mot · GS02A358 · 2004-10-04 00:00:00 — I stället för att justera dagpenningen uppåt anser vi det prioriterat att sänka inkomstskatter för alla genom ett kraftigt höjt grundavdrag, detta för att minska marginaleffekterna vid övergång från arbetslöshet till arbete. De snabbt växande bemanningsföretagen är en relativt ny aktiv part när det gäller rekrytering och matchning av arbetskraft. Reglerna för arbetslöshetskassa är olika beroende på om ett bemanningsföretag är offentligt eller privat - till det privata företagets nackdel. En anställd i ett bemanningsföretag betraktas alltid som heltidsanställd oavsett vad den enskilde och företaget har avtalat, och kan därför inte få utfyllnad från arbetslöshetsförsäkringen. En deltidsanställd i annat företag kan däremot få det. Detta gäller också de som arbetar i offentligt organiserade bemanningsföretag, så kallade arbetscentrum med kommun eller arbetsförmedling som huvudman. anser att samma regler måste gälla oavsett om man arbetar i ett offentligt organiserat eller ett privat bemanningsföretag. Det finns problem med AMS regelverk, och tillämpningen av detta, gällande bemanningsföretag. Ett exempel är att man inte kan få arbetslöshetsersättning för en period mellan två uppdrag för ett och samma bemanningsföretag. Denna regel gör det praktiskt omöjligt för en arbetslös att ta vissa jobb, trots att det kanske vore det allra bästa för såväl personen och företaget som samhället. Det är inte rimligt att AMS regelverk gör att arbetslösa personer tvingas tacka nej till erbjudanden om arbete på grund av att man då kan mista sin arbetslöshetsersättning. Å andra sidan får inte bemanningsföretag utnyttja arbetslöshetsförsäkringen för att delfinansiera sina kostnader för sin personal. Men den dynamik på arbetsmarknaden som bemanningsföretagen skapar får inte heller begränsas av otidsenliga regelverk. Bemanningsföretagen sänker trösklarna för grupper som har svårt att få fäste på arbetsmarknaden, till exempel ungdomar, invandrare och äldre arbetskraft som fastnat i långtidsarbetslöshet. Det är särskilt viktigt att de regelverk som här diskuteras ses över så att inte arbetslösa tvingas att tacka nej till jobb i bemanningsföretag på grund av risken att mista sin arbetslöshetsersättning. Nya anställningsformer uppstår och egenföretagandet blir i allt högre utsträckning ett komplement till en anställning. Reglerna för arbetslöshetsförsäkringen är i sin nuvarande form främst inriktade på arbetstagare. När regeringens proposition "En rättvisare och tydligare arbetslöshetsförsäkring" (1999/2000:139) kom på bord saknades förslag om den problematik som finns för småföretagare beträffande a-kasseregler. Detta trots att det i "Kontrakt för arbete" (Ds 1999:58 avsnitt 11.9.1) konstaterats att "Det bör därför övervägas om inte en särskild lag eller reglering bör utformas enbart för företagares behov av ersättning vid arbetslöshet". Frågan om företagares ställning i arbetslöshetsförsäkringen är komplicerad och måste snabbt ses över i syfte att ge grundtrygghet också till egenföretagare. Inte minst måste jordbrukares situation beaktas då många ägare och brukare av jordbruksfastigheter har hel- eller deltidsarbete utanför den egna gårdens verksamhet. Viljan att bedriva en mindre rörelse för att behålla det öppna landskapet tillintetgörs med dagens regler. Grundregeln bör vara att den inkomst av tjänst som löntagaren haft under sin anställning också ska ligga till grund för a-kassa. För att en egenföretagare ska betraktas som arbetslös ska han enligt lagens krav ha upphört med sin verksamhet mer än tillfälligt. Endast kan företagaren ha sitt företag vilande och vara berättigad till a-kassa. Nuvarande arbetslöshetsförsäkring är dåligt anpassad till de enskilda näringsidkarnas ekonomiska situation och bidrar till att försvåra ett upprätthållande av rörelsen i samband med arbetslöshet. Dagens regler med krav på avregistrering av firma och varaktigt avbrytande av verksamheten för att äga rätt till ersättning från försäkringen motverkar arbetslinjen.Det måste också vara möjligt att låta ett företag, med relativt långa tidsintervall, vara vilande mer än en gång. Företagare kan, liksom anställda, hamna i situationer som tvingar dem att vara frånvarande . Allt talar för att vi måste forma regler som möjliggör större rörlighet mellan olika anställningsformer, varav egenföretagande är en. Tillämpningen av nuvarande a-kasseregler för småföretagare skiljer sig mycket åt mellan de olika kassorna. Problemet är störst vad gäller bedömning av nivån på ersättningen. AMS har inte heller givit några tydliga tillämpningsföreskrifter på området. Även avgörandena från domstolarna skiljer sig åt. Ovan nämnda problematik kommer av att den generalklausul som ligger till grund för bedömningen av a-kassa för småföretagare har mycket knapphändiga förarbeten. Småföretagare lever därmed utan rättstrygghet på området. Detta måste betecknas som utomordentligt allvarligt. Ett klart regelverk är nödvändigt. En utredning måste skyndsamt tillsättas för att komma med förslag till nytt tydligt regelverk för småföretagares a-kassa. Om man är delägare i ett kooperativ och anställd får man inte med självklarhet rätt till a-kassa. Vid vissa arbetsförmedlingar betraktas man som ägare och inte som anställd om man ingår i styrelsen. Tio fall har prövats av Arbetsdomstolen. Prövningarna har lett till olika domslut. Lagen bör förtydligas även på detta område. Familjehemmen efterfrågas alltmer för familjevårdande uppgifter. Kommunerna har stora svårigheter att rekrytera familjehem. Uppdraget som familjehem måste godkännas som ett arbete med rätt till arbetsrättslig trygghet. En familjehemsförälder har som regel inte rätt att vara ansluten till arbetslöshetsförsäkringen i sin egenskap av familjehemsförälder. Ersättning från a-kassan utgår inte trots gjorda inbetalningar. Arbetsdomstolen har slagit fast att familjehemmet inte presterar arbete för någon annans räkning, vilket är en generell utgångspunkt för ett anställningsförhållande. Kammarrätten fastslog 1999 att den praxis som kommit till vid tillämpningen av arbetslöshetsförsäkringen fortfarande gäller. anser att arbetstagarbegreppet måste gälla även för familjehem och därmed möjliggöra ersättning från a-kassan. 7.6Personal från enskilda organisationer När utredningen presenterades saknades det aviserade lagförslag som innebär att personal från enskilda organisationer, exempelvis biståndsarbetare och missionärer, ej ska ha rätt att vara anslutna till a-kassa om deras utlandsvistelse överstiger . finns möjligheten för denna yrkesgrupp att vara ansluten till a-kassa. Det är viktigt att denna rätt finns kvar även fortsättningsvis. Den nuvarande lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring () innebär att studerande inte kan få arbetslöshetsersättning under ferierna. Förändringen har inneburit svåra påfrestningar framför allt för äldre studenter med försörjningsansvar. Det har förekommit att studenter tvingats avbryta sina studier för att åter få rätt till ersättning. Lagen bör ändras så att det åter blir möjligt för studerande att erhålla arbetslöshetsersättning under ferierna. 7.8Utred kopplingen mellan fackliga organisationer och arbetslöshetskassorna Arbetslöshetsförsäkringen är en märklig försäkring. Den sköts av från staten fristående arbetslöshetskassor, med i de flesta fall starka band till olika fackliga organisationer. är de beslut a-kassorna fattar myndighetsbeslut och deras verksamhet bekostas nästan helt med statliga medel. Två utredningar som presenterades , från Statskontoret och från , , ifrågasätter dagens system med fristående a-kassor knutna till fackliga organisationer. RRV kommer i sin utredning fram till att a-kassornas privaträttsliga ställning utgör ett hinder för en effektiv tillsyn. Statskontoret pekar på att statsbidragen inte är utformade på ett sätt som stimulerar till god hushållning med skattebetalarnas pengar. En annan allvarlig brist enligt Statskontoret är att statens möjlighet till insyn i arbetslöshetskassornas verksamhet via den styrelseledamot man utser har förfuskats. Statskontoret föreslår till exempel att statsbidraget till a-kassorna ändras så att de får ekonomiska motiv för att agera striktare. anser att regeringen bör utreda en alternativ organisationsmodell samt konsekvenserna av att förändra relationerna mellan de fackliga organisationerna och arbetslöshetskassorna för att därigenom lösa de problem som bland annat Statskontoret och pekar på. 7.9Minskade kostnader för arbetslöshetsförsäkringen I Ds 1999:58 "Kontrakt för arbete - rättvisa och tydliga regler i arbetslöshetsförsäkringen" betonas värdet av en strukturerad sökprocess. Arbetsgruppen som presenterat utredningen menar att de krav som ställs på en arbetssökande måste bli tydligare och mer strukturerade än . Målet är att söktiderna förkortas och därmed också den totala omfattningen av antalet ersatta dagar. som söktiden kan förkortas minskar såväl den enskildes arbetslöshetsperiod som statens utgifter. stöder de förslag som läggs fram i utredningen i detta avseende. I 2004/05:A356 redovisar vi kristdemokrater en ny organisation för arbetsmarknadspolitiken med en mindre statlig myndighet och en mångfald av aktörer som tillhandahåller förmedlingstjänster och olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dessa aktörer ersätts efter hur duktiga de är på att placera arbetslösa i anställningar. Erfarenheterna från bl.a. visar att en sådan modell kan sänka kostnaderna betydligt för arbetsmarknadspolitiken och snabbare få människor ut i arbete, och därmed minska sökperioderna. Ett system med bonus för dem som snabbt bryter sin arbetslöshetsperiod bör ocksåövervägas. Av stor betydelse för arbetslöshetens utveckling är också att matchningsarbetet fungerar väl, det vill säga att arbetsförmedlarna kan prioritera kunskapsinhämtande såväl om arbetsgivares önskemål och arbetsplatsen som om arbetstagaren. Arbetsförmedlaren är en nyckelperson i att skapa tillit mellan parterna. menar att regeringen försummat att tydliggöra denna uppgift. Våra övriga förslag på näringslivs- och arbetsmarknadsområdet leder till att arbetslösheten antas sjunka vilket innebär minskade kostnader för arbetslöshetsersättning. Vårt budgetförslag innebär bland annat en satsning på sänkt skatt inom tjänstesektorn och en förstärkning av kommunernas och landstingens ekonomiska resurser som kommer att innebära personalförstärkningar ute i verksamheterna. Till detta kommer en rad företagsfrämjande och tillväxtorienterade åtgärder som bidrar till att ytterligare sänka arbetslösheten och därmed utgifterna för arbetslöshetsersättningen.