mot · GR02T2 · 2004-04-07 00:00:00 — med anledning av förs. 2003/04:RRS3 styrelses framställning angående länens infrastrukturplanering 1 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen skall återkomma till med en redovisning av de åtgärder som vidtagits med anledning av granskningen av länens infrastrukturplanering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att de transportpolitiska delmålen skall utformas på ett sätt som gör det möjligt att mäta, jämföra och följa upp infrastrukturåtgärder i förhållande till dessa mål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en motsvarande oberoende granskning av de nationella infrastrukturplanerna. 2 Regeringen ligger bakom länens eventuella brister I framställningen från , liksom i den granskning som föregått framställningen, ges en bild av länens infrastrukturplanering som otillräckligt styrd av statsmakternas direktiv och i avsaknad av uppföljningsbara samhällsekonomiska överväganden och prioriteringar. anser därför i likhet med att regeringen ska återkomma till med en redovisning av de åtgärder som vidtagits med anledning av granskningen av länens infrastrukturplanering. Särskilt angeläget är detta eftersom regeringens agerande, och uteblivna agerande, ligger bakom många av de bristfälligheter som konstaterat. En av de allvarligaste bristerna är det genomgående sätt på vilket länen utan tydliga samhällsekonomiska kalkyler hänvisar till det transportpolitiska målet Positiv regional utveckling för att motivera en föreslagen infrastrukturåtgärd. har, i samband med infrastrukturproposition och vid upprepade tillfällen därefter, påtalat att en stor svaghet hos regeringens transportpolitik är att de transportpolitiska delmålen, i synnerhet Positiv regional utveckling, inte konkretiserats i tillräcklig grad. 2.1 Två olika former av regional utveckling I granskning konstateras: Den huvudsakliga bristen i länsplanernas effektbedömningar gäller som framgått ovan bedömningarna av de åtgärder som länen framför allt motiverar med att de ger positiva effekter på delmålet positiv regional utveckling. Vidare skriver revisionen: När det gäller delmålet om positiv regional utveckling är det dock sällan dessa effekter presenteras på ett sådant konkret sätt att de är uppföljningsbara. Det är inte heller möjligt att se på vilka grunder en prioriterad åtgärd bedöms ge större effekter på detta delmål än andra prövade åtgärder. Bland sina rekommendationer föreslår därför : Regeringen bör i planeringsdirektiven till kommande planeringsprocesser ställa tydliga krav på att hänvisningar till regionala utvecklingseffekter ska underbyggas med dokumenterade analyser. När fäller dessa omdömen om länens planering och formulerar ovanstående rekommendation, tycks granskningen inte ha den fulla problembilden klar för sig. Att länen inte lyckats kommunicera uppföljningsbara och jämförbara effekter av positiv regional utveckling, beror på att det saknas vedertagna sätt att mäta utvecklingen mot detta mål. Det saknas rent av en definition av detta mål som äger bärighet på länens planering. Regeringen beskriver vanligen målet som att transportsystemet främjar en positiv regional utveckling genom att dels utjämna skillnader i möjligheterna för olika delar av landet att utvecklas, dels motverka nackdelar av långa transportavstånd. Detta transportpolitiska delmål är således strikt regionalpolitiskt i nationell mening. Det tar enbart fasta på från transportsynpunkt missgynnade delar av landet. Det mer generella intresset av regional utveckling, som finns i alla delar av landet, fångas inte in av detta mål. Av revisionens granskning framgår att det är denna generella regionala utveckling som länen hänvisar till i sina åtgärdsplaner. Att denna sammanblandning fått en så omfattande utbredning och ett så kraftigt genomslag i planeringen, äger regeringen ansvar för genom bristfälliga planeringsdirektiv. Den brist på kommunikation som rått mellan länen och tydliggörs av när det i granskningen konstateras att endast något enstaka län varit i direktkontakt med om hur direktiven ska tolkas. 2.2 Mått saknas för den positiva regionala utvecklingen De stora bristerna hos målet Positiv regional utveckling tydliggörs av att , fortfarande efter det att transportpolitikens mål antogs av , inte lyckats formulera mätbara delmål och därför inte åstadkommit någon egentlig resultatbedömning. I årsredovisning uttrycks avsaknaden av en relevant målformulering på följande sätt: Tillsammans med och forskare har fortsatt att bygga upp kunskapen inom ämnesområdet regional utveckling. Arbetet har koncentrerats till att utveckla mått i syfte att kunna mäta effekter av regionalpolitiska infrastruktursatsningar. Målsättningen har varit att kunna presentera en metod som är transparent och tydlig och som ska kunna ligga till grund för beslut om investeringsåtgärder för regional utveckling. En rapport finns framtagen och arbetet med att göra resultaten mera pedagogiska fortgår. I sin därpå följande årsredovisning konstaterar dock kort: Det finns inga separata mål för regional utveckling . I årsredovisning definieras arbetet gentemot målet Positiv regional utveckling på följande vis: genomförande av länsplanerna för regional transportinfrastruktur ska ske på ett sådant sätt att en lika stor andel av respektive länsplan är genomförd när en ny plan träder i kraft. Ingen av de definitioner eller bedömningar som regering och trafikverken laborerat med gällande målet Positiv regional utveckling har möjliggjort för länen att utifrån en jämförbar mall konkretisera sina överväganden om regional utveckling. Regeringen är ytterst ansvarig för att de mål, som beslutat om, närmare utformas på ett sådant sätt att de kan följas upp. Genom uppställandet av ett otillräckligt utformat mål som prioriteringskriterium, har regeringen allvarligt brustit i sin styrning av länens infrastrukturplanering. föreslår att tillkännager för regeringen att de transportpolitiska delmålen ska utformas på ett sådant sätt som gör det möjligt att mäta, jämföra och följa upp infrastrukturåtgärder i förhållande till dessa mål. 3 De nationella planerna bör genomgå motsvarande granskning effektivitetsgranskning av länens infrastrukturplanering föregicks av en så kallad strategistudie från (), där överväganden om granskningens närmare avgränsning gjordes. I strategistudien konstateras att en granskning av infrastrukturplaneringen kan motiveras dels av det kraftiga tillskott av resurser främst till investeringar på järnvägssidan som föreslogs infrastrukturproposition, dels av den kritik som riktats mot en del av de projekt som pekades ut i propositionen. Det har, anförs i strategistudien, hävdats att vissa projekt inte kan motiveras utifrån de utgångspunkter som ska styra prioriteringarna på transportområdet. 3.1 Revisionen har påtalat brister i de nationella planerna I strategistudien vägs för- och nackdelar med att närmare granska , respektive länens förslag till infrastrukturplaner. En granskning av länens planer motiveras av den risk som anses finnas för att regeringens direktiv endast har fått ett begränsat genomslag i länsplanernas åtgärdsförslag. Men det främsta skälet till att studien slutligen avgränsades till länens planering var att den slutliga ramen för planerna vid granskningstillfället inte var fastställd. För en granskning också av planer talar, enligt strategistudien, att dessa, utifrån bedömningar av såväl som andra externa bedömare, inte är lika utvecklad som . Remissversionen av framtidsplan sägs indikera att det är svårt att riktigt se motiven bakom de prioriterade objekten. Enligt strategistudien finns svagheter i hur arbetar för att garantera att den metodiska process som direktiven föreskriver verkligen följs. Bland annat uppmärksammas mer eller mindre tydliga brister, till exempel att det saknas tydliga kriterier för prioriteringen av åtgärder och att de samhällsekonomiska kalkylernas betydelse för prioriteringar är oklar. Därför anförs i strategistudien att en granskning av alternativgenerering är fortsatt intressant, men inte nödvändigtvis beroende av pågående planeringsprocess. Samma slutsats dras gällande en granskning av planering. 3.2 En oberoende granskning Dessa kritiska omdömen från revisionen, samt det faktum att regeringen, trots ifrågasättande av projektets samhällsekonomiska lönsamhet, lyft in Norrbotniabanan i den nationella järnvägsplanen, påkallar en fortsatt oberoende granskning av infrastrukturplaneringen. Genom att besitter en helt självständig ställning i förhållande till riksdag och regering vad gäller bland annat val av ämnen för granskning, bör regeringen på annat sätt verka för att en sådan granskning kommer till stånd. På regeringens uppdrag genomfördes av konsultbolaget en oberoende granskning av planeringsunderlaget inför regeringens fastställelse av planerna för perioden 20042015. Den granskningen var dock helt inriktad på kostnadsunderlaget för objekten i infrastrukturplanerna. Det närmare uppdraget var att granska kostnadsöverskridanden i redan genomförda projekt, riskerna för kostnadsöverskridanden i planerade projekt samt att göra generella bedömningar och rekommendationer vad gäller och kostnadskalkyler. Det torde stå utom allt tvivel att det ligger i intresse att denna typ av granskning utvidgas till att, förutom planernas kostnadsunderlag, gälla också deras prioriteringar. har genom trafikutskottet genomfört en utvärderings- och uppföljningsstudie av roll i infrastrukturplaneringen. Vid sidan av denna studie av planeringens form, bör närmare uppmärksamhet riktas mot dess resultat. granskning av länens planering utgick från följande övergripande revisionsfråga: Sker valet av åtgärder i länens infrastrukturplanering enligt statsmakternas direktiv? För att besvara denna övergripande revisionsfråga formulerades ett antal delfrågor. Motsvarande revisionsfrågor bör ställas om de nationella väg- och banhållningsplaner som regeringen fastställde för perioden 20042015. De delfrågor som skulle kunna vara vägledande för en sådan motsvarande nationell granskning är: Hur motiveras de prioriteringar som regeringen har gjort i planerna? Vilken betydelse för regeringens val och prioritering av åtgärder har åtgärdernas samhällsekonomiska lönsamhet haft? Vilken betydelse har de transportpolitiska delmålen haft för regeringens prioriteringar? Har fyrstegsmodellen använts i regeringens planeringsarbete? Vilka åtgärder har övervägts men prioriterats bort från planerna och hur motiveras detta? Vilken kvalitet håller de nationella planernas underlagsmaterial? Hur har samarbete med och fungerat under planeringsprocessen? Syftet med granskningen bör, på motsvarande sätt som i granskning av länens planering, i första hand vara att göra en samlad bedömning av huruvida beslut för planeringen har följts och att identifiera förklaringar till eventuella avvikelser från dessa beslut. föreslår att ger regeringen tillkänna att regeringen ska ta initiativ till en oberoende granskning av de nationella infrastrukturplanerna med särskild hänsyn till deras prioriteringar och samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningar. von der Esch (kd)