mot · GS02U226 · 2004-09-22 00:00:00 — Politik för global utveckling Folkmordet i , hivkatastrofen i södra eller jordbävningen i . Förtrycket, det mänskliga lidandet och fattigdomen tog inte heller semester . Tvärtom är ofriheten fortfarande vardag för alltför många världsmedborgare. Totalt lever mer en miljard av jordens sex miljarder invånare i djupaste fattigdom. 30.000 barn dör i tredje världen på grund av svält, undernäring och torka. 800 miljoner människor är fortfarande analfabeter. Socialdemokraterna kallar sig internationalister som sätter solidaritet i första rummet. Ändå har löften om en återgång till enprocentsmålet konsekvent brutits sedan Socialdemokraternas maktövertagande 1994. har svenskt bistånd minskat med när det gäller faktiska biståndsutbetalningar. Biståndet har återkommande använts som budgetregulator och utbetalas alltjämt till odemokratiska regimer som konsekvent bryter mot mänskliga rättigheter. Just kampen mot diktatur, världsfattigdom och ofrihet är den globala liberalismens allra viktigaste uppgift. Liberaler är internationalister. Överallt på jorden och har liberaler stått för synsättet att mänskliga fri- och rättigheter är universella. Våra åsiktsfränder har kämpat för demokrati, fred och folkförsoning, human behandling av människor på flykt, frihandel och öppenhet mot omvärlden och internationell solidaritet i alla former. liberalerna i står mitt i den traditionen. Vi bejakar globalisering och en växande rörlighet över nationsgränser vad gäller människor, varor, tjänster och kapital. Vi eftersträvar en värld med rivna gränshinder där demokrati och respekt för mänskliga rättigheter är universella normer. Det var dock inte bättre . Människans levnadsvillkor har aldrig varit bättre än . Men trots förbättringar är fattigdomsgapet mellan den rika och den fattiga världen skriande oacceptabelt för en liberal. Det är hög tid för en världsordning, präglad av demokrati, mänskliga rättigheter, ekonomiskt välstånd, frihandel och utvecklingsmöjligheter för alla. En växande globalisering - i meningen ökad öppenhet och frihandel, i kombination med liberalisering av ekonomiska och politiska system - möjliggör en sådan utveckling. En sådan världsordning bygger på ett fundament av solidaritet: att vi alla vid sidan av att tänka på och sörja för oss själva också bör tänka på och sörja för vår nästa. En utveckling med fokus på dels demokrati, dels bättre ekonomiska villkor för fattiga människor i fattiga länder är avgörande för att enskilda människor i dessa länder skall kunna få bättre levnadsvillkor. Demokratisering ökar möjligheterna att utradera fattigdomen i alla dess dimensioner. Om en utveckling skall kunna förverkligas är interna politiska reformer avgörande. Bistånd utifrån kan initiera och stödja önskvärda interna reformer, men kan inte ersätta dem. Demokrati - nyckeln till utveckling. Varje människa har rätt att leva ett liv i fred och frihet. Mänskliga rättigheter är universella. Det politiska system som bäst tillvaratar och tillförsäkrar människor dessa grundläggande rättigheter är det demokratiska styrelseskicket. slutsats är därför att demokrati bör vara det överordnade målet för svenskt utvecklingssamarbete. Bistånd för demokrati. Ett övergripande mål om demokrati innebär större satsningar på stöd till uppbyggandet av demokratiska institutioner, såsom politiska aktörer, fria medier, fackföreningar, lokalt självstyre, parlament, rättsväsende och politiska regelsystem. Hit hör också ett allmänt idé- och kunskapsutbyte om demokratin som styrelseform och förhållningssätt. Utbildningsprojekt, humanitärt bistånd och ekonomiskt bistånd är viktiga. Ekonomisk tillväxt och demokratisering är ömsesidigt stödjande processer. Fasa ut biståndet till diktaturer. kan inte fortsätta att plöja ner pengar i odemokratiska länder utan reformvilja. bör fasa ut det bilaterala bistånd som ges till stater som , och , såvida inte regeringarna visar trovärdig vilja att genomföra politiska reformer. Dessa är regimer som gång efter annan, genom sitt agerande, deklarerat ointresse för demokrati och ointresse för att respektera grundläggande mänskliga rättigheter. Det behövs ett feministiskt perspektiv på den svenska solidaritetspolitiken. Kvinnoförtrycket är vanligast förekommande i stater som inte ens försöker leva upp till demokratiska ideal. bör tydligt driva frågan om sexuell och reproduktiv hälsa inklusive rätten till väl fungerade preventivmedel och rätten till fria och säkra aborter i internationella fora. Frihandeln bör öka. Handelns betydelse för utveckling skall ges en central roll i svensk politik för global utveckling. bör, inom EU, intensivt driva på för att den inre marknaden skall öppnas för produkter. anser att skall verka för ett borttagande av tulleskalering, subventioner samt kvoter, . Om andra länder gör liknande medgivanden i frihandelsvänlig riktning innebär det en kraftfull stimulans av de fattiga ländernas tillväxtmöjligheter. EU:s utvecklings- och biståndspolitik. Kampen för demokrati, rättsstatens principer och försvaret för mänskliga rättigheter är grundläggande för det europeiska samarbetet. Detta måste tydligt prägla även biståndspolitiken. Demokrati skall vara det övergripande målet för EU:s utvecklings- och biståndspolitik. Två av vår tids största utmaningar är kravet på ett miljömässigt hållbart samhälle och fattigdomsbekämpning. Dessa två utmaningar måste lösas . Framtidens stora miljöutmaningar måste hanteras med nya strategier. Tillsätt en hållbarhetskommission med uppgift att se över vilka effektiviseringar och moderniseringar av samhällets regelverk, styrmedel och upplysningsverksamhet som behöver göras, inte minst för att undvika att samhället motverkar goda initiativ från individer och företag. Det finns ett tydligt samband mellan fattigdom och bristen på utbildning. Speciellt viktigt är flickors rätt till utbildning. I betonas att utbildningsskillnader beroende på kön skall elimineras , och inte senare än 2015. I praktiken kräver det ökade satsningar på riktade utbildningsinsatser för flickor och unga kvinnor. 4Utvärdering och reflexioner saknas6 5Sveriges nya politik för global utveckling7 5.2Demokrati - nyckeln till utveckling8 6.1En sammanhållen politik för demokrati10 9Homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter13 10Människor i tredje världen med funktionshinder13 11.1Handelns betydelse för utveckling14 13EU:s utvecklings- och biståndspolitik17 17Hälsa - med fokus på insatser för hiv/aids19 22Konflikthantering och säkerhet i områden i akut kris22 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om s.k könskonsekvensanalyser i biståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att politiska rättigheter skall ha företräde framför ekonomiska och sociala rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att demokrati bör vara det överordnade målet för svenskt utvecklingssamarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bistånd i diktaturstater genom enskilda organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kontroller som söker säkerställa att bistånd i odemokratiska länder inte i sista hand tillfaller totalitära regimer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör fasa ut bistånd till odemokratiska länder som inte uppvisar trovärdig vilja att genomföra politiska reformer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör utarbeta en strategi för att stärka demokratirörelser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att UD bör inrätta en enhet för främjande av övergång till demokrati i biståndsländer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnors rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om barns rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall driva frågan om sexuell och reproduktiv hälsa inklusive rätten till abort i internationella forum. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att förbättra HBT-personers situation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det i Sidas regeringsbrev bör tas hänsyn till situationen för HBT-personer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av ökad frihandel och betydelsen av en minskad EU-protektionism, vad gäller global utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU skall verka för en långtgående avreglering av den gemensamma jordbrukspolitiken samt tullar, kvoter och subventioner, senast . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att biståndet bör vara koncentrerat till ett mindre antal länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Sidas nya profilenhet på . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om EU:s utvecklings- och biståndspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av bistånd förmedlat genom enskilda organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om egeninsatser för enskilda organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av satsningar på skuldavskrivningar samt att dessa villkoras med krav på politiska och ekonomiska reformer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av avbindning av bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att låta en större del av biståndet gå till sexuell och reproduktiv hälsa och åtgärder för att motverka spridning av hiv och aids. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om funktionshindrades situation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samspelet mellan bistånds- och flyktingpolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kulturella aspekter och betydelsen av människors kulturarv måste få en ökad betydelse inom utvecklingssamarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en hållbarhetskommission. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade satsningar på utbildningsinsatser för flickor och unga kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konflikthantering och säkerhet i områden i akut kris. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av enprocentsmålet. 1Yrkande 14 hänvisat till NU. 2Yrkande 15 hänvisat till MJU. 4Utvärdering och reflexioner saknas liberalerna är det parti i som alltid velat satsa mest pengar på den globala solidariteten. var den första kraften i svensk politik som över huvud taget krävde solidariskt finansiellt statligt biståndsstöd till fattiga länder. Men pengarna skall som i all annan politik användas effektivt och gå till vettiga, tydliga och hållbara projekt som kommer den enskilde utsatte individen till del. Därför är det beklagligt att det innan omläggningen av det svenska utvecklingssamarbete inte presenterades någon total utvärdering av politiken på området. En sådan kunskap är ovärderlig för att kunna utveckla biståndet än mer. Endast genom analys av gjorda erfarenheter kan biståndets kvalitet höjas, alternativa vägar anvisas (t.ex. en ökad betoning av demokrati och frihandel). liberalerna menar att ett reformerat, generöst och högkvalitativt bistånd till utvecklingsländerna är nödvändigt och önskvärt, men det bör kompletteras med ökad betoning av demokrati, god samhällsstyrning och interna reformer samt frihandel. 5Sveriges nya politik för global utveckling fattade beslut om en ny politik för global utveckling . ställer sig positiv till den nya utvecklingspolitikens betoning av en sammanhållen svensk politik för att uppnå och stärka utvecklingen i . välkomnar att större inrikespolitiska beslut skall värderas utifrån vilken effekt de får på utvecklingen globalt sett. Iakttagelsen att det behövs en sammanhållen politik har dock gjorts förr utan märkbart genomslag på den därefter förda politiken. Detta faktum stämmer både till eftertanke om orsakerna och understryker betydelsen av kontinuerlig kraft och envishet inom , och i svensk EU-politik i ett arbete att förverkliga ett helhetsperspektiv. En viktig del i den nya politiken för global utveckling var förslaget att slopa de sex målen för svensk utvecklingspolitik. Särskilt välkommet var det att det otidsenliga mål som formulerades 1978 om ekonomiskt och politiskt "oberoende" förpassas till historien. Samarbete och inte utanförskap och isolering bör prägla länders förhållningssätt till varandra. Världens länder bör sammanflätas av olika samarbetsformer och utbyten. Emellertid är det av största vikt att genusperspektivet tillåts få genomslag, trots att delmålet jämställdhet slopats, även om det finns kvar som ett s.k. prioriterat område. Som ett led i detta är det betydelsefullt att regeringen lever upp till löften om att utarbeta s.k. könskonsekvensanalyser i utvecklingssamarbetet. Det övergripande målet för det svenska biståndet skall dock vara demokrati. 5.2Demokrati - nyckeln till utveckling Varje människa har rätt att leva ett liv i fred och frihet. Mänskliga rättigheter är universella. Det politiska system som bäst tillvaratar och tillförsäkrar människor dessa grundläggande rättigheter är det demokratiska styrelseskicket. Demokrati är därför det enda styrelseskick som är människan värdigt. Demokrati medför positiva effekter som gynnar utvecklingen i landet. Till exempel har makthavare som vill bli omvalda ett intresse av att genomföra samhälleliga förbättringar. En demokratisk utveckling i världen ligger dessutom i hög grad i intresse. Genom demokratins inneboende strukturer och mekanismer främjas respekt för mänskliga rättigheter, miljöförstöring kan motverkas och frihandel och ekonomisk tillväxt stimuleras. Påtvingade internationella och nationella befolkningsomflyttningar kan långsiktigt förhindras. Krigsriskerna mellan länder minskar. På två punkter är den nya svenska politiken för global utveckling ett genombrott för liberala värderingar. För det första skall politiken på området präglas av hur den påverkar den enskilde människan. Utvecklingspolitiken skall utgå från den fattiges egna behov och förutsättningar, oavsett bakgrund och geografiskt hemvist. Det innebär att den enskilde individens rättigheter står i centrum och att dennes behov tydliggörs. Få perspektivförskjutningar i svensk biståndspolitik är viktigare än denna. Det är också individperspektivet som den peruanske ekonomen utgår från. Han visar i sin forskning att grunden till ekonomisk utveckling i underbyggs av att ge enskilda människor i fattiga länder möjligheter att delta på marknaden, via system som bygger på enskilda individers samverkan. Ett andra genombrott för liberala värderingar är rättighetsperspektivet. Det innebär att utgångspunkten för politiken skall vara de fattiga människornas perspektiv, det vill säga deras behov och förutsättningar. Vi hade dock velat formulera det liberala synsättet som att demokrati och respekt för mänskliga rättigheter bör vara riktmärket för utvecklingssamarbetet. De är svårt att tänka sig respekt för mänskliga rättigheter utan demokrati, och omvänt. Det är två sidor av samma mynt även om orden naturligtvis inte betyder samma sak. De mänskliga rättigheterna gäller för alla och envar, oavsett ras, hudfärg, kön, språk, religion, politisk uppfattning eller social ställning. De är universella. De slår fast att alla människor är födda fria och är lika i värde och rättigheter. Till de mest angelägna av rättigheter hör rätten till skydd mot övergrepp och diskriminering samt medborgerliga och politiska rättigheter, särskilt yttrande- och tryckfrihet. Den nya politiken framhåller inte någon särskild typ av rättigheter eller slår fast att det finns vissa rättigheter som borde ges företräde. Därför är det önskvärt att göra ett viktigt klarläggande av vårt synsätt. Ser man till verkligheten är en uppdelning mellan politiska och ekonomiska rättigheter ofta på sin plats. Enligt liberalernas uppfattning är det under alla omständigheter oacceptabelt att försvara frånvaro av t.ex. tryckfrihet, ifrågasätta rätten till en opartisk rättegång eller liknande med hänvisning till att det istället skulle finnas en s.k. social rättighet. Därför är det riktigt och väsentligt att de grundläggande rättigheterna som rör skydd mot övergrepp och diskriminering, medborgerliga och politiska rättigheter, särskilt yttrande- och tryckfrihet, skall ha företräde. Ytterligare en liberal framgång är att den nya politiken för global utveckling innehåller starka markeringar om att demokrati främjar fattigdomsbekämpning. Det är en allmänt erkänd och empiriskt belagd erfarenhet att demokrati är det bästa sättet att bekämpa uppkomsten av akut hungersnöd och därmed även kvardröjande fattigdom. Nobelpristagaren har i sin och forskning visat att akut hungersnöd aldrig inträffat i något land med relativt fria medier. Ekonomisk tillväxt leder inte automatiskt till demokrati men främjar demokrati och öppenhet. och är exempel på länder som haft ekonomisk tillväxt men som har, och har haft, stora brister i respekten för grundläggande mänskliga rättigheter. Därför kan enbart ekonomisk tillväxt inte ersätta eller ursäkta brist på demokrati. Sammanfattningsvis blir det svårare både att bekämpa fattigdomen i tredje världen och att realisera ett liberalt individperspektiv om man inte fokuserar på att skapa en utveckling inriktad på demokrati. slutsats är därför att demokrati bör vara det överordnade målet för svenskt utvecklingssamarbete. Ett övergripande mål om demokrati innebär större satsningar på stöd till uppbyggandet av demokratiska institutioner, såsom politiska aktörer, fria medier, fackföreningar, lokalt självstyre, parlament, rättsväsende och politiska regelsystem. Hit hör också ett allmänt idé- och kunskapsutbyte om demokratin som styrelseform och förhållningssätt. Utbildningsprojekt, humanitärt bistånd och ekonomiskt bistånd är viktiga. Ekonomisk tillväxt och demokratisering är ömsesidigt stödjande processer. Vår syn innebär inte att vi blundar för de svårigheter som bistånd till demokrati innebär i praktiken. De är betydande. Demokratibistånd berör centrala maktstrukturer och institutioner i andra länders samhällsskick och därmed tangerar demokratibistånd i praktiken suveränitetsinterventioner i andra (odemokratiska) länders inre angelägenheter. Men om vi skulle väja inför ett heliggörande av det nationella suveränitetsbegreppet skulle vi svika våra förpliktelser mot de människor som tvingas leva i ofrihet och som biståndet ytterst är till för. Biståndsdialogen är det viktigaste instrumentet för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Det måste förklaras för mottagarna att biståndets omfattning och inriktning påverkas av hur demokratifrågor hanteras. I denna mening bör inslaget av villkor i biståndsgivningen öka. Merparten av det som kallas "demokratibistånd" är inriktat på de fattigaste och mest outvecklade länderna där förutsättningarna för snabba resultat ofta är som sämst, dessvärre. Mot vår betoning av demokrati anförs ibland att en demokratisering påtvingad utifrån har mindre chans till framgång. Såär det, naturligtvis. bör därför undvika bilaterala biståndsengagemang i länder vars regimer inte strävar efter demokratisering. Om bistånd eventuellt skall bedrivas i diktaturstater må sådant eventuellt bistånd kanaliseras genom enskilda organisationer. Det bör i sådana fall kontrolleras extra att stödet, även genom enskilda organisationer, inte i sista hand tillfaller regimen. Det svenska biståndet har dessvärre i många fall bidragit till att hålla korrumperade och maktfullkomliga regeringar vid makten. kan inte fortsätta att plöja ner pengar i odemokratiska länder utan reformvilja. menar därför att bör fasa ut det bilaterala bistånd som ges till stater som , och , såtillvida inte regeringarna visar trovärdig vilja att genomföra politiska reformer. Detta är regimer som gång efter annan, genom sitt agerande, deklarerat ointresse för demokrati och respekt för grundläggande mänskliga rättigheter. menar vidare att måste ge öppet och konkret stöd till kampen för demokrati och utarbeta en strategi för att stärka demokratirörelser, såsom på och i , så att människor på plats kan arbeta för en demokratisk utveckling. Stöd till den demokratiska oppositionen i repressiva stater i kombination med ett starkt externt tryck gentemot förtryckande regimer, har i många fall visat sig vara positivt för den demokratiska utvecklingen i det enskilda landet och, i vissa fall, hela regioner. menar att det svenska biståndet starkare bör kopplas till ett framväxande transnationellt civilt samhälle för att stödja kampen för demokrati och mänskliga rättigheter. Som exempel kan det ekonomiska och moraliska stöd som gav till ANC i kampen för avskaffandet av apartheid i lyftas fram. 6.1En sammanhållen politik för demokrati har signumet för utrikespolitik varit att främja demokratiseringsprocesser i olika delar av världen. Målet har varit att tydligt främja radikala förändringar av de rådande statsskicken för att etablera demokratiska system som garanterar mänskliga rättigheter. Detta har man gjort genom öppet och tydligt stöd till människorättsaktivister och oberoende medier bl.a. har man inom det tjeckiska bildat en "Unit for promotion of transitions" som ska koordinera egen utrikespolitik, arbetet inom EU-institutionerna och FN och stödet till icke-statliga organisationer så att politiken inte skall förlora fokus utan ständigt ha främjandet av övergång till demokrati för ögonen. Arbetet skall rikta sig mot såväl länder som redan har inlett en förändringsprocess som till länder där man inte ser några framsteg. I början kommer arbetet att koncentrera sig till , och . Den svenska politiken gentemot dessa länder, som gentemot många andra diktaturer, har länge saknat fokus och tydliga målbeskrivningar. Biståndet har inte använts i den utsträckning det varit möjligt för att främja demokratisträvande organisationer. Målet om fattidomsbekämpning har aldrig fått en fungerande definition, och trots miljardbelopp och decennier av svenskt stöd till länder som , , , , och har demokratiseringsprocesserna aldrig kommit igång. När biståndet väl har dragits in för att kränkningar för mänskliga rättigheter blivit för uppenbara har politikerna inte lyckats formulera om målen och aktivt försökt bidra till förändringar. Den svenska utrikespolitiken skulle vinna mycket i trovärdighet genom att lära av det tjeckiska exemplet och på allvar formulera tydliga mål om att vi skall främja övergång till demokrati i biståndsländer i första hand. UD borde inrätta en enhet för främjande av övergång till demokrati i samarbetsländerna. av världens allra fattigaste individer är kvinnor. Analfabetism, svält och undernäring drabbar nästa alltid kvinnor som kön hårdare. När det gäller makt, pengar och inflytande är kvinnor andra klassens medborgare i all världens länder. Därför behövs det ett feministiskt perspektiv på den svenska solidaritetspolitiken såsom i alla andra politiska fält. Kvinnoförtrycket är vanligast förekommande i stater som inte ens försöker leva upp till demokratiska ideal. I stater där befolkningen är fattig drabbar detta också i högre grad kvinnor, och därmed barn. Att den utbredda diskrimineringen av världens kvinnor upphör och att män och kvinnor får samma rättigheter är en grundförutsättning för en bättre och mera solidarisk värld. Mänskliga rättigheter är också kvinnors rättigheter. Det är vidare av betydelse att utgå från varje enskild fattig kvinnas situation. Därför bör utvecklingspolitiken på detta område ta avstamp i kvinnors egna behov och förutsättningar att skapa utveckling.