mot · GS02U225 · 2004-09-14 00:00:00 — Alla människor är födda fria med samma rättigheter. Trots detta självklara sker kränkningar av de mänskliga fri- och rättigheterna. För oss liberaler är arbetet med att försvara och förbättra skyddet för de mänskliga fri- och rättigheterna en grundläggande uppgift. Mänskliga rättigheter, i meningen civila och politiska, är absoluta. De flesta civila och politiska rättigheter kan och bör, även i fattiga länder, genomföras omgående, medan sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter kan genomföras efterhand som möjligheter skapas. Demokrati är den enda styrelseform som kan garantera respekten för de mänskliga rättigheterna. Trots detta lever miljontals människor i förtryck och ofrihet. Kampen mot diktaturer måste därför gå vidare och intensifieras. Terrorism och de som skyddar och understödjer terrorverksamhet skall fördömas med all kraft. För oss är det både naturligt och önskvärt att tillsammans med världens demokratier samverkar för att bekämpa den internationella terrorismen. som vi måste visa handlingskraft mot terrorism måste rättsstatens grundläggande principer respekteras. Vi kan inte acceptera att mänskliga rättigheter åsidosätts av effektivitetsskäl. Kampen mot terrorismen måste föras inom demokratins och rättsstatens ramar. Den utveckling av folkrätten som vuxit fram efter det slut - till att handla även om människors och inte bara staters rättigheter - bör välkomnas och främjas. Den permanenta bör ges vida möjligheter att agera. Yttrande- och pressfrihet är grundläggande för en fungerande demokrati och skall främjas genom bl.a. svenskt biståndssamarbete. Dödsstraff och tortyr måste kraftfullt motarbetas. All slags diskriminering utgör i grunden ett slag mot demokratin och principen om alla människors lika värde. Mänskliga rättigheter är desamma oberoende av hudfärg, etnicitet, kön eller sexuell läggning. Att värna barnets rättigheter, i och i världen, skall vara en prioriterad uppgift. EU:s arbete med mänskliga rättigheter i världen är av största vikt och bör ske inom ramen för en tydligare och mer sammanhållen strategi. 4För friheten, mot förtryckarna5 5Nya hot och utmaningar5 6Politiska kontra socioekonomiska och kulturella rättigheter6 8Folkrätt för människor och inte stater8 9Den permanenta internationella brottmålsdomstolen10 11Avskaffa dödsstraff och tortyr12 12Ingen diskriminering skall accepteras12 14Homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter16 16EU och mänskliga rättigheter18 16.1En gemensam strategi för mänskliga rättigheter19 16.2Fler särskilda dialoger för mänskliga rättigheter19 17Svenska medborgares rättigheter utomlands20 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kränkningar av mänskliga rättigheter alltid måste påtalas, kritiseras och åtgärdas oavsett var de äger rum. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sambandet mellan demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör intensifiera sitt arbete med att både försvara och förbättra skyddet för de mänskliga rättigheterna dels genom de internationella organisationer där bereds möjlighet att påverka, såsom exempelvis FN, EU, , och , dels genom bilaterala samarbete med andra länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att bekämpa terrorismen, vilken utgör ett hot mot demokratin, rättsstaten och enskilda människors liv och hälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kampen mot terrorismen måste föras inom demokratins och rättsstatens ramar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att skilja mellan civila och politiska rättigheter, vilka är absoluta, och sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla folkrätten till ett bättre skydd för mänskliga rättigheter inom länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör gå i spetsen för en fortsatt förnyelse av folkrätten så att den entydigt blir ett stöd, inte ett hinder, för enskilda individers grundläggande rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ta initiativ för att inom EU få till stånd ett system för ömsesidig granskning av situationen för mänskliga rättigheter i medlemsländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör öka sitt engagemang i det s.k. Community of democracies. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bilateralt biståndssamarbete bör villkoras med krav på demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör driva på så att fler stater, inklusive och , ratificerar Romstadgan om den permanenta . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtal av amerikanska medborgare i den permanenta . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av oberoende och fria massmedier och att stöd till dessa skall vara en viktig del av svenskt demokratibistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att aktivt skall verka för att dödsstraffet och användningen av tortyr avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka alla former av etnisk diskriminering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en omarbetning av FN:s konvention mot rasdiskriminering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka våld mot och diskriminering av kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka handel med kvinnor och barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka diskriminering av homosexuella, bisexuella och transpersoner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stärka och förbättra barns rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för en tydligare och mer sammanhållen strategi för EU:s arbete med mänskliga rättigheter i världen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s biståndspolitik bör vara ett viktigt instrument för att främja respekten för mänskliga rättigheter i världen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU bör verka för att fler dialoger med enskilda länder med enbart inriktning på mänskliga rättigheter kommer till stånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av tydliga rutiner då svenska medborgares mänskliga rättigheter kränks utomlands. 4För friheten, mot förtryckarna Vår värld är skriande orättvis. Knappt hälften av jordens befolkning lever i fria demokratier, 30 000 barn dör av svält och över 800 miljoner individer är fortfarande analfabeter. Folkmordet i , fängslade demokratikämpar på och den ökande ofriheten i är bara några exempel på hur de mänskliga rätigheterna kränktes även . Som liberaler kan vi aldrig acceptera ofriheten, förtrycket och lidandet. Liberaler kompromissar aldrig någonsin bort de mänskliga rättigheterna. Alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. Principen om varje människas frihet och lika värde omfattar varje individ i världen utan åtskillnad av något slag, såsom hudfärg, kön, sexuell läggning, språk, religion, politisk eller annan uppfattning, nationellt eller socialt ursprung, egendom, börd eller ställning i övrigt. Erkännandet av alla människors lika värde hänger oupplösligt samman med att ingen människa får diskrimineras på grund av ovanstående eller annan anledning. Att se på och tiga om kränkningar av de mänskliga rättigheterna, oavsett i vilken omfattning eller var någonstans i världen de sker, är att ge sitt samtycke. Kränkningar av de mänskliga rättigheterna måste alltid påtalas, kritiseras och åtgärdas oavsett var de äger rum. Trakasserier, tortyr och förföljelse är just trakasserier, tortyr och förföljelse, oavsett om det är invånaren i , , Bosnien eller som utsätts för dessa kränkningar. Varje människa har rätt att leva ett liv i fred och frihet, med reella möjligheter att påverka sin egen livssituation. Mänskliga rättigheter respekteras bara med ett demokratiskt styrelseskick. Demokrati är därför det enda styrelseskick som är människan värdigt. Demokrati utgör på flera sätt grunden för etablerandet av mänskliga rättigheter. Därför måste demokratins idéer spridas över världen. Kampen för att försvara de mänskliga rättigheterna ska stå i centrum i svensk utrikespolitik. måste höja rösten och våga ta ställning för de utsatta folken mot förtryckarna. Vi ska aldrig ge vika för diktatorer, torterare eller maktfullkomliga regimer som trampar på friheten och människovärdet. Den svenska rösten ska vara principfast och tydlig i internationella organisationer som FN, EU, , och och även genom våra bilaterala samarbeten med andra länder. 5Nya hot och utmaningar Demokratin och respekten för mänskliga rättigheter kan aldrig tas för givna utan måste ständigt påtalas och försvaras. De fasansfulla terrorattackerna mot är ett tydligt exempel på detta. Attackerna har ställt demokratin och rättsstaten inför nya dilemman och svåra utmaningar. Terrorismen, som i och för sig inte är någon ny företeelse, utgör ett hot både mot enskilda individer och mot det öppna samhället och rättsstaten. Världen har efter skakats av flera allvarliga terrordåd, i bl.a. , , , , och inte minst i . Vi ska aldrig vika en tum för terroristernas krav, kidnappningar och hot. För oss liberaler förblir det en självklarhet att ta ställning för och försvara enskilda individers mänskliga fri- och rättigheter och de värden som bär upp demokratin och rättsstaten. Vi fördömer terrorismen och de som skyddar och understödjer terrorverksamhet. För oss är det naturligt och önskvärt att tillsammans med världens demokratier söker finna gemensamma lösningar på gränsöverskridande problem, som internationell terrorism. som vi måste visa handlingskraft mot terrorism måste rättsstatens grundläggande principer respekteras. Vi kan inte acceptera att mänskliga rättigheter åsidosätts av kortsiktiga opinions- eller effektivtetsskäl. Kampen mot terrorismen måste föras inom demokratins och rättsstatens traditionella ramar. De åtgärder som vidtas i jakten på terrorister måste ske under former som är internationellt vedertagna när det gäller respekten för mänskliga rättigheter. Ambitionen att komma åt det onda får inte leda till åtgärder som går ut över oskyldiga individers mänskliga fri- och rättigheter. I kampen mot terrorismen måste regeringen kraftfullt driva frågan om rättssäkerhet så att våra grundlagar upprätthålls för alla medborgare. Det är sålunda oacceptabelt att inte har följt internationella konventioner när det gäller fångarna på Guantánamobasen i , även om de fängslade är misstänkta för att bl.a. ha utfört terrordåd. slog dock fast att fångarna på Guantánamobasen på har rätt att begära rättslig prövning av sina fall i amerikanska domstolar, vilket välkomnar. Tortyrövergreppen från koalitionens styrkor i i var fruktansvärda och kan aldrig försvaras. som ockupationsmakt och respekterad demokrati har ett ansvar för att sådana handlingar inte sker och att i efterhand straffa de som ändå gjort sig skyldiga till övergreppen. 6Politiska kontra socioekonomiska och kulturella rättigheter Rättighetsperspektivet är den grund som garanterar individens grundläggande rättigheter. Dessa genomförs i en demokratisk process. I nya politik för global utveckling, som fattat beslut om, slås fast att rättighetsperspektivet skall genomsyra politiken på området. Det är ett verkligt genombrott för liberala värderingar. Vi vill dock förstärka det liberala inslaget i utvecklingssamarbetet genom att göra demokrati till dess övergripande mål. Politiska riktningar har haft svårt att enas om en gemensam syn på mänskliga rättigheter. Dessa åsiktsskillnader är inte överspelade. Om man ser till verkligheten är en principiell uppdelning mellan politiska och ekonomiska rättigheter ofta på sin plats. Politiska rättigheter syftar till att skydda den enskilde från olika övergrepp. De flesta civila och medborgerliga rättigheter är absoluta och bör, även i fattiga länder, genomföras omgående. Till dessa hör rösträtt, yttrandefrihet, tryckfrihet, förbud mot tortyr och dödsstraff etcetera. De kommunistiska regimer som bara för ett årtionde sedan kontrollerade halva hävdade att civila och medborgerliga rättigheter, alltså individuella rättigheter inriktade på att garantera den enskildes personliga frihet och möjlighet att på lika villkor delta i det politiska livet, saknade relevans "under socialismen". I stället gjorde dessa regimer anspråk på att ha förverkligat rättigheter av annat slag: rätt till arbete, rätt till sjukvård, etc. I verkligheten var anspråken falska. Dessa "sociala rättigheter" uppfylldes i allmänhet sämre under socialismen än i demokratiska marknadsekonomier. "Sociala rättigheter" av det slag som dessa regimer gjorde oriktigt anspråk på att förverkliga är av annan karaktär än de politiska rättigheterna. Sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter är i högre grad processuella - dvs. de genomförs efterhand som möjligheter skapas. De fodrar ofta prioriteringar och är mer beroende av tillgång till förändrade ekonomiska förutsättningar. Enligt liberalernas uppfattning är det under alla omständigheter oacceptabelt att söka försvara frånvaro av t.ex. tryckfrihet, rätt till en opartisk rättegång eller liknande med hänvisning till att en s.k. social rättighet upprätthålls. Denna i grunden liberala distinktion bör alltid göras, vilket bör ge regeringen till känna. Distinktionen mellan dessa båda typer av rättigheter görs för övrigt i vår egen grundlag. I den svenska regeringsformen har de medborgerliga fri- och rättigheterna en särställning jämfört med de sociala rättigheterna. De sociala rättigheterna finns, och det med rätta, inskrivna i regeringsformen, men finns där som ett uttryck för samhällets målsättning, som s.k. målsättningsstadganden, och är inte grundlagsfästa. Detta medan de klassiska fri- och rättigheterna, som yttrande- och mötesfrihet är grundlagsskyddade. Mot bakgrund av detta är det underligt att den i sin utrikespolitik med emfas hävdar att rätten till semester ska likställas med rätten att fritt uttrycka sina åsikter. Det är viktigt att påpeka att alla rättigheter finns noggrant preciserade och tolkade till sin innebörd. Ändå sker det ofta en vantolkning av de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. De påstås ha en vidare omfattning än vad det finns grund för i konventioner och rättspraxis. När begreppet mänskliga rättigheter används alltför vidlyftigt riskerar begreppets värde att urholkas. Därför är det viktigt att det är en väldefinierad syn med sin grund i den internationella rätten, och inte allmänt hållna politiska önskningar, som präglar tolkningen av rättighetsperspektivet. inleddes och avslutades det USA-ledda kriget mot . Det befriade det irakiska folket från skräckvälde. Det är mycket positivt att brutala regim störtades. Även om säkerhetsläget med terrordåd just , är mycket problematiskt finns det hopp för framtid och det irakiska folkets rättigheter. anser att även nu måste delta aktivt i återuppbyggnaden av . Att återuppbyggnaden och demokratiseringen av blir framgångsrik är viktigt. FN måste ges en roll i den återuppbyggnaden. Det måste skapas stabilitet, så att demokratiseringsprocessen kan fortgå och framväxten av en demokratiskt vald irakisk ledning kan möjliggöras. Bara det demokratiska systemet kan tillförsäkra det irakiska folket grundläggande mänskliga rättigheter. fördömer kraftigt terrorattackerna, det brutala våldet och kidnappningarna av civila i utförda av diverse väpnade grupper. Det är av yttersta vikt att detta våld upphör och att de skyldiga till de våldsamma attackerna ställs till svars. Utförligare resonemang och förslag gällande den rådande situationen i presenteras i en särskild mellanösternmotion (2004/05:U231). När grova kränkningar av mänskliga rättigheter, etnisk rensning, förföljelse, massmord etc. äger rum inom ett land och dess regim avfärdar internationell kritik med att frågan handlar om inre angelägenheter, är det inte längre möjligt för omvärlden att förhålla sig passiv. Det är en utmaning att hitta former och kriterier i internationell rätt som ger mandat att agera även vid grova kränkningar av mänskliga rättigheter i massomfattning vid inomstatliga konflikter. Mot bakgrund av de händelser som ledde fram till det militära angreppet på , är det av betydelse att FN:s roll i hanterandet av kriser av detta slag belyses. Detta för att initiera en diskussion om reformering av FN-systemet. 8Folkrätt för människor och inte stater Främjandet av de mänskliga rättigheterna är en av FN:s mest angelägna uppgifter. Folkrätten har varit och är ett viktigt instrument i byggandet av en fredligare värld. Fredliga konfliktlösningsmekanismer måste förbättras. Sanktionsinstrumentet förfinas för att kunna användas effektivare inriktat på regimer snarare än befolkningen. FN är fortfarande den enda organisation som med någon auktoritet kan tala på hela mänsklighetens vägnar. Därför behöver världen FN, men FN-systemets brister måste erkännas och hanteras. FN blir aldrig mer än vad dess medlemsstater gör organisationen till. Därför ska vara en tydlig röst som gör att FN blir starkare i sitt engagemang för demokrati och mänskliga rätigheter. Det är ett bekymmer när folkrätten åberopas av odemokratiska makthavare som de facto-argument för att de skall kunna fortsätta att ostört förfölja och mörda sina egna medborgare. I grunden beror FN:s handlingsförlamning bl.a. på att en av de permanenta medlemmarna i säkerhetsrådet, , är en kommunistisk diktatur. liberalerna anser att bör verka för att förnyelsen av folkrätten går vidare så att den entydigt blir ett stöd, inte ett hinder, för enskilda individers grundläggande rättigheter. Tillsammans med andra demokratier kan vi åstadkomma förändring. Varje land måste ha en vidsträckt rätt att hantera sina egna problem utan yttre inblandning. Denna princip måste dock vara öppen för modifiering när "hantering av egna problem" övergår till folkmord, eller ett akut hot om folkmord, t.ex. genom användande av massförstörelsevapen, systematiska våldtäkter, folkfördrivningar eller annan statssanktionerad förföljelse av delar av befolkningen. Omsorgen om den enskilda människans, minoriteters och folkslags grundläggande rättigheter bör sättas före staters suveränitet. Ingen regering någonstans kan ges rätten att under alla omständigheter gömma sig bakom begreppet nationell suveränitet, i syfte att kränka de mest grundläggande mänskliga rättigheterna. Folkrätten är inte något statiskt utan ett regelverk av konventioner och sedvänjor som utvecklas. Arresteringen av före detta diktator , tribunalerna i och Arusha, som dömer de ansvariga för etnisk förföljelse i det respektive i , samt inte minst den permanenta i , har inneburit viktiga framsteg i utvecklingen av en ny praxis i folkrätten. En väsentlig utveckling som också fokuserar människors rättigheter och inte bara staters intressen har ägt rum . Inom den del av folkrätten som syftar till att skydda offer för väpnade konflikter - sjuka, sårade, civilbefolkning och krigsfångar - har man sedan arbetat med en generalklausul (Martensklausulen), som ersätter många konkreta regler - omöjliga att förutse - med en allmän hänvisning till principer om medmänsklighet och det allmänna rättsmedvetandet. Den danske utrikesministern anser att Nato tillämpade just denna Martensklausul när Natos medlemsländer ingrep till värn för de förföljda kosovoalbanerna i Kosovo. Det är inte otänkbart att detta kan bilda mönster vid framtida humanitära katastrofer av liknande slag. Om så skulle ske bör stå berett att ge sitt bidrag. Ett internationellt ingripande med maktmedel skall självfallet alltid underställas principerna om nödvändighet, andra metoder skall användas om dessa kan nå framgång och proportionalitet. De åtgärder som vidtas får inte vara starkare än nödvändigt. Ett intressant exempel på hur vissa länder kan påverka interna förhållanden i andra länder med fredliga metoder är de krav som EU och - på initiativ av dåvarande - ställde på EU:s ansökarländer. När avskaffande av dödsstraff gjordes till ett kriterium för EU-medlemskap ökade motivationen hos kandidatländerna att reformera sin strafflagstiftning. Kampen för mänskliga rättigheter måste också föras på hemmaplan. har drivit frågan om att ett system för ömsesidig granskning bör upprättas inom EU, det vill säga att medlemsländerna, gamla som nya, skall kontrollera hur väl de enskilda EU-länderna lever upp till bestämmelser om mänskliga rättigheter. bör i EU på lämpligt sätt ta initiativ i denna fråga för att få till stånd ett sådant system. På liknande vis fungerar det s.k. Community of democracies som består av ett nätverk stater (ca 100 till antalet), som tillsammans åtagit sig att verka för demokrati och mänskliga rättigheter, både i den egna staten och utomlands. Ett eventuellt deltagande i nätverkets ministermöten är beroende av den rådande situationen för mänskliga rättigheter och demokrati i det enskilda landet. På så vis skapas ett system för ömsesidig kontroll samt erkännande av framsteg när det gäller demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter. anser att bör öka sitt engagemang i ovan nämnda nätverk. Även biståndspolitiken bör användas för att främja mänskliga rättigheter. Enligt liberalernas uppfattning bör det bilaterala biståndet om möjligt villkoras med krav på insatser för demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Även om vi ovan har lyft fram vissa framgångar som vunnits i den internationella rätten så känner vi stor besvikelse över världssamfundets passivitet i samband med några av vår samtids värsta förbrytelser. FN förmådde inte leva upp till den egna stadgan vid de massiva folkmorden i utan världssamfundet stod overksamt när en miljon människor mördades. Inför den etniska rensningen som genomfördes på stod FN handfallet och trots personell närvaro misslyckades världsorganisationen att stoppa händelseutvecklingen. I säkerhetsrådet väger numera i praktiken en nedlagd röst ofta till "ja-sidans" fördel i diskussioner om FN-ingripanden till skydd för mänskliga rättigheter. Det har underlättat nya beslut om FN-aktioner. Ett sådant exempel var när valde att avstå i stället för att rösta nej i frågan om att etablera en internationell civil och militär styrka i Kosovo. En huvudfråga i diskussionen om en ny folkrätt gäller vad som skall ske i fall då FN-systemet är blockerat och inte kan komma fram till beslut trots att akuta och grava hot mot mänskliga rättigheter inom landet eller mot andra länder. Låt oss till att börja med välkomna att det har växt fram andra aktörer med mer eller mindre stor internationell prestige, som ibland kan komplettera FN. Det gäller till exempel , som kan ses som ett regionalt FN-organ. är aktivt på människorättsområdet, vilket också gäller . Även icke-regeringsanknutna organ, som Helsingforskommittéer och liknande sammanslutningar, kan spela en betydelsefull roll. Arbetet med att förnya folkrätten och stärka de mänskliga rättigheterna måste intensifieras. bör driva på denna förnyelseprocess. Ett angeläget exempel vad gäller utvecklingen av folkrätten och arbetet med att stärka de mänskliga rättigheterna är den permanenta . Vid en i undertecknade 120 länder, däribland och , ett avtal om att inrätta en oberoende permanent internationell brottmålsdomstol (ICC). Beslutet att inrätta ICC är ett av de senaste årens viktigaste framsteg på området för mänskliga rättigheter.