mot · GS02N254 · 2004-09-23 00:00:00 — Statliga myndigheter har här ett stort ansvar för att deltaga i denna typ av lösningar. Det skulle t.ex. vara möjligt att kombinera tjänsten som miljöinspektör med viss forskningsverksamhet för . Ett annat sätt att locka högutbildad personal till glesbygden är möjligheten till avskrivning av studielån. Frågan om att låta dem som flyttar och tar jobb i glesbygden få sina studieskulder avskrivna har diskuterats . I finns ett sådant system. Som ett ytterligare förslag för att få akademiker att flytta till eller bo kvar i glesbygden föreslår vi att ett system med avskrivning av studieskulder prövas i . Systemet måste utformas på ett sådant sätt att det uppmuntrar till att människor bor kvar även efter det att lånet avskrivits. Detta bör ges regeringen tillkänna. Arbetsmarknaden på landsbygden ser ofta mycket annorlunda ut jämfört med tätorten. På landsbygden finns det t.ex. ett mycket större inslag av säsongsarbete både inom de areella näringarna och inom turistbranschen. Dessutom är arbetsdelningen av nödtvång ofta vanligt och många kombinerar en anställning med egenföretagande. Arbetsmarknadspolitiken måste i större utsträckning anpassas till detta. kräver att man ser över arbetsmarknadslagstiftningen och att ett landsbygdsperspektiv finns med på ett tydligt sätt i en sådan översyn. Ett exempel på detta är att enmansföretagare har mycket små möjligheter till a-kassa när de i princip måste avveckla sitt företag innan a-kassa kan komma i fråga. Företagare som arbetar i säsongsberoende branscher drabbas särskilt av detta, vilket är speciellt problematiskt för många av landsbygdens företagare. Ett annat problem är att den som är gift med en småföretagare kan få svårt att erhålla a-kassa då man automatiskt antar att personen i fråga arbetar i sin partners företag. kommer att noga följa upp det riksdagsbeslut om en översyn av möjlighet till a-kassa för enmansföretagare som bifölls trots motstånd från Socialdemokraterna och Vänstern. Detta bör ges regeringen tillkänna Det är också uppenbart att t.ex. vården redan nu har brist på personal i vissa delar av landet. Detta kommer troligen att bli ett allt mer ökande problem. Därför måste man satsa mer på att göra denna typ av arbeten attraktiva. Mycket talar dock för att inte klarar att lösa arbetskraftsbristen genom de personer som finns i landet. Arbetskraftsinvandring kan bidra till att lösa en del av dessa problem. En mer jämställd landsbygd Kvinnors företagande är av största vikt för utvecklingen på landsbygden. Det är en intressant iakttagelse man gjort vad gäller erfarenheten genomförande av miljö/landsbygdsprogrammet och mål 1-programmet, att kvinnorna har en nyckelroll för de förändringar och den utveckling som sker på landsbygden. Kvinnors nyföretagande har varit drivkraften bakom en breddning av jordbruksföretagandet. Trots de positiva erfarenheterna går fortfarande endast en liten andel av LBU-pengarna till kvinnliga företagare. Detta är olyckligt och regeringen bör bevaka så att man bättre tar tillvara kvinnors möjligheter att söka LBU-pengar. Detta kan troligen göras genom att man har en bredare syn på vilken typ av företag som kan stödjas via LBU-programmen. Bland annat bristen på bra och intressanta jobb gör att kvinnor i större utsträckning än män lämnar landsbygden. Det är därför viktigt att landsbygden också kan erbjuda kvinnor flera arbetsgivare att välja mellan. Regeringens motstånd mot privatisering av t ex vården lägger här hinder i vägen. Naturen och det brukade landskapet en av landsbygdens största tillgångar Naturen och landskapet är en bas för mycket av landsbygdens speciella värden. Det brukade landskapet ger miljöer för många av våra sällsynta växter och djur. I skogslandskapet gäller det att skydda viktig gammelskog och i skärgården finns ett behov av att skydda många viktiga miljöer. Biologisk mångfald och ett bevarande av vårt kulturhistoriska arv utgör viktiga komponenter för det mänskliga välbefinnandet. Närheten till naturen är också ett av skälen till att många människor väljer att bosätta sig på landsbygden. är naturen och landskapet basen för många av landsbygdens företag inom jordbruks-, skogsbruks-, fiske-, turism- och fritidsnäringarna. Det finns också en uppenbar konkurrens om mark framför allt när det gäller tätortsnära landsbygd. Det kan gälla utbyggnad av tätorten, konkurrens mellan jordbruk och golfbanor, behovet av fritids- och rekreationsmark. Detta kräver en mer medveten planering av användning av marken så att man tar tillvara dess möjligheter på bästa sätt. Ur demokratisk synpunkt behövs också en större delaktighet av framförallt dem som bor på landsbygden i denna process. En fördjupad förståelse kring förändringen på landsbygden som berör både service och markanvändning är viktigt. Detta är särskilt viktigt eftersom det finns all anledning att misstänka att framför allt utvecklingen inom jordbruket kommer att leda till stora förändringar i landskapet. motsätter sig inte dessa förändringar. Landskapet som vi ser är i allra högsta grad en följd av hur människan har påverkat naturen genom tiderna. Vi vill dock att man har en insikt om hur denna förändring sker och vilka konsekvenserna blir samt att man till viss del påverkar utvecklingen i önskad riktning. vissa för varje region viktiga traditionella delar av kulturlandskapet bevaras landskapet utvecklas på ett sådant sätt att biologisk mångfald gynnas - framför allt att man får ett skydd för rödlistade arter landskapet skall vara tillgängligt för fritid och rekreation - detta gäller inte bara skogslandskap utan också slättlandskap tillgängligheten bör också i vissa områden gälla för den som är handikappad nyttjandet av landskapet till traditionella näringar som skogsbruk och jordbruk kan samordnas med bra naturvård de som nyttjar landskapet för rekreation, eller näring, t ex hästnäring, fritidsfiske, turistnäring, ocksåär delaktiga i de åtgärder som krävs för att bevara och anpassa landskapet till deras behov. Regeringen bör tillsätta en utredning för att klargöra kunskapsläget kring landskapets förändring och för att se över om de styr- och planeringsverktyg som finns är tillräckliga. Detta bör ges regeringen tillkänna. Skydda den biologiska mångfalden Skyddet av den biologiska mångfalden måste vara ett gemensamt ansvar och kostnaden för dessa allmänna nyttigheter bör i stor utsträckning betalas av samhället. Den enskilda markägaren gör stora ideella insatser och svenskt skogsbruk bidrar genom frivilliga naturvårdsavsättningar. Skyddet av viktiga naturområden kan ske genom reservatsbildningar men också genom civilrättsliga avtal mellan markägare och myndighet. Kunskap, samarbete och överenskommelser är grundförutsättningar för ett framgångsrikt miljö- och naturvårdsarbete. Mycket tyder på att landskapsplanering med gröna stråk, våtmarker m m kan spela en stor roll för skyddet av den biologiska mångfalden. anser att pengar för arbetet med biologisk mångfald såväl som pengar inom EU:s landsbygdsutvecklingsprogram nu i större utsträckning än tidigare bör användas i lokala försöksprojekt. Det är viktigt att tillvarata lokalt engagemang på brukarsidan. Även andra lokala krafter såsom byalag, naturvårdsföreningar, fältbiologer och andra ideella organisationer men även representanter för andra näringar på landsbygden, t.ex. turistföreningar, måste få vara en del av detta arbete. Detta bör ges regeringen tillkänna. Förvaltningen av fiskeresurserna måste bli bättre både för att skydda den biologiska mångfalden och för att säkra framtiden för fiskerinäringen. Även här ser det lokala engagemanget som en viktig del. Vi är t.ex. positiva till att det även i kustregionerna bildas lokala fiskevårdsområden. Vi anser vidare att vi måste få en lösning på finansieringen av fiskevården så att det gynnar det lokala engagemanget. Jordbruk, fiske, skogsbruk och turism - näringar i nära samspel med naturen Ett livskraftigt jord- och skogsbruk som är konkurrenskraftigt ligger till grund för en levande och lönsam landsbygd. I skärgården och längs våra kuster har framför allt det kustnära fisket en stor betydelse som bas både för turistnäringen och förädlingsindustrin och därmed för att säkra möjligheterna till ett åretruntboende. Det är omöjligt att få en framgångsrik landsbygdsutveckling utan att de areella näringarna blomstrar. Lantbruksföretagen har stor betydelse för landsbygdens utveckling, både företagen som sådana och den viktiga miljöskapande funktion som lantbruket utgör. I samband med implementeringen av EU:s nya jordbrukspolitik kommer en förändring troligen att ske för många jordbruksföretag. En alltmer konkurrensutsatt marknad kommer att kräva större lyhördhet för konsumenternas krav, ökad profilering, förädling och nischproduktion samt en ökad öppenhet för olika kombinationsverksamheter såsom miljövård och turism. En ökad möjlighet genom byråkratiska förenklingar för småskalighet, både vad gäller produktion och slakteri, skulle ytterligare öppna för kombinationsverksamheter. Hästnäringen spelar också en allt större roll för landsbygden. finns det runt 300 000 hästar i landet och uppskattningsvis en tredjedel av den svenska befolkningen har någon typ av kontakt med hästar. Hästnäringen är det femte största näringsområdet inom jordbruket och omsätter enligt den hästpolitiska utredningen. Medräknat de indirekta verksamheterna lär summan landa på och 40 000 personer hel- eller deltidssysselsatta inom sektorn. har i uppgift att kartlägga och analysera hästnäringen, dess betydelse för miljöpolitiken samt om hästnäringen skall bli en tydligare del av jordbrukspolitiken. önskar att utredningen också får ett uppdrag att framför allt ge förslag på vilka åtgärder som kan behövas för att få en stark självständig hästnäring. Skogsindustrin är en av viktigaste basindustrier och står för stora delar av den svenska exporten. Ägandet av skogen är väldigt ojämnt fördelat i landet. I finns en stor andel privatägd skog medan statligt ägande dominerar i norr. Det är framför allt via som staten äger stora skogsarealer. Vi anser att staten inte bör ägna sig åt kommersiell skogsnäring utan att skall säljas ut. När detta görs bör försäljningen göras på ett sådant sätt att inte en enda stor privat skogsägare tillkommer utan att det är möjligt för lokala aktörer att delta. Så länge staten äger mark både via bolag och statliga verk bör man vara ett föredöme genom att ha en lokal dialog kring hur skogsskötseln bedrivs. De statliga skogarna bör också, tills en utförsäljning skett, kunna användas som utbytesskog vid reservatsbildningar. Fiskets roll för framför allt skärgården och kustbygderna är viktig. Här är den stora utmaningen att trygga de biologiska systemen så att tillgången på fisk tryggas på lång sikt. Även här gäller det att finna vägar för att kunna kombinera olika verksamheter t ex fiske, småskalig livsmedelsproduktion och turism för att öka den regionala tillväxten. Det finns många åtgärder att vidta för att utveckla de traditionella arealla näringarna vilket vi utvecklar mera i vår jord-, skog- och fiske-motion. Den extremt småföretagsbaserade turistnäringen är en naturlig och viktig del av hela näringspolitik. 2002 var branschens storlek av BNP. turistpolitik utgår ifrån det faktum att en fungerande turistsektor kan ge fler jobb, bättre statliga finanser, ett levande samt en bättre miljö. Den s.k. ekoturismen är en intressant sektor, som förmodligen passar i särskilt väl med tanke på vad vi som turistmål har att erbjuda i form av orörd natur och andra kultur- och skönhetsupplevelser. Mer om turistpolitik står att läsa i vår företagsmotion. En politik för bra boendeförhållanden i hela landet Bostadspolitiken har havererat i . Debatten fokuserar ofta på städernas situation där höga boendekostnader och liten nyproduktion utgör stora problem. Landsbygdens problem kommer ofta i skymundan. I stora delar av är situationen sådan att produktionskostnaden för ett nytt hus är långt högre än värdet av detta hus på marknaden. Det innebär svårigheter att få lån. Detta leder till att det inte byggs på landsbygden trots att det i vissa fall finns både behov av bostäder och tillgång på billig mark. Två faktorer ställer till extra problem på landsbygden när det gäller bostäder och annan byggnation. Det är dels den allmänna utvecklingen som lett fram till en icke fungerande byggmarknad, dels problemen med "risk"-kapital. En ofta debatterad fråga när det gäller boendet på landsbygden är strandskyddet. En flexiblare inställning som är anpassad till landets mycket olika förhållanden bör få komma ifråga. Det kan handla om att reglerna för strandskydd skall tillämpas hårdare än vad som ofta sker i områden där trycket från exploatering är stort (exempelvis ). Däremot skall dispens från strandskyddsbestämmelserna kunna ske för kommuner med stora strandområden under förutsättning att starka miljöskäl inte talar för ett starkare skydd. Tillgång till social service, kultur och fritidsaktiviteter Mycket tyder på att det är andra faktorer än bara arbete som styr var människor väljer att bo. Landsbygden har enligt haft en ökad inflyttning, troligen därför att många uppskattar bl.a. den tillgång till natur och miljöupplevelser som landsbygden erbjuder. En av de stora utmaningarna är hur man skall erbjuda även landsbygdens befolkning en god social service med daghem, skolor, sjukvård och äldrevård. Utan denna service blir boendemiljön på landsbygden mindre attraktiv och blir därmed ett allt mer segregerat samhälle. Det är mycket viktigt att staten tar ett ansvar för sin kärnverksamhet i hela . Allt oftare lämnas det rapporter om att postservice, apotek, polis och rättsmyndigheter dras in eller läggs ned. sker detta mer eller mindre i smyg eller ges svepande bortförklaringar. Denna utveckling är inte tillfredsställande, och den sker i hela landet såväl i lands- och glesbygden som i många förorter till våra storstäder. Utan ett grundläggande serviceutbud blir det svårare för privata företag att överleva, och därmed hotas en hel bygd . På detta område som på så många andra när det gäller landsbygdspolitiken gäller det att vara öppen för flexibla lösningar och ta tillvara enskilda individers engagemang. föreslår att ett särskilt anslag inrättas i statsbudgeten för "upphandling av grundläggande samhällsservice i regionalpolitiskt utsatta områden". Ett sådant anslag finns för den postala verksamheten, men det bör omfatta fler områden. Upphandlingen bör göras regionalt med de regionala beslutsorganen som huvudman. Den grundläggande samhällsservicen bör dessutom tryggas i lag. Detta bör ge regeringen tillkänna. vill öppna för fler privata, kooperativa och föreningsdrivna alternativ. En verklighet där samhället betalar för det sociala trygghetsnätet men där man har en kombination av egna företag, föreningar men även kommun/landstingsdrivna verksamheter är minst lika viktig för landsbygden som för städerna. En friare syn på möjligheten att etablera företag inom t.ex. vårdsektorn skulle t.ex. kunna kombinera byns äldres rehabilitering med spaverksamhet för betalande gäster. Möjligheterna är oändliga om kreativiteten släpps loss. Det skulle ocksåöka utbudet av bra arbetstillfällen och ge framför allt kvinnor fler arbetsgivare än kommun och landsting. som vi bör se möjligheterna på landsbygden kan vi inte bortse från glesbygdens allvarliga utmaningar på serviceområdet. Det gäller framför allt äldrevården. När de unga flyttar ut blir de gamla kvar. Det innebär att kostnaderna får bäras av färre. För att lösa detta krävs ett fungerande kommunalt utjämningssystem alternativt att staten tar över kostnaderna. Ett stort problem är bristen på arbetskraft inom vården. Vi har redan tidigare berört arbetskraftsbristen men det är viktigt att än en gång påpeka både behovet av utbildning och arbetskraftsinvandring för att lösa dessa problem.Redan i dag är arbete inom vården det område som sysselsätter flest personer i glesbygden. De finns de som befarar att behoven inom vården kommer att vara så stora att detta i princip blir den enda typen av arbete som kommer att finnas i glesbygden och att man därmed får en kollaps av arbetsmarknaden på vissa orter. Landsbygdens befolkning visar ofta en stor förståelse för att service både vad gäller myndigheter och privat tjänstesektor av naturliga skäl är sämre än i tätorterna. är det en viktig grundförutsättning både för en god boendemiljö och för företagandet att en rimlig servicenivå upprätthålls. ser allvarligt på att viktiga samhällsfunktioner försvinner helt. Det är synnerligen angeläget att statliga verk och myndigheter verkligen uppfyller sitt regionalpolitiska ansvar - det gäller inom alla områden men kanske allra främst inom rättsväsendet, där det finns stor risk för utarmning av människors rättssäkerhet. vill stoppa neddragningarna inom polis-, tull-, post- och tingsrättsverksamheterna som pågår i . Det är också viktigt att glesbygdskommuner kan erbjuda sina invånare tillgång till kultur och fritidsaktiviteter. Detta gör landsbygden mer attraktiv för unga och kan förbättra den sneda åldersfördelningen. Även här gäller det att lokalt kunna ha flexibilitet för att tillvarata varje bygds särart. Regionalpolitiska medel bör kunna användas för kulturella insatser i landsbygd. Vi vill dessutom lyfta fram problemet med den starka koncentrationen av de statliga kulturanslagen till . Det är angeläget att kulturkonsumtion kan spridas över hela landet, och därför bör kulturanslagen riktas på ett annat sätt än . Detta bör ges regeringen tillkänna. Landsbygden ger ofta tillgång till särskilda typer av fritidsverksamheter med anknytning till naturen och kulturlandskapet, så som friluftsliv, hästsport, segling, m m. Detta är viktiga tillgångar som gör boendet på landet attraktivare. En annan viktig form av kultur och fritidsverksamhet som ofta är stark på landsbygden är föreningslivet och studieförbunden. Det är därför viktigt att dessa sociala och kulturella nätverk stöds. Samverkan för lokal utveckling och tryggad grundservice En viktig väg att nå lokal mobilisering är samverkan och samordning. prövas nya former för att samordna servicen i landsbygden. Det innebär t.ex. att statliga verk och myndigheter som post, arbetsförmedling, lokalkontor för länsstyrelse och samverkar med kommunen så att både personal- och lokalkostnader kan pressas. Inte sällan handlar det om att finna smidiga och informella lösningar för att kunna säkerställa en god service. Det är viktigt att sådana förslag uppmuntras och prövas och inte kvävs av byråkratiskt tänkande. Även här är det av yttersta vikt att man beaktar ett underifrånperspektiv när denna typ av service utvecklas. Beslut om lokalsamverkan får heller aldrig hindras av ett stelt regelverk. Det måste istället kännetecknas av flexibilitet och mångfald. I linje med liberalernas allmänna krav om en förnyelse av den offentliga sektorn anser vi att man bör pröva ytterligare vägar för att säkerställa service. Till exempel bör det bli regel att statliga myndigheter måste pröva möjligheterna att köpa tjänster från privata företag i syfte att utröna om detta kan medföra att en verksamhet kan förbättras eller bevaras. Detta bör ges regeringen tillkänna. För att öka lönsamheten i landsbygdsbutiken eftersträvar den att bli central för fler serviceslag. Biblioteksverksamhet, post- och apoteksärenden är exempel på service som sköts via butiken. En positiv effekt av att inrymma dessa verksamheter i butiken är att tillgängligheten ökar genom att butiken oftast har betydligt längre öppettider än den offentliga institutionen. Det är viktigt att myndigheter och statliga monopolföretag som , Systembolaget och Posten agerar på ett sådant sätt att möjligheten för lanthandlare att överleva stärks. Att så inte alltid är fallet framkommer av en utredning från . bör uppmana regeringen att tydliggöra de statliga bolagens ansvar i dessa fall. Bra kommunikationer för starkare regioner och kommuner Utan fungerade kommunikationer kan hela aldrig få en positiv utveckling. Detta är en grundbult i regionalpolitiken. Därför måste satsningar göras på kommunikationssektorn. Det är främst satsningar på vägar och IT som måste göras, kompletterat med strategiska järnvägssatsningar i vissa landsdelar. Det är av yttersta vikt att hela landet har en sådan standard på vägnätet att råvaruförsörjningen till industrin kan tryggas och därmed säkra jobb på landsbygden. Det är därför viktigt att vägnätet tjälsäkras så att t ex inte skogsindustrin drabbas av avbrott i sin produktion p g a dåliga vägar. anser att väganslaget måste höjas. En målsättning bör vara att samtliga allmänna vägar i hela landet skall kunna hållas öppna och farbara under alla delar av året. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. En "väg" som inte får glömmas bort är bra färjekommunikationer till . Här har staten huvudansvaret för att en god bastrafik kan upprätthållas. Vi anser att ansvaret för denna färjetrafik bör flyttas från till för att tydligare peka på färjelinjens betydelse som "väg". anser att det förslag till stomvägnät med anslutande vägar av hög kvalitet som den borgerliga regeringen lade fram 1993 måste genomföras. Den nuvarande regeringen har övergett denna plan genom successiva neddragningar här och där, vilket har inneburit att hela landet har fått ett sämre vägnät. Även på järnvägssidan är det viktigt att ett stomnät av hög kvalitet kan upprätthållas. Fler järnvägssträckor måste snabbtågsanpassas för att "krympa landet". På många håll kan bättre regionala tågförbindelser öka pendlingsutrymmet för de boende så att det i större grad blir möjligt att bo på en ort och pendla till en annan. På många håll spelar de regionala flygplatserna en stor roll för mindre orters kontakt med övriga delar av landet. anser att dessa mindre flygplatser måste finnas kvar, och ett visst statligt stöd för att de skall kunna överleva måste utgå. Vi anser också att Rikstrafikens upphandling av det s k Norrlandsflyget inte får innebära att resande på dessa linjer har sämre möjligheter till samordning med t ex SAS än andra resenärer i vårt land. IT-kommunikationer är framtiden för och dess landsbygd. Goda IT-kommunikationer kan vara ett bra verktyg för att skaffa fler jobb på landsbygden. Det är därför av största vikt att det finns ett väl utbyggt och kraftfullt IT-nät i alla delar av landet. Teknikutvecklingen går snabbt på området, och det som är en bra teknik kanske är omodern redan om . Därför skall vi inte lägga ned offentliga resurser på att bygga ut något som vi inte vet om det är hållbart om . uppfattning är därför att det i första hand är näringslivet som skall engagera sig i utbyggnaden av IT-nät. Stat och kommun bör endast gå in på denna marknad för att garantera att utbyggnaden når ut till samma kostnad och i rätt tid till dem i landsbygdenellerglesbygden som behöver denför att kunna etablera verksamhet. Det viktigaste är att se till att alla kan få tillgång till IT-uppkoppling till samma kostnad oavsett bostadsort. Debatten har i handlat mycket om just tillgången till en uppkoppling. Diskussionen om vilka tjänster m.m. som sedan skall finnas att tillgå i näten har nästan helt uteblivit. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Men också de vanliga telekommunikationerna måste diskuteras. Det är viktigt att alla i på den avreglerade telemarknaden får tillgång till telefoni till rimliga priser. Det har visat sig att mobiltelefontäckningen är synnerligen dålig på många håll i , kanske framför allt i inland men även på andra håll och också i samband med tågresor. Ur säkerhetssynpunkt är det synnerligen allvarligt att mobiltelefonerna inte fungerar tillfredsställande i olika delar av landet. Det är också en konkurrensnackdel för företagare att de inte kan lita på att de kan nås och nå andra med mobiltelefonen. Det är vår förhoppning att åtgärder vidtas för att förbättra täckningen. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna.