ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02MJ62 · 2004-05-07 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:129 En svensk strategi för hållbar utveckling tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av hållbar same- och rennäringspolitik. och regeringen har slagit fast att samerna är ursprungsfolk i och att rennäringen är grunden för den samiska kulturen. Ramen och inriktningen för den statliga same- och rennäringspolitiken kan således sägas vara fastlagd. återstår att i praktisk politik omsätta denna principiella grund genom förändrad lagstiftning och genom övrigt reformarbete. Underlag för detta reformarbete finns i betänkanden av statliga utredningar, som efter remissbehandling ligger på regeringens bord. Samerna ett ursprungsfolk i (konvention 169), SOU 1999:25 En ny rennäringspolitik (), SOU 2001:101 roll i det svenska folkstyret, SOU 2002:77 arbetar två utredningar med viktiga delar av en reformerad statlig same- och rennäringspolitik. Den ena utredningen, (Jo2002:01), behandlar gränserna för utövandet av och innehållet i renskötselrätten. Utredningen ska vara klar till . Den andra utredningen, Jakt- och fiskerättsutredningen (Jo2003:01), ska till klarlägga så långt det är möjligt innehållet i samernas/ samebyarnas respektive statens och markägarnas jakt- och fiskerätt. Härutöver pågår en utredning om en nordisk samekonvention. och förhandlar om en ny renbeteskonvention som ska ersätta konvention. Det är nödvändigt och i tiden angeläget med en reformerad same- och rennäringspolitik. Denna reform kan dock inte bli föremål för en samlad proposition och beslut i förrän pågående utredningar är färdigställda. Detta kan i praktiken ske först val med hänsyn till remissbehandling m.m. Därmed uppstår ett politiskt vakuum och det är ett dilemma. Förväntningar på reformer måste mötas av en ordning för dialog och samverkan mellan staten och samerna. Frågan har också uppmärksammats av () och senast av mot rasism och intolerans (ECRI) . Den rådande situationen ställer krav på ett politiskt initiativ. Regeringen bör tillskapa ett beredningsorgan under sameministerns ledning. I detta bör ingå representanter för och och i övrigt med parlamentariska inslag. Uppdraget bör vara att göra en samlad bedömning av reformarbetet och vid behov initiera framtagande av kompletterande underlag, lämna förslag till möjliga delreformer i avvaktan på ett senare samlat förslag, följa pågående utredningsarbete och då framför allt och Jakt- och fiskerättsutredningen, i övrigt bereda underlag för en samlad proposition om den statliga same- och rennäringspolitiken så att den kan behandlas av möjligt val. Den föreslagna ordningen ska så långt som möjligt säkerställa att det inte, när pågående utredningar har lagts fram, uppstår en situation där tidigare framlagda förslag anses behöva överarbetas genom nya utredningar och med ytterligare tidsutdräkt. Ett gemensamt beredningsarbete kan också ses som en uppföljning av den inledda försoningsprocessen och det ligger i linje med partikongressens beslut och med partiets samepolitiska program.
mot · GR02MJ63 · 2004-05-07 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:129 En svensk strategi för hållbar utveckling
mot · GR02N19 · 2004-05-13 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:135 Särskild förvaltning av elnät tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om precisering av kriterierna för när en anläggning skall kunna ställas under särskild förvaltning. I propositionen föreslås en lag om särskild förvaltning av vissa elektriska anläggningar. De anläggningar som avses är ledningar eller ledningsnät som används med stöd av nätkoncession enligt ellagen. Vi delar i huvudsak regeringens uppfattning. När det gäller förutsättningarna för ett ingripande anser vi dock att regeringens formuleringar är allt för vaga. I likhet med vad har anfört i sitt remissyttrande anser vi att kriterierna för att en anläggning skall kunna ställas under särskild förvaltning måste preciseras. har i sitt remissvar ifrågasatt om den föreslagna regleringen är förenlig med bestämmelserna om egendomsskydd i regeringsformen och . Av omsorg om egendomsrätten förutsätter vi att den nya lagen kommer att tillämpas ytterst restriktivt och endast när de allmänna intressena är på väg att lida allvarlig skada. Även mot den bakgrunden är det viktigt att det sker en precisering av kriterierna för när en anläggning kan tas under särskild förvaltning.
mot · GR02Sk37 · 2004-05-13 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:145 Trängselskatt tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning om behovet av att modifiera regeringsformen för att möjliggöra kommunala beslut om ekonomiska styrmedel. Regeringsformens regler gör att de beslutsprocedurer som krävs för ett införande av trängselskatt eller trängselavgift är mycket komplicerade. Om man vill att kommuner eller regioner i praktiken ska kunna påverka trängseln på våra vägar med ekonomiska styrmedel behöver regeringsformens regler ändras. Det finns lagregler som ger kommuner rätt att besluta om parkeringsavgifter. Dessa regler tillkom före regeringsformen och skulle troligen inte ha kunnat utfärdas efter regeringsformens ikraftträdande. Det kan inte vara rimligt att vi har kvar lagar som strider mot grundlagen flera decennier efter det att grundlagen trädde ikraft. Detta är ytterligare ett skäl till att utreda regeringsformens nuvarande regler. För att enkelt och praktiskt kunna använda ekonomiska styrmedel på nivå i miljöpolitiken finns det också anledning att överväga en ändring av grundlagens nuvarande regler.
mot · GR02So18 · 2004-05-07 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:131 Internationella adoptionsfrågor tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lokalisering av Myndigheten för internationella adoptionsfrågor till . Lokalisering av ny myndighet för internationella adoptioner Regeringen tar i proposition 2003/04:131 flera viktiga initiativ för att stärka barnens rätt i adoptionsprocessen och stödet till barnen och deras familjer. Bland annat ombildas för internationella adoptionsfrågor till en ny myndighet, Myndigheten för internationella adoptionsfrågor (). Den nya myndigheten får fler tillsynsmöjligheter, som tillsammans med tydligare lagstiftning ger utökade möjligheter att utöva en aktiv tillsyn. Den nya myndigheten tillförs delvis ny kompetens. Det ankommer på riksdag och regering att i samband med ny- och ombildning av myndigheter pröva förutsättningarna för att lokalisera den aktuella myndigheten utanför . Vi vill i nedanstående motion föreslå att myndigheten lokaliseras till . Det finns flera goda skäl för det. är med sitt läge i demografiska mittpunkt väl lämpat att vara värd för en myndighet, som ska vara lätt att nå från olika orter i landet. Goda tågförbindelser och ett nät av Europa- och riksvägar, som möts i skapar ideala förutsättningar för en tillsyns- och kontaktorganisation av MIA:s typ. Förbindelserna till är genom Mälar- och Svealandsbanorna mycket goda. har t.o.m. en växande grupp stockholmare och örebroare pendlat mellan de båda städerna. finns det tågförbindelser mellan och , som inte tar än . Det tidsmässiga avståndet mellan och minskar ytterligare när Mälartunneln färdigställs. Som framgår av utredningen till vilket pris? var ett tänkbart lokaliseringsalternativ för ett eventuellt forsknings- och för adoptionsfrågor. I kommunen finns ett gediget intresse för barnfrågor. Bland annat samarbetar kommun och läns landsting för att få till stånd ett barnrättscentrum i . Centrumets uppgift ska vara att utifrån utveckla kunskap, kompetens och metoder, som ska bidra till att konventionen får ett brett genomslag. har visat stort intresse för tankarna på ett barnrättscentrum. finns flera utbildningar av intresse för Myndigheten för internationella adoptioner. Där bedrivs bland annat psykologutbildning, socionomutbildning och rättsvetenskaplig utbildning. Forskning om och runt barn har hög kvalitet. liksom viktiga delar av finns också lokaliserade till . Ett uttryck för goda läge för en tillsynsmyndighet är också val att lägga en av sina sex tillsynsenheter i . Goda bostadsmiljöer och ett rikt kultur- och friluftsliv samt väl utbyggd utbildning är andra faktorer, som bidrar till att göra till en intressant ort för lokalisering av statlig verksamhet. Vi hemställer därför att noga prövar förutsättningarna för att lokalisera Myndigheten för internationella adoptioner till .
mot · GR02So22 · 2004-05-07 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:131 Internationella adoptionsfrågor tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att säkerställa möjligheten att få rådgivning i adoptionsfrågor och möjlighet till hjälp och stöd även efter adoptionen och att detta kan erbjudas både på lokal och regional nivå. Aktuell forskning visar att adopterade som grupp har en särskild sårbarhet. har kommunerna enligt socialtjänstlagen ett särskilt ansvar för att ge stöd till adopterade. Även om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner (art 9c) påtalas vikten av att de anslutna staterna främjar rådgivning i adoptionsfrågor och möjlighet till hjälp och stöd efter adoptionen. I regeringens förslag påtalas vikten av samverkan, vilket är möjligt. Tyvärr visar både enskildas erfarenheter och den kartläggning som återfinns i SOU 2003:49 att detta sällan fungerar i praktiken. Ett stimulansbidrag skulle möjliggöra samordning på det lokala och regionala planet, så att kommunerna bättre kan möta behovet av råd och stöd som finns och som man enligt socialtjänstlagen 5 kap. 1 § är ålagd ansvara för. Samordning av resurser kommer med största sannolikhet att underlätta för kommunerna att uppfylla kravet i socialtjänstlagen på ett tillfredsställande sätt. Regeringen föreslår i sin proposition att ett inrättas, vilket är positivt. För att kunskap och information ska kunna spridas på ett effektivt sätt så att det når de som i sitt arbete möter adopterade och deras familjer är det viktigt att det finns forum även på lokal och regional nivå. Detta bör ges regeringen tillkänna. Utifrån detta anser jag att det är mycket olyckligt att regeringen inte för förslaget om stimulansbidrag vidare eller ställer tydligare och hårdare krav på samverkan, så att adopterade och deras familjer kan få den hjälp och det stöd de har rätt till.
mot · GR02So24 · 2004-05-06 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:131 Internationella adoptionsfrågor beslutar att adoptivföräldrar skall vara skyldiga att informera barnet om att det är adopterat. beslutar att socialnämnden är skyldig att redovisa för domstolen att information lämnats till barnet. Att söka sina rötter Rätt att få veta I propositionen finns ett avsnitt, att söka sina rötter. Det är bra. Man kan här läsa att adoptionsforskningen tydligt visat hur viktig kunskapen om det biologiska och etniska ursprunget är för adoptivbarnets positiva utveckling. Man har i en departementspromemoria (Ds 2001:53) diskuterat huruvida man i eventuellt skulle införa en bestämmelse, som åligger adoptivföräldrar att informera barnet om att det är adopterat. Även små barn behöver få veta varifrån de egentligen kommer. Självklart måste detta samtal ske utifrån barnets mognad, men inte heller dröja alltför . Enligt propositionen bereder frågan. menar att denna bestämmelse borde införas . Barn i adoptionsprocessen måste ha rätt att få information som kan antas vara av betydelse. Domstolen är i alla adoptionsärenden skyldig att inhämta yttrande från socialnämnden. skall om barnets ålder och mognad tillåter, söka klarlägga barnets inställning och i yttrandet redovisa den för rätten. För att ytterligare stärka barnets rätt anser vi att socialnämnden skall åläggas skyldighet att redovisa för domstolen på vilket sätt information lämnats till barnet och tydligt redovisa barnets åsikt. Denna skyldighet skall gälla från så tidig ålder som barn kan kommunicera sin vilja.
mot · GR02So26 · 2004-05-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:146 Höjd åldersgräns för läkares och sjukgymnasters rätt till offentlig ersättning m.m. avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning. avslår regeringens förslag till ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik. Regeringen har samtalat med och kring proposition 2003/04:146 Höjd åldersgräns för läkares och sjukgymnasters rätt till offentlig ersättning m.m. är enigt med regeringen och om förslaget att läkare och sjukgymnaster inte ska ges möjligheten att överlåta rätten till offentlig finansiering i samband med överlåtelse av mottagning, s.k. ersättningsetablering. delar alltså regeringens syn gällande ersättningsetableringen och står bakom propositionen i den delen. Vi har en särskiljande uppfattning om propositionens andra punkt, höjd åldersgräns för läkares och sjukgymnasters rätt till offentlig ersättning. Regeringens motivering för att höja åldersgränsen för sjukgymnaster och läkare är att det därmed ökar möjligheten att klara personalförsörjningen och att dagens åldersgräns inte kan anses vara självskriven p.g.a. bättre hälsa. Vi menar att den höjda åldersgränsen inte nämnvärt påverkar personalförsörjningen. De största behoven av vårdpersonal ligger inte inom läkar- och sjukgymnastkåren. Vakanserna återfinns dessutom inom den offentliga sektorn som dessa inte är anställda hos. Vi menar också att det är möjligt för landstingen att sluta avtal med sjukgymnaster och läkare oavsett vilken ålder de har. Landstingen har alltså alla möjligheter att i en särskild överenskommelse förlänga eller träffa avtal med läkare och sjukgymnaster. Vad propositionen föreslår är införande av särregler för dessa personalkategorier i den meningen att de ensidigt, till skillnad från andra personalkategorier, ska kunna kvarstå i sitt yrke mot huvudmännens/landstingens önskemål. Landstingens möjlighet att prioritera och planera sin verksamhet kommer att begränsas. Därmed ska inte dessa yrkesutövares insats ringaktas eller förnekas men regeringens motiv för den höjda åldersgränsen är i detta fall inte adekvat. ser istället att den stora utmaningen för hälso- och sjukvården är att kunna rekrytera och behålla vårdpersonal i den offentliga sektorn, minska ohälsan hos dessa grupper och ge möjlighet för flera att orka arbeta tills de uppnått , vilket inte är fallet för många . anser därför att förslaget om höjd åldersgräns för sjukgymnaster och läkares rätt till offentlig ersättning avslås. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GR02So28 · 2004-05-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:146 Höjd åldersgräns för läkares och sjukgymnasters rätt till offentlig ersättning m.m. 1 Förslag till riksdagsbeslut avslår proposition 2003/04:146. begär att regeringen återkommer med förslag om att avskaffa åldersgränsen för offentlig ersättning till läkare och sjukgymnaster. begär att regeringen återkommer med förslag som ger rätt till ersättningsetablering för läkare och sjukgymnaster. Regeringens förslag om att höja åldersgränsen för läkares och sjukgymnasters rätt till offentlig ersättning till är ett steg i rätt riktning och fullföljer tidigare riksdagsbeslut om att höja åldersgränsen för tandläkare och tandhygienister. Enligt bör dock åldersgränsen helt avskaffas. bör besluta att avslå motionen. anser generellt att äldres kompetens och vilja att bidra på samhällslivets olika plan bättre bör tillvaratas. Med högre genomsnittlig livslängd är det naturligt att fler människor vill arbeta även efter pensionsåldern. En ökad delaktighet av äldre i arbetslivet bidrar till minskad ålderssegregering och ökad livskvalitet för de äldre som frivilligt väljer att arbeta efter pensionsåldern. Mot bakgrund av förändringarna i befolkningens sammansättning är det av största vikt att bättre ta till vara äldres kompetens och engagemang. råder det stor brist på läkare och sjukgymnaster. Pensionsavgångarna av läkare kommer enligt bl.a. AMS att bli omfattande . Om personer inom dessa professioner väljer att arbeta ytterligare kan det avsevärt mildra bristsituationer. Personers lämplighet att verka inom ansvarsfyllda professioner inom tand- och sjukvården bör, oavsett ålder, prövas individuellt inom ramen för tillsynsansvar. bör begära att regeringen återkommer med förslag om att avskaffa åldersgränserna för rätt till offentlig ersättning för läkare, sjukgymnaster, tandläkare och tandhygienister. Möjligheten att överlåta rätten till offentlig finansiering i samband med överlåtelse av mottagning är viktig för att ge privatpraktikanter drivkrafter att fortsätta investera i modern utrustning även när tidpunkten för pensionering närmar sig. Osäkerheten om benägenhet att sluta vårdavtal med en ny innehavare av praktiken medför att praktikens värde kraftigt sjunker. Detta kan medföra att den tidigare ägaren gör stora förluster och att gjorda investeringar inte kan återvinnas. Mot denna bakgrund bör begära att regeringen återkommer med förslag som gör ersättningsetablering möjlig.
mot · GR02So30 · 2004-05-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:146 Höjd åldersgräns för läkares och sjukgymnasters rätt till offentlig ersättning m.m.
mot · GR02Ub7 · 2004-05-13 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:140 Kunskap och kvalitet - elva steg för utvecklingen av gymnasieskolan tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetsplaneringen på gymnasieskolan. God planering och minskad stress i gymnasieskolan Det finns goda skäl att välkomna regeringens förslag om att minska splittringen och öka omfattningen av de enskilda kurserna i gymnasieskolan. Därmed motverkas en del av den fragmentisering som dagens gymnasieskola återkommande kritiseras för. Vi anser också att tydligare än bör markera elevernas behov av en jämnare arbetsbelastning och ökad kontinuitet i skolarbetet. Uppgifterna om att kurser ofta planeras utan att skolorna ser till helheten för eleverna förefaller vara mer regel än undantag. Från att gymnasieeleverna tidigare hade en relativt jämn arbetsbelastning över arbetsåret har det sedan den kursutformade gymnasieskolan infördes kommit att bli allt vanligare att kurserna koncentreras till en del av en termin. Arbetsveckorna är i många fall ojämnt belastade och det egentliga arbetsåret slutar i flera fall , som arbetsbelastningen är orimligt hög under andra delar av skolåret. Det här leder till stress för enskilda elever och skapar stora svårigheter för de elever, som behöver tillräckligt med tid på sig för att klara gymnasieskolans krav. Det slutliga ansvaret för arbetsplaneringen på den enskilda skolan ankommer på rektor, men vi menar att det finns goda skäl för att tydliggöra skolornas ansvar för en god planering av arbetet i gymnasieskolan. Arbetet bör vara jämnt fördelat över skolår och arbetsveckor. Schemaläggningen ska minska stressen och underlätta elevernas planering av sitt arbete.
mot · GR02Ub8 · 2004-05-13 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:140 Kunskap och kvalitet - elva steg för utvecklingen av gymnasieskolan tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att aktivt följa upp effekterna av frisök i gymnasiet. Propositionen innehåller en rad förslag som enligt vår uppfattning skapar goda förutsättningar att utveckla gymnasieskolan. Det är bland annat mycket tillfredsställande att det ska satsas mer på de elever som följer ett individuellt program. Vi känner dock en oro när det gäller elevernas möjligheter att fritt få söka gymnasieutbildning utanför den egna hemkommunen, så kallat frisök. Vi ser en risk med att eleverna får större valmöjligheter eftersom resultatet kan bli att de kvarvarande eleverna i kommunen drabbas negativt. Frisöket i den form som propositionen föreslår minskar kommunernas förutsättningar att planera och utvärdera sin verksamhet. Vi anser att kommunernas möjligheter att långsiktigt planera behovet av gymnasieutbildningar minskar då eleverna får möjlighet att välja på flera utbildningsorter. Kommunernas möjligheter att anpassa lokaler och lärarresurser varje läsår till det befintliga antalet elever minskar därmed. Från vårt eget hemlän har vi exempel på kommuner som investerat stora summor i sina gymnasieskolor som riskerar att visa sig vara överdimensionerade. Många kommuner har en mycket besvärlig ekonomisk situation som ökar planeringsbehovet av den egna verksamheten. Vi ska självfallet arbeta för att elever har goda möjligheter att välja den utbildning de önskar.
mot · GR02Fi44 · 2004-06-23 00:00:00 — För det första anser vi som ovan angetts att betydande förändringar behöver göras och att detta kräver tid för utredning, analys och införande. Ett införande av ett väsentligt annorlunda system som förordar ska självfallet ske än när den övergångstid som ligger i regeringens förslag, , har löpt ut. För det andra har de kontinuerliga ändringar som skett i systemen inneburit att övergångsregler lagrats ovanpå varandra och att inget system någonsin hinner genomföras. Detta bidrar till systemens ogenomtränglighet och att kunskapen om dem blir ett reservat för experter. Övergångstiden bör därför vara betydligt kortare. Om vi hade regeringsmakten skulle ett intensivt arbete pågå med sikte att söka sjösätta ett reformerat system 2006. Begränsningen av genomslaget av nu föreliggande förändringar bör begränsas genom införandebidrag i en takt av fullt genomförande . Det nya systemet kan förefalla som om kommuner och landsting garanteras att det föreslagna inkomstutjämningsbidraget följer utvecklingen av skatteunderlaget. Så är dock inte fallet. Genom en regleringspost sker en korrigering så att systemet kan vara statsfinansiellt neutralt jämfört med utgångsläget. Vi delar här och regeringens bedömning att en indexering av systemet ej bör ske. Beslut om vidgningar eller minskningar av systemets omfattning bör ske genom direkta politiska beslut, ej genom indexuppräkning. Regeringen föreslår att det tillskapas en permanent uppföljningsorganisation. Detta skulle bara cementera det nuvarande systemet med dess fel och brister. En sådan fast organisation skulle bara bli en ytterligare påtryckningsgrupp för nya inslag och komplikationer i systemet. Större förändringar skulle enligt regeringens förslag ändå ske genom parlamentariska kommittéer. Som framgått ovan vill istället att ett arbete med en genomgripande reform inleds. Det finns därför inget behov av en sådan fast organisation. De uppdateringar som kan komma att behövas i ett system av det slag som vill införa kan ske inom eller .