ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02L297 · 2004-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en översyn av gällande namnlagstiftning görs i enlighet med motionens intentioner. Om man har ett ovanligt namn och vill behålla det tillsammans med det gemensamma nya efternamnet efter giftermål så degraderas det till ett mellannamn. Man får inte längre ha dubbelefternamn med bindestreck utan det ena namnet degraderas till mellannamn, vilket i praktiken innebär att mellannamnet är osynligt. Det vanligaste är att det är kvinnans efternamn som blir mellannamn. Barn födda innan detta trädde i kraft har båda namnen. Emellertid får inte barn som är födda efter lagändringen ta samma mellannamn som sin mamma och sina syskon, eftersom barn bara får ta föräldrarnas efternamn. Det finns barn som är helsyskon, men som inte får bära samma namn. Enligt tidigare motiveringar ligger "en strävan till jämställdhet i namnrättsligt hänseende mellan kvinnor och män och till lika behandling av barn till föräldrar som är gifta med varandra och barn till ogifta föräldrar" som grund för nuvarande lagstiftning. I vissa fall gör den här lagen i stället att barn som är helsyskon inte får ha samma namn. Om begreppet mellannamn ska finnas kvar borde det få samma status som efternamn så att det kan ges till barnen. Anledningen till att man vill ha kvar sitt flicknamn är ju oftast att det är ett släktnamn som man vill ska gå vidare till barnen, men nuvarande lagstiftningen förhindrar detta. Det borde också vara möjligt att ta sin makes/makas efternamn som mellannamn för fullständig namngemenskap inom familjen. Även när det gäller förnamn finns regler som kan upplevas otydliga och orättvisa. Där godtycke eller personlig smak hos dom som jobbar på berörda myndigheter avgör om man tillåter nya, annorlunda eller ovanliga namn. Enda skälet till att neka en person att ta ett namn är om det finns immaterialrättsligt skydd att ta hänsyn till. fick barnen förnamn som växlade mellan varannan generation, är det andra yttre influenser som spelar roll när man ger sitt barn namn. Det finns andra familjebildningar som också ställer krav på en flexiblare namnlag. Att ge makten till människorna att själva välja sina namn så länge man inte skadar någon annan eller ger sig på skyddade värden måste vara grunden för en ny och modern namnlag. Vi måste modernisera namnlagstiftningen så att var och en kan välja det eller de namn som man vill bära och föra vidare till kommande generationer. Namnlagen , som trädde i kraft , innehåller inkonsekventa restriktioner och begränsar namnbildningar som borde stå var och en av oss fritt att själva välja. Därför ska en översyn av lagstiftningen tillsättas för att en ny modern namnlagstiftning ska komma till stånd. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GS02L301 · 2004-09-30 00:00:00 — Gemensamma lån vid bodelning begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring om vad i motionen anförs om uppdelning av lån vid skilsmässa eller upplösning av partnerskap. Delning av lån vid skilsmässa Vid skilsmässa eller upplösning av registrerat partnerskap sker en bodelning av den del av egendomen som inte är enskild. Efter avdrag för varje makes eller partners skulder ska det eventuella överskottet delas. Om paret har tagit lån hos bank eller finansinstitut och bara en av dem står för lånet är således låntagaren utlämnad till den andra partens välvilja. Det spelar ingen roll om den andra parten som inte står som långivare har tecknat borgen. Någon uppdelning av lånet sker inte efter separationen även om lånet i praktiken tagits för gemensamt bruk. Den faktiska låntagaren blir ensam ansvarig för skuldernas betalning om den andra parten väljer att inte kompensera honom eller henne. Detta oavsett om orsaken är bristande betalningsförmåga eller hämndlystnad. har tidigare avvisat liknande motionsyrkanden med motiveringen att lånevillkoren inte kan ändras om inte avtalets alla parter är överens om det (bet. 1995/96:LU18, bet. 1996/97:LU6, bet. 2000/01:LU13, bet. 2003/04: LU22). Ett av problemen med det synsättet är att bankerna inte alltid är villiga att göra dessa förändringar i lånevillkoren. Dessutom tar inte utskottet hänsyn till att även låntagarna måste medverka till en sådan avtalsförändring. Det är troligt att den som underlåter att betala också vägrar medverka till en förändring av avtalet och en delning av skulden. Därför behöver gällande regler förändras så att det sker en uppdelning av lån som i praktiken tagits för gemensamt bruk men där bara en av parterna står som låntagare vid skilsmässa och upplösning av partnerskap. Regeringen bör återkomma med förslag till lagändring om uppdelning av lån vid skilsmässa eller upplösning av partnerskap.
mot · GS02L302 · 2004-09-30 00:00:00 — begär att regeringen i enlighet med vad i motionen anförs lägger fram förslag till lagändring om att undanta skadestånd som utgått på grund av att en make eller registrerad partner misshandlat sin äkta hälft. Undantag av skadestånd vid bodelning Vid skilsmässa eller upplösning av registrerat partnerskap sker en bodelning av den del av egendomen som inte är enskild. Efter avdrag för varje makes eller partners skulder ska det eventuella överskottet delas. Principen bygger på att båda parter skall kunna gå ekonomiskt likvärdiga ut ur ett förhållande som byggts upp av gemensam ekonomi. Den nuvarande ordningen torde fungera väl vid de flesta skilsmässor. Det finns dock fall där konsekvenserna av den befintliga lagstiftningen ter sig rättsvidriga. Ett exempel på ett sådant fall är då skadestånd utgått till en make eller partner som misshandlats av sin äkta hälft. Vi menar att det är orimligt att ett dylikt skadestånd kan påverka bodelningen. Dels kan skadeståndet räknas av som en skuld på förövarens sida, dels kan det komma att ingå i bodelningen i form av giftorättsgods som ska delas mellan parterna. Intentionen med lagstiftningen kan inte heller vara att den som misshandlat sin partner ska få del av skadeståndet vilket i praktiken kan bli fallet vid en bodelning. Förvisso finns det enligt nuvarande lagstiftning en möjlighet att företa jämkning vid en bodelning så att den ena parten får behålla mer av sitt giftorättsgods om resultatet av bodelningen annars kan anses som oskäligt (12 kap. 1 §äktenskapsbalken, 3 kap. 1 § partnerskapslagen). Problemet är att bestämmelsen inte tillämpas i praxis. anser därför att det måste framgå av lagstiftningen att det inte råder någon som helst tvekan om att ett skadestånd som utgått under ovanstående omständigheter inte ska ingå i en bodelning. Regeringen bör återkomma med förslag till lagändring om att undanta skadestånd som utgått på grund av att en make eller registrerad partner misshandlat sin äkta hälft.
mot · GS02L304 · 2004-09-30 00:00:00 — Överklagande av dom om äktenskapsskillnad begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring som innebär att möjligheten att överklaga en dom om äktenskapsskillnad eller en dom om upplösning av registrerat partnerskap tas bort i enlighet med det i motionen anförda. Enligt 49 kap. 1 § gäller som en allmän regel att en tingsrättsdom får överklagas. Motsvarande gäller enligt 54 kap. 1 § i fråga om överklagande av en hovrättsdom. För att skall pröva hovrättens dom krävs enligt 54 kap. 9 § prövningstillstånd. har av rättssäkerhetsskäl motsatt sig en ytterligare inskränkning av överklaganderätten och utökande av krav på prövningstillstånd. Vi står fast vid denna hållning, men menar att de problem som här tas upp ger skäl till en annan slutsats i just dessa fall. Utgångspunkten för är att makarna själva ska ta ansvar för sina liv både under och efter äktenskapet. Äktenskapet anses vara en överenskommelse mellan två självständiga, jämställda individer som har förmågan att förhandla om sina förhållanden. Förutom då det gäller den ekonomiska aspekten tas ingen hänsyn till maktstrukturen mellan könen (prop. 1986/87:1 s. 39). Vi ifrågasätter denna utgångspunkt utifrån ett feministiskt perspektiv. Att det finns situationer där det uppstår problem och där lagstiftningen i sig bäddar för problem beaktas inte. Ett sådant problem är överklaganderätten vid äktenskapsskillnad eller upplösning av registrerat partnerskap. Genom möjligheten att överklaga kan en kvinna eller man obstruera genom att överklaga . Eftersom bl.a. underhållsbidrag, vårdnad om barn och barns boende inte kan beslutas förrän skilsmässan vunnit laga kraft, kan detta innebära att den förälder som barnet bor hos blir utan underhållsbidrag . Det innebär också att barnets situation blir osäker eftersom vårdnaden och boendet inte heller kan fastställas i dom. Underhållsbidrag, vårdnad om barn och barns boende kan i stället beslutas interimistiskt i väntan på att domen vinner laga kraft. I departementspromemorian "Hovrättsprocessen " (Ds 2001:36) föreslås att det i alla tvistemål, dvs. även äktenskapsmål, alltid skall krävas prövningstillstånd vid ett överklagande från en tingsrätt till en hovrätt. Promemorian har remissbehandlats, och förslagen beretts inom . har tidigare avvisat motionsyrkanden om att ta bort rätten att överklaga en dom påäktenskapsskillnad (bet. 2001/02:LU8, bet. 2003/ 04:LU22). Utskottet har därvid hänvisat till det pågående beredningsarbetet och en aviserad proposition som ännu inte lagts. anser att det är viktigt att överklaganderätten finns kvar vad gäller dom vid frågor om underhållsbidrag, vårdnad om barn och barns boende. Vi kan däremot inte se något annat än fördelar med att ta bort överklaganderätten vid dom påäktenskapsskillnad eller upplösning av registrerat partnerskap. Regeringen bör återkomma med förslag till lagändring som innebär att möjligheten att överklaga en dom påäktenskapsskillnad eller en dom avseende upplösning av registrerat partnerskap tas bort.
mot · GS02L305 · 2004-09-30 00:00:00 — begär att regeringen ser över möjligheten att utforma arvslagstiftningen så att den efterlevande partnerns intresse bättre tas till vara i förhållande till särkullbarns rätt att få ut sin laglott. Särkullbarns rätt att få ut arv Särkullbarns rätt att utfå sitt arv vid förälderns död kan i vissa fall skapa problem för den efterlevande partnern. Framför allt gäller det när tillgångarna i dödsboet i huvudsak består av värdet på en fastighet som utgör den efterlevandes bostad. I de fallen kan den efterlevande bli tvungen att sälja fastigheten och principen om att få sitta i orubbat bo kan inte upprätthållas. Parets gemensamma barn har inte rätt att kräva ut sin del av arvet just med hänvisning till principen om orubbat bo. Den bakomliggande argumentationen för dagens regelsystem är att särkullbarnens del av arvet ska garanteras genom rätten att få ut arvet vid förälderns död. Om samma regler som gäller för de gemensamma barnen skulle gälla för särkullbarnen finns risk för att arvet skulle kunna försvinna, genom gåvor och andra transaktioner. har tidigare avvisat motionsyrkanden om särkullbarnsrätt till arv (bet. 2002/03:LU10 s. 35, bet 2003/04:LU22 s. 33). erinrar härvid om att frågan om särkullbarns rätt till arv varit föremål för överväganden av (SOU 1998:110) och hänvisar till pågående beredningsarbete inom (bet. 2002/03:LU10 s. 35). konstaterar att något resultat av det pågående arbetet inom departementet inte presenterats . Enligt vår mening vore det önskvärt med ett regelsystem som är utformat på ett sätt som tillvaratar både särkullbarnens och den efterlevandes intresse. Detta kan ske genom att särkullbarnen inte ges rätt att få ut sin del av arvet förrän den efterlevande avlider, som deras arvsrätt garanteras genom införande av någon form av bankgaranti. vill därför att regeringen ska se över möjligheten att utforma arvslagstiftningen så att den efterlevande partnerns intresse bättre tas till vara i förhållande till särkullbarns rätt att få ut sin laglott. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GS02L309 · 2004-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skadestånd. Kvinnor som misshandlats av sina män måste vid en skilsmässa dela skadeståndet de blivit tilldömda med sin våldsverkare. Om mannen förgripit sig på ett barn, måste kvinnan som inte vill vara kvar i äktenskapet betala hälften av rättegångskostnaderna och skadeståndet som mannen ådömts att betala. Detta är ett förhållande som tidningen rapporterat om . Denna utformning eller uttolkning av lagstiftningen är naturligtvis helt befängd och strider totalt mot allt normalt rättsmedvetande, varför regeringen bör återkomma till med förslag om justering av lagtexten.
mot · GS02L313 · 2004-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en könsneutral namnlag. Alla människor lika värde och respekten för varandras olikheter är ett viktigt solidariskt ställningstagande i vårt samhälle. Vi vet att människor har olika sexuella läggningar och att det ska respekteras. Det finns människor som starkt upplever och våndas med det faktum att de är födda med fel kön. Situationen för transsexuella människor kan vara nog så påfrestande. De har inte rätten att använda sitt tagna namn när det gäller underskrifter av offentliga handlingar. Enligt namnlagen kan man endast använda det namn som är förknippat med det kön som man inte vill leva i. Endast vid könsbyte genom operation har dessa människor rätt att använda det namn de har antagit. Namnlagen är inte könsneutral, utan på ett mycket påtagligt sätt förknippat med ett specifikt kön. Regeringen bör därför beakta behovet av en könsneutral lag.
mot · GS02L314 · 2004-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skräppost. Skräppost (spam) är ett växande problem över världen. Privata aktörer har snabbt sett detta som en bra affär och tillhandahåller en rad lösningar för att motverka att skräppost kommer fram till mottagaren i form av olika filter. I t.ex. är detta den snabbaste växande marknaden inom IT-sektorn, omsättningen har angetts till . Många kommuner försöker lösa sina skräppostproblem genom att investera i olika filterlösningar. Dessa filter kostar pengar att införskaffa samt att sköta och många av dessa standardlösningar är ej anpassade efter svensk lagstiftning. Dessa kostnader drar undan resurser från annan verksamhet som skola och omsorg. Detta är ett problem för framför allt mindre kommuner, som inte anser sig ha råd med dessa investeringar. I vissa sammanhang söker kommuner samarbeta med varandra för att lösa frågan. Ett lovvärt exempel på detta är kommun, som föreslår att deras investering i teknik får nyttjas och vidareutvecklas på nationell nivå. Ett enda filter kan teoretiskt sett sköta alla kommuner och skötas på ett ställe via en driftcentral. Därför borde en "centraltvätt" skapas för att täcka behovet hos landets kommuner och myndigheter. En sådan "tvätt" kan byggas på s.k. "open source"-lösningar och drivas av en neutral aktör, vars intresse att motverka skräppost står i centrum och inte kommersiella intressen. En gemensam lösning skulle innebära stora administrativa och ekonomiska fördelar för hela den offentliga sektorn. måste tydliga och kraftfulla insatser tas för att motverka att skräppost får sändas. Frågan om skräppost är viktig att i vidare betydelse hanteras i den IT-proposition som väntas .
mot · GS02L317 · 2004-09-30 00:00:00 — beslutar att konsumenttjänstlagen utökas till att också omfatta de olika elleverans- och elnätstjänsterna, bredband och andra Internetuppkopplingar, telefonabonnemang fasta och mobila advokattjänster och juridiska tjänster samt digitala TV-sändningar samt att lagen också bör kompletteras med rättigheten för konsumenten att vid tvister om fortlöpande tjänster deponera pengar. Konsumenterna behöver ha ett större skydd än vad som är fallet när det gäller nätleveranser, bredband, olika telefonabonnemang med mera. Eftersom konsumenttjänstlagen inte omfattar dessa tjänster är det svårt för konsumenten att exempelvis få skadestånd vid avtalsbrott. Det är också svårt att hålla inne pengar för att få rättelse vid fel då motparten har maktmedlet att låta bli att leverera oavsett vad man är oense om. Då tjänsterna inte omfattas av lagen lägger man dessutom hela bevisbördan på konsumenten vid en tvist . Ett exempel är elleverantören AB:s inställda elleveranser då flera tingsrätter vägrade ta upp skadeståndsfrågan. Därmed prövades inte om konsumenten hade rätt att få ersättning för de merkostnader som uppstod när de fick anvisningsbolag och rörligt pris istället för sitt lägre bundna pris. Det fanns ingen lag att stödja det på. KO () fick ju rätt i sin grupptalan i () angående skadestånd med hjälp av så kallad analog hänvisning, men hur ska en enskild konsument känna till detta? Konsumenten ska inte råka ut för avstängningar så länge man tvistar. Konsumenten ska kunna ges möjlighet att, som vid hyrestvister, hålla inne pengar genom deponering på särskilt konto i bank eller hos . Jämför JB (jordabalken) 12 kap. 21 § (hyra).
mot · GS02L318 · 2004-09-29 00:00:00 — Registrering av revisorer i stiftelser tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om registrering av stiftelserevisorer och om centralt stiftelseregister. Av de registreringsbevis som utfärdar för stiftelser framgår inte vem eller vilka som utsetts till revisorer. Lagen föreskriver att stiftelser ska ha godkända eller auktoriserade revisorer. Kontrollen av att de föreslagna revisorerna fyller lagens krav eller att de faktiskt åtagit sig att vara revisorer är bristfällig. För att öka öppenheten och möjligheterna både för den enskilde och för rättsvårdande och andra myndigheter att kontrollera vilka som är revisorer bör lagen ändras så att revisorernas namn klart ska framgå av registreringsbeviset. Ett centralt stiftelseregister skulle ocksåöka möjligheterna till insyn och kontroll.
mot · GS02L319 · 2004-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att myndighetsåldern skall följa kalenderår i stället för födelsedatum. Dagens ungdomar har många möjligheter och förutsättningar som tidigare generationer saknat. Trots detta upplever många ungdomar en känsla av maktlöshet och svårigheter att själva påverka sin situation. Genom regeringsform sänktes rösträttsåldern till nuvarande . Som skäl framhölls bland annat att samhällsutvecklingen fört med sig att ungdomen i allmänhet hade större insikter i sociala, politiska och ekonomiska frågor . Det ansågs också värdefullt att bevara sambandet mellan rösträttsåldern och myndighetsåldern som då sänktes till . Rätten att delta i allmänna val tillkommer endast dem som fyllt senast på valdagen. Ungdomar som fyller efter valdagen får inte gå till valurnorna men förväntas ändå ställa upp med samma intresse när valen förbereds i skolans undervisning. Förlängningen av mandatperioden från tre till har dessutom fått till följd att genomsnittsåldern för förstagångsväljare har höjts, eftersom de förstagångsväljare som blir myndiga får vänta längre innan de kan rösta i allmänna val. Barn och ungdomar delas tidigt upp i grupper enligt födelseår. Barnen födda ett och börjar i skolan och har samma prestationskrav när det gäller betyg. Myndiga blir de emellertid nämligen den dag då de fyller . Flera lagar och bestämmelser är kopplade till ordningen att dela upp ungdomar efter födelsedatum och inte efter födelseår. Till exempel är rätten att ta körkort kopplad till födelsedagen. När ungdomar vill gå ut och roa sig är disco den aktivitet som oftast erbjuds men med som åldersgräns. De som inte fyllt får då snällt stanna hemma medan klasskamraterna är ute och roar sig. Några faller tyvärr också för frestelsen att förfalska legitimationshandlingar. Därför föreslår vi att lagen ändras så att alla ungdomar i en och samma årskull blir myndiga det år de fyller 18.
mot · GS02L322 · 2004-09-23 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av förmånsrättslagen så att bankernas förmånsrätt återgår till . De nya förmånsreglerna som började gälla innebär att bankerna höjer kraven på säkerhet för företag som vill låna pengar. Allt fler småföretag riskerar därmed att gå i konkurs. Anledningen till bankernas tuffa agerande är den nya företagsinteckningen som ger allmän förmånsrätt och gäller av låntagarens egendom vid konkurs. Det innebär i praktiken att banken endast har säkerheter till av värdet på företagarens egendom, istället för som fallet var med den gamla lagen. Syftet med lagen om de nya förmånsreglerna är bland annat att stimulera företagsrekonstruktioner och undvika onödiga konkurser. Men den lag som skulle minska antalet konkurser riskerar att få motsatt verkan genom att medföra ökade konkurser och ökad arbetslöshet. höjer dessutom bankerna kraven på säkerheter från redan tecknade lån. Därför bör förmånsrättslagen ändras så att bankernas förmånsrätt återgår till .
mot · GS02L323 · 2004-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bibehålla företagsinteckningens värde på , innefattande även de företagsinteckningar som lämnats som säkerhet . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att företagsinteckningar som uttagits tills vidare skall bibehålla ett värde på . För svenska småföretagare är ett stabilt och förutsägbart kreditgivningssystem en viktig förutsättning. Företagens lånefinansiering domineras nästan helt av bankerna. Med den nya förmånsrättslagen som trädde i kraft har kreditgivningen på ett alarmerande sätt försvårats, vilket fått direkt skadliga effekter för småföretagare. Förmånsrättslagen innebär att företagsinteckningens ställning som säkerhet vid nya krediter minskades från . Beslutet innebar också att får den nya lagen retroaktiv verkan för företagskrediter tagna före . Inför beslut varnade många mindre företagare och flera av näringslivets intresseorganisationer för att den nya lagen skulle få mycket negativa konsekvenser för bankernas möjligheter att bevilja krediter till småföretag. Trots de högljudda varningsropen bland annat från näringslivet i drevs den nya lagen igenom, utan att ens en konsekvensanalys genomfördes. Sedan lagen trädde i kraft har effekterna visat sig bli precis så skadliga som vi kritiker förutsåg. Framför allt småföretagarnas tillvaro har blivit ännu tuffare än tidigare och företagandet har blivit mer instabilt. Factoring, leasing, privata säkerheter och borgen har blivit de vanligaste åtgärderna från bankerna för att säkerställa krediterna. Akuta åtgärder behövs för att företagare inte ska drabbas av ytterligare svårigheter att beviljas krediter. Den förestående omvandlingen av gamla företagsinteckningar från från och med årsskiftet måste stoppas alternativt skjutas . Verkställandet av lagen innebär att företagens samlade säkerheter i minskar med upp emot . Det är inget annat än ett gigantiskt risktagande med svensk småföretagsamhet att ta bort så stora banksäkerheter från kreditmarknaden. Det hotar småföretagarnas existens och försvårar företagens tillväxt. Expansion av nya arbetstillfällen i företagen omöjliggörs. Därför bör den förestående förändringen av äldre företagsinteckningar slopas helt och den nuvarande företagsinteckningens ställning återställas till . Den alternativa lösningen är att skjuta upp omvandlingen av gamla företagsinteckningar från . De retroaktiva effekterna hotar företagens existens. En total återgång till torde endast ha en marginell påverkan på statsbudgeten men stora dynamiska effekter för näringslivets tillväxt. Innan stiftade den nya förmånsrättslagen hade ingen konsekvensanalys genomförts. Det är synnerligen angeläget att belysa konsekvenserna för småföretagare och att dessa företagare får delta i konsekvensanalysen.