mot · GS02A353 · 2004-10-04 00:00:00 — Hindren i det fallet är i stor utsträckning attityder och fördomar, faktiskt även bland de äldre själva. Men det finns även ekonomiska och praktiska hinder så som regelverk, arbetets organisation, hälsofrågor och mycket annat. Opinionsbildning och attitydförändring tar tid. Därför bör en informationskampanj om äldre i arbetslivet startas. Man bör marknadsföra forskning som tydligt visar att äldres erfarenhet och förvärvade kompetens gör dem till skickliga yrkesutövare samt att deras lojalitet och engagemang skapar stabilitet på arbetsplatsen. Goda exempel på arbetsplatser med ett utvecklat seniorperspektiv bör också ingå i den information som ska spridas. Det är också viktigt att involvera de fackliga organisationerna i kampanjen. 8.7Kompetenscentrum för god seniorpolitik Ett för utveckling av en god seniorpolitik i arbetslivet, efter norsk modell, bör prövas. Det kan med fördel samlokaliseras med . Arbetsgivare ska där kunna få konsultstöd och rådgivning vid introduktion och genomförande av en aktiv seniorpolitik vid företagen. Möjligheten till kontinuerlig fortbildning är viktig redan nu och än mer . Ny kunskap och ny teknik måste ständigt erövras genom arbetslivet. Ett individuellt kompetenssparande, enligt förslag, ger såväl den enskilde som arbetsgivare möjlighet att göra avdragsgilla avsättningar för att spara ihop till perioder av kunskapsinhämtande. Det bidrar också till att äldre arbetskraft blir mer konkurrenskraftig när erfarenhet kan kombineras med färsk utbildning. Efter att frågan om individuellt kompetenssparande diskuterats lade en statlig utredning fram sitt förslag . Från och med beslutade också avsätta ca för att finansiera ett individuellt kompetenssparande. kom propositionen som föreslog riktlinjer för ett sådant system. Regeringen aviserade att man efter valet , , skulle återkomma med detaljer och lagförslag för att införa ett individuellt kompetenssparande för ikraftträdande . var enig om vikten av ett sådant system. Den politiska debatten handlade om hur systemet skulle utformas och vilka tekniska lösningar som skulle väljas. Trots riksdagsbeslutet kom inga besked eller ytterligare förslag från regeringens sida eller 2003. Inte förrän i budgetpropositionen redovisas hur regeringen hanterat frågan. Beskedet är att de medel som avsatts för individuell kompetenssparande ska användas till att delfinansiera slopandet av arvs- och gåvoskatten (), stöd till kommuner och landsting för kompetensutveckling av personal inom äldreomsorgen () samt förbättrade studiemedel för äldre (). De föreslagna reformerna är vällovliga åtgärder men har varken något samband med idén om individuellt kompetenssparande eller de riktlinjer som fastslog . Det unika i detta ärende är att så tydligt beslutat om riktlinjer för ett system med individuellt kompetenssparande och angivit en tidsplan för reformens fortsatta hantering. När beslutade om riktlinjerna var det före den tidpunkt då den kompletterande propositionen, enligt regeringen och riksdagsbeslutet, skulle föreläggas . Trots detta och trots den kritik som riktats mot regeringens senfärdighet har inget hänt , tvåår . Och det som då händer är att regeringen helt verkar skrota tankarna på ett individuellt kompetenssparande. Arbetsrelaterad ohälsa orsakar oerhört lidande för enskilda individer . kostar den enorma summor pengar för både företagare, enskilda och stat. Långtidssjukskrivningarna har ökat markant. Därför är det viktigt för samhället att belöna hälsofrämjande insatser i arbetslivet. Det gagnar först och främst individen och möjliggör som aktiv i arbetslivet. Det är också bra för samhällsekonomin. När arbetsrelaterad ohälsa inträffar är det viktigt med tidiga aktiva insatser och rehabilitering så att man snabbt kan komma tillbaka till arbetslivet. Målet ska vara färre och kortare sjukfall. anser att ökade resurser måste tillföras sjukvården för att köer ska kunna kortas. Verkligheten är dock att sjukskrivningskostnaderna ökar lavinartat som allt mindre resurser går till rehabilitering. vill införa en ny friskförsäkring, en samordnad rehabiliteringsförsäkring, i linje med utredning (Rehabilitering till arbete; SOU 2000:78). Exakt hur denna ska utformas finns närmare preciserat i en särskild motion. anser att tyngdpunkten för rehabiliteringsansvaret ska flyttas från de fyra nuvarande offentliga organen (landstingens hälso- och sjukvård, kommunens socialtjänst, statens arbetsförmedling och försäkringskassa) till en offentlig huvudaktör som har ett sammanhållet ansvar för den sjukskrivnes rehabilitering. Arbetsgivaren har en central betydelse för att se till att arbetet utformas så att det i sig har en hälsofrämjande och förebyggande effekt. Även individen äger självfallet ett ansvar att skapa en så hälsosam arbetsplats som möjligt. satsar i sitt budgetalternativ för den kommande treårsperioden på rehabilitering och en ökad hälsa i arbetslivet. anser att denna satsning kan leda till stora vinster för enskilda människor och för hela samhällsekonomin. 8.10Avskaffa hinder som försvårar för äldre arbetskraft att byta jobb () konstaterar i en rapport (2001:9) att av de svenska arbetsgivarna sällan, eller aldrig, anställer personer . Det är en av anledningarna till att sysselsättningen sjunker i den äldre arbetskraften. Det är troligt att höga kostnader för äldre arbetskraft är en viktig orsak till dessa negativa attityder. Flera avtalspensionssystem är konstruerade så att premiekostnaden stiger med den anställdes ålder, vilket medför att den arbetsgivare som anställer en äldre person får betala en oproportionerligt stor del av pensionskostnaden. Pensionspremien grundar sig på lön, ålder och tidigare premieinbetalningar. I till utredningen , görs beräkningar av företagens kostnader för arbetskraft i olika åldrar. De jämför kostnaderna för en person som är 55-plus med kostnaderna för en person som är . Exemplen grundar sig på en person med en medellön för respektive åldersgrupp. De största kostnadsskillnaderna kan härledas till att den äldre personen har högre lön. Förutom själva lönen stiger också arbetsgivaravgifterna, semesterersättningen och löneskatten. Dessutom är kostnaderna för korttidssjukfrånvaro något högre för personer 55-plus. Totalt sett beräknas en person 55-plus att kosta sitt företag mer än en person . I dessa kostnader ingår till exempel tjänstepensionspremien. Denna premie styrs av lön, ålder och tidigare premieinbetalningar. Även om en äldre person söker en tjänst och går ner i löneanspråk för att hamna på samma lönenivå som en yngre person blir kostnaderna för arbetsgivaren högre om denne anställer den äldre personen eftersom kostnaden för tjänstepensionspremien är högre. Om arbetsgivaren anställer en 58-åring som arbetar fram till 65 blir tjänstepensionspremien högre än för en person som är . Det finns inte heller någon möjlighet för den anställde att frånsäga sig pensionspremieinbetalningarna eftersom dessa är avtalsbundna. För att rätta till denna typ av effekter anser att regeringen bör ta initiativ till en översyn av avtalspensionernas effekt på den äldre arbetskraftens konkurrenskraft på arbetsmarknaden. Översynen bör leda fram till överläggningar med arbetsmarknadens parter i syfte att minska skillnader som finns beträffande kostnader som arbetsgivarna har för yngre och äldre arbetskraft.