterinärorganisationen (DVO) bedriver veterinärverksamhet och konkurrerar med privata veterinärer som man utövar myndighetsansvaret över veterinärverksamheten. Dessutom subventioneras DVO:s verksamhet via skattsedeln, vilket snedvrider konkurrensen till nackdel för privatpraktiserande veterinärer. Ett välkommet uppvaknande från regeringens sida har skett då man i propositionen 2001/02:189 En ny djurskyddsmyndighet lyfter fram att flera utredningar visar att dagens veterinärorganisation och djurskyddstillsyn är behäftad med brister. En viktig brist i nuvarande organisation är att veterinärerna ibland kan hamna i en jävsituation då de också har tillsynsobjektet/bonden som kund. Det kan finnas risk för animositet mellan veterinären och tillsynsobjektet just därför att man inte anlitar veterinären ifråga. Det är även otillfredsställande att veterinärinsatser för sällskapsdjur finansieras via skattesedeln. På förslag av revisorer beslutade föregående (2002/03:MJU10) att ge regeringen i uppdrag att tillsätta en oberoende utredning med uppdrag att lösa problemen med fördelningen av det statliga bidraget till distriktsveterinärorganisationen, statens ansvar för sällskapsdjuren och dubbla roller, d.v.s. distriktsveterinärernas dubbla roller som myndighetsutövare och praktiserande veterinärer. Vidare beslutade att en oberoende utredning bör ges i uppdrag att redovisa hur omfattande bristerna i djursjukdata är, vad de beror på och vad bristerna har inneburit för statistikens användbarhet. Sistnämnda utredning är nu tillsatt. Det är anmärkningsvärt att enhälliga beslut med tillkännagivande till regeringen om att tillsätta utredningen om jordbruksverkets dubbla roller inte nämns i regeringens budgetproposition. Ärendet är f.n. föremål för beredning inom och någon utredning är ännu inte tillsatt. har vid ett flertal tillfällen i påpekat vikten av att den av beslutade utredningen tillsätts. Att så ännu inte skett är närmast att betrakta som en provokation mot . vill återigen understryka att utredningen måste påbörja sitt arbete . har i tidigare motioner föreslagit att distriktsveterinärorganisationen (DVO) avskaffas och att resurser för myndighetsutövning förs till länsveterinärorganisationen. På tillsynsenheterna skall kompetensen vara stor och veterinärerna förbjudna att ha egen praktik, åtminstone för djur som finns inom tillstånds- och tillsynspliktig verksamhet. På slakterierna ändras ingenting förutom att besiktningsveterinärerna blir förbjudna att ha praktik (åtminstone på animalieproducerande djur). förslag innebär bl.a. att jäv inte uppstår lika lätt mellan veterinärer och kunder/bönder då veterinären inte får ha tillsynsobjektet som kund. Förslaget innebär också att personer utan sällskapsdjur slipper finansiera veterinärvård till dessa via skattesedeln. Kompetensen hos veterinärerna och djur- och hälsoskyddsinspektörer kommer också att stärkas. Dessa är några av skälen till att vi anser att regeringen bör förändra organisationen och tillsätta en utredning för att klargöra de ekonomiska konsekvenserna av en avveckling av distriktsveterinärorganisationen. 9.2Minska användningen av antibiotika Att minska användningen är inte bara en fråga om djurhälsa, utan även folkhälsa. Stora mängder antibiotika som fodertillsats riskerar att göra bakterier resistenta mot antibiotika till människor, vilket får EU att fasa ut antibiotika i djurfoder . Även resten av världen bör följa den svenska linjen. Till att börja med bör den generella användningen av antibiotika begränsas. Antibiotika bör inte finnas i foder, oavsett djurslag. 9.3Bekämpning av mul- och klövsjuka antogs Rådets direktiv /85/EG om gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka. Bland annat skall tillfälliga bekämpningszoner inrättas vid utbrott av mul- och klövsjuka. Direktivet skulle varit genomfört . Direktivet föranleder bl a ändringar i epizootilagen. Förslag på lagstiftning återfinns i en departementsskrivelse (Ds 2004:14), varför en proposition borde kunna framläggas . vill härmed uppmärksamma Rådets direktiv och påskynda regeringen att framlägga en proposition till . von der Esch (kd) Skånberg (kd)