mot · GS02So421 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av att utveckla formerna för statligt stöd till handikapporganisationerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att förändringen av merkostnadsbidraget till handikapporganisationerna inte bör genomföras såsom har beslutat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behov av en stegvis förändring när förändringen av merkostnadsbidraget till handikapporganisationerna väl genomförs. I förordningen till för slår regeringen fast att en del av stödet till handikapporganisationerna ska bestå av ett merkostnadsbidrag. Detta bidrag avser bidrag till kostnader som organisationer har för att göra verksamheten tillgänglig för sina medlemmar med funktionshinder. Bidraget är motiverat av att föreningen ska kunna fungera demokratiskt. Behoven varierar beroende på de olika problem som funktionshindren skapar för deltagandet i verksamheten. En stor och växande del av handikapprörelsen representerar medicinska, kognitiva och psykiska, "dolda", funktionshinder vars merkostnader t.ex. kan vara: anpassade mötesformer, exempelvis med täta vilopauser längre möten, exempelvis vid behov av långsamt tempo för att sätta sig in i frågorna utökad förberedelsetid, exempelvis för genomgångar med stödpersonal individuellt stöd, exempelvis för att motivera deltagandet ökat behov av grupprum för samtal i mindre grupper högre krav på lokaler, exempelvis tystnad. har noggrant dokumenterat det merarbete som erfordras vid förberedelserna av ett av deras möten. och redovisar exempelvis att av deras statsbidrag avser denna typ av merkostnader. För riksföreningen är av statsbidraget bidrag för denna typ av kostnader. beslutade att införa ett nytt system. För den oinvigde kan det låta bra att det nya systemet har som mål att fördela ersättning utifrån faktiska kostnader. Förändringen kommer enligt planeringen att genomföras från . Med faktisk kostnad har valt att definiera som kostnad verifierad med kvitton. Tyvärr är dessa gruppers merkostnader inte alltid verifierbara med just kvitton. utgör merkostnaden exempelvis sådant som "tid". har beställt en rapport om handikapporganisationernas syn på bl.a. merkostnadsbidraget, som tas fram av . I dess rap- port kan man läsa följande slutsatser. De nya reglerna gynnar organisationer som kan visa kvitton på sina merkostnader och missgynnar organisationer som har dolda merkostnader. De nya reglerna leder till mycket mer administration. De nya reglerna gynnar organisationer som har råd att vänta på ett osäkert bidrag. Små organisationer får en ryckig ekonomi. Tveksamt om frågan om beräkning av merkostnader kan lösas tillräckligt bra för att undvika fortsatta diskussioner. Det kan bli ett evigt problem inom handikapprörelsen. Utöver handikapporganisationernas egen kritik mot de föreslagna förändringarna samt de slutsatser som dras i nämnda rapport till är det uppenbart att den förändring som har beslutats inte bör genomföras från . Detta är extra märkligt med anledning av att väntar på en utvärdering av det system som infördes . Det nya systemet har inte heller några övergångsregler. Vid den senaste omläggningen av bidragsreglerna hade man ett flerårigt övergångssystem. Möjlighet till kontinuitet är viktigt för medlemmarna i denna typ av föreningar. Med tanke på att fastslagit att vi skall bygga om vårt samhälle så att tillgänglighet skall råda för alla såär denna förändring extra olämplig. Handikappföreningarna är viktiga bollplank när tillgänglighet skall bli praktik. Hur skall det bli möjligt om verksamheten för flera föreningar slås sönder i grunden. De uppenbart allvarliga konsekvenser som den nya hanteringen av merkostnadsbidraget får gör det rimligt att regeringen skjuter på genomförandet och uppdrar åt myndigheten att se över och utveckla formerna för statligt stöd till handikapporganisationerna i samarbete med dessa. Jag bedömer konsekvenserna så allvarliga av ett genomförande enligt plan från att det inte bör ske. När förändring ska genomföras måste den ske i stegvis form för att inte skada de mycket svaga organisationerna så kraftigt att det riskerar deras verksamhet. Det får inte ske. Regeringen måste ta ansvar för det. Regeringen bör även analysera om de nya tillämpningarna inte strider mot de beslutade avsikterna. Kvalitetssäkring av tagna beslut är även det viktigt.