mot · GR02Sk38 · 2004-05-13 00:00:00 — Det är helt vanliga barnfamiljer, som behöver en bil för att köra hem Pamperspaket från stormarknaden, skjutsa barnen till knattefotbollen och kunna ta sig till jobbet för att få tillvaron att gå ihop. 9.1 Trängselskatter ökar segregationen i Om trängselskatter införs i innebär det att man monterar upp nya barriärer mellan redan segregerade delar av . De norra delarna av staden skärs av från de södra, och integrationen mellan olika delar av regionen försvåras eller uteblir. Att bo i Söderort men arbeta i Norrort eller omvänt kommer att försvåras. Det kommer att öka segregeringen av arbetsmarknaden och mellan bostadsområden. Det är en mycket olycklig utveckling. har en någorlunda integrerad arbetsmarknad och inte lika stor segregering av bostadsmarknaden som många andra storstäder. Trängselskatten kommer att ändra på detta. Att bo i en kommun men skjutsa sina barn till skolan i en annan kommun kommer att bli dyrt med trängselskatter. Kostnaden kommer att motsvara den maximala taxa man behöver betala för det första barnet på dagis. Skatten kommer att minska valfriheten och integrationen mellan låg- och höginkomsttagarkommuner. Valfrihet för elever och konkurrens mellan skolor har socialdemokraterna i och för sig alltid varit motståndare till, varför det inte förvånar att regeringen struntar i dessa effekter av trängselskatten. 9.2 Trängselskatter drabbar människor med små marginaler I propositionen framhävs att trängselskatter ger bättre miljö, ökad framkomlighet och mindre trängsel. I verkligheten handlar trängselskatterna om att tvinga människor med små marginaler bort från vägarna så att de mer välbeställda får bättre plats. För en vanlig familj där en av de vuxna använder bilen skulle trängselskatterna innebära att mer än , av redan skattade pengar, försvinner från hushållskassan om man fortsätter att använda bilen. Är man beroende av två bilar för att ta sig till jobbet kan kostnaden bli . Det säger sig självt att många människor inte längre kommer att ha råd att använda bilen. Människor med hög betalningsförmåga kommer däremot att fortsätta att köra bil. Det gäller särskilt de som har tjänstebilar och som inte behöver betala skatten själva och där förmånsvärdet på tjänstebilen, enligt , inte kommer att höjas om en trängselskatt införs. Många människor har inget alternativ till att ta bilen till arbetet och har dessutom inte möjlighet till så flexibla arbetslösningar att de kan pendla på tider med lägre avgifter utan måste åka under rusningstid. Pendling till jobbet, dagishämtningar och fritidsaktiviteter för barnen gör att bilen är nödvändig för att få vardagen att gå ihop. Införande av trängselskatter slår således särskilt hårt mot låginkomsttagare och barnfamiljer. För många inom dessa grupper kommer det att vara tveksamt om det lönar sig tillräckligt för att fortsätta arbeta. Konsultföretaget har även gjort en fallstudie av de fördelningspolitiska effekterna av att trängselskatter införs i Stockholm.6 Man konstaterar i denna studie att avgörande för de fördelningspolitiska effekterna är hur återbäringen av avgifterna sker till de som betalat dem. Man utgår ifrån tre olika möjligheter: att avgifterna fördelas lika mellan alla invånare i länet, att de går till kollektivtrafiken i eller att de används till skattesänkningar för stockholmarna i proportion till deras inkomster. Låginkomsttagare som grupp skulle tjäna på om avgifter infördes och sedan fördelades lika mellan alla länsinvånare eller användes till kollektivtrafiksatsningar. Det beror på att låginkomsttagare i mindre utsträckning använder sig av bil och därför inte har lika stora kostnader i form av avgifter och/eller ändrat resbeteende men skulle få intäkter i form av pengar i handen eller förbättrad kollektivtrafik samt, om de kör bil, kortare restid. Den enskilda låginkomsttagare som faktiskt kör bil förlorar dock alltid på att avgifter införs hur den än återförs. Höginkomsttagare som grupp skulle tjäna på om avgifter infördes och återfördes till stockholmarna i form av sänkt proportionell inkomstskatt. Problemet är emellertid att regeringen inte avser att införa några pengar till invånarna i . Tvärtom kommer kostnaderna att överskrida de statsfinansiella intäkterna, varför ytterligare skattehöjningar eller besparingar är att vänta. Därmed är alla stockholmare förlorare på försöket. Allra mest förlorar de som har minst möjligheter att betala ytterligare skatter. 9.3 Trängselskatt gör det ännu mindre lönsamt att arbeta Det finns undersökningar som visar att en tredjedel av de som köar i har en månadsinkomst . Det är i dessa inkomstlägen som det lönar sig dåligt att arbeta, eftersom marginaleffekter i form av inkomstprövade bidrag gör att skillnaden mellan att leva på bidrag och arbeta är liten. En ytterligare skatt på arbete i form av en trängselskatt för att ta sig till arbetet kommer att minska skillnaden mellan arbete och bidragsförsörjning ytterligare för stockholmarna. 10.1 Trängselskattens omfattning, bilagan Enligt lagen om trängselskatt skall närmare bestämmelser om var och när skatt skall tas ut samt skattens storlek anges i en bilaga till lagen. Lösningen med att ha närmare bestämmelser om var skatt skall tas ut etc. i en bilaga till lagen innebär att generella bestämmelser om trängselskatten finns i lagen, medan bestämmelser utformade med hänsyn till förhållandena på viss ort regleras i bilagan. Enligt propositionen skall ändringar i bilagan göras på samma sätt som ändringar i själva lagen. Detta gäller både om det är fråga om en kommun eller om en region, som efter ett majoritetsbeslut gör en framställan hos regeringen om införande av trängselskatt, och om en kommun eller region gör framställan hos regeringen om avskaffande av trängselskatten eller ändringar i regelsystemet. I lagen om trängselskatt finns inte någon bestämmelse som anger att ändringar i bilagan görs efter framställan av kommun eller region. Att det inte framgår av lagtexten hur beslut om en så stor förändring som införande av trängselskatt i en kommun eller region fattas är anmärkningsvärt. Syftet är naturligtvis att regeringen vill bevara möjligheten att mot en kommuns vilja besluta om att införa trängselskatt. I sitt remissyttrande har JO ifrågasatt vad som händer om en kommun vill avskaffa skyldigheten att betala trängselskatt eller vill modifiera regelsystemet på någon punkt, eftersom det enligt lagen inte finns något som hindrar från att motsätta sig en ändring av lagen. Regeringens kommentar till detta är: , som JO har konstaterat, är det som har sista ordet. Denna utformning av lagen är oacceptabel. Det kan ifrågasättas om det inte strider mot den kommunala självstyrelsen att kan fatta beslut i strid mot majoritetens vilja i en kommun eller region. Av 2 kap 2 § kommunallagen framgår att alla kommuninvånare skall behandlas lika. Av regeringens förslag framgår att kommuninvånare skall ges möjlighet att nå riksvägnätet utan att erlägga trängselskatt, trots att passage av betalstationer måste ske. För den kommuninvånare som bor i saknas detta undantag, vilket medför att alla innerstadsbor måste erlägga avgift för att nå riksvägnätet. Då till stora delar även omfattar områden utanför det skattebelagda området kommer invånare alltså att behandlas olika. Förslaget om införande av trängselskatt aktualiserar vissa frågor om skyddet för den personliga integriteten. I propositionen diskuteras några olika tänkbara utformningar av systemet. En lösning som diskuteras och som skulle vara fördelaktig med hänsyn till den personliga integriteten är en variant med betalstationer. I ett sådant system beskattas bilister som passerar tullgränsen anonymt. Regeringen anför emellertid att det ur skattesynvinkel vore främmande att införa ett system där anonyma personer debiteras skatt. Inom ramen för regeringens förslag aktualiseras integritetsaspekten i flera skeden: vid kontrollen av vilka fordon som passerar en betalstation, när skattebeslut skall fattas och i samband med kontrollen av att trängselskatt har betalats. Vår utgångspunkt är att skyddet för enskilds personliga integritet bör vara så starkt som möjligt, och vi menar att regeringens förslag inte heller på detta område är tillräckliga. 10.3.1 Hantering av personuppgifter och sekretess I propositionen anges att uppgift om ett fordon som kan kopplas till en uppgift om vem som äger fordonet är att anse som en personuppgift. Därmed kommer personuppgifter att behandlas inom ramen för systemet med trängselskatt. Enligt förslaget kommer därmed personuppgifter att behandlas i tre avseenden. Dels i samband med övervakningen på vägen, dels av när verket fattar beslut i skattefrågor och fullgör sina skyldigheter i fråga om uppbörd och indrivning och dels när fullgör sina skyldigheter enligt lagen om trängselskatt, exempelvis omprövar beslut om trängselskatt. Enligt regeringens förslag skall behandlingen av personuppgifter i anslutning till uttaget av trängselskatt ske inom ramen för bestämmelserna i lagen (2001:558) om vägtrafikregister såvitt avser verksamhet och i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet såvitt avser verksamhet. I lagen om vägtrafikregister anges de ändamål för vilka inhämtade personuppgifter får användas. Bestämmelsen har getts en relativt vid utformning. Vi anser därför att det i ändamålsbestämmelsen i lagen om vägtrafikregister bör preciseras närmare vad de personuppgifter som inhämtas vid betalstationerna får användas till. Regeringen menar att möjligheten att behandla personuppgifter enligt lagen om vägtrafikregister begränsas av att det i lagen anges att endast de sökbegrepp som regeringen beslutar om får användas samt att uppgifter som inhämtas inom ramen för systemet med trängselskatt kommer att omfattas av sekretess enligt bl.a. 9 kap 1 § sekretesslagen. Vi delar inte denna bedömning utan anser att det i lagen om vägtrafikregister bör göras en precisering av hur de personuppgifter som inhämtas inom ramen för systemet med trängselskatt får hanteras för att stärka skyddet för den personliga integriteten. Eftersom nu gällande sekretessregler inte anses ge ett tillräckligt starkt skydd för den personliga integriteten föreslår regeringen en ändring i 9 kap 1 § sekretesslagen, så att sekretess skall gälla i beslut varigenom trängselskatt bestäms eller underlag för bestämmande av sådan skatt fastställs, för uppgift om vilken betalstation bilen har passerat och tidpunkten för denna passage. Samtliga uppgifter om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som kommer att hanteras av eller i deras respektive verksamhet med beskattning enligt lagen om trängselskatt kommer att omfattas av sekretessen i 9 kap 1 § sekretesslagen. Även sådana uppgifter som inhämtas genom kameraövervakningen kommer att omfattas av sekretess. Dock är beslut om skatt eller underlag för bestämmande av skatt undantagna från sekretessen. Av propositionen framgår att uppgifter som framkommit genom kameraövervakningen får sparas i högst en månad för det fall materialet inte behövs för fortsatt utredning om t.ex. betalningsansvar i enlighet med 14 § lagen om allmän kameraövervakning. Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen i propositionen inte har beaktat frågan om hur dylika uppgifter skall hanteras i exempelvis förundersökningar. Information om hur och när en person passerat en betalstation kan inhämtas av exempelvis åklagare. Detta ställer krav på analys av under vilka omständigheter dessa uppgifter får begäras in. Inhämtande av sådana uppgifter bör kringgärdas av ett regelverk som reglerar andra sekretessgenombrott, t.ex. lägsta straffvärde på det brott förundersökningen rör. Det är också en intressant fråga huruvida det för trängselskatt avsedda kontrollsystemet kommer att leda till utvidgade möjligheter för annan skattekontroll. Lagförslagen reser således fler frågor än de besvarar. Att regeringen underlåtit att ens beröra denna analys är ytterligare ett exempel på att den föreslagna lagen är ett hastverk som inte beretts på vederbörligt sätt. Mot denna bakgrund krävs ytterligare analys i sekretessfrågan. Vidare förs genom propositionen ett nytt syfte med kameraövervakning in i aktuell lagstiftning. Från att tidigare endast ha varit möjligt att använda för beivrandet av brott och trafiksäkerhet öppnas nu möjligheter för övervakning av fiskala skäl. Vi ifrågasätter om denna principiella ändring är motiverad med hänsyn till att även personer eller fordon som är skattebefriade kan komma att registreras. Då denna problematik inte ens omnämns i propositionen ifrågasätter vi om konsekvenserna av ändringen står i proportion till det intrång i den personliga integriteten som övervakningen innebär. 10.4 Befrielse från skatteplikt för taxinäringen Taxibilar konkurrerar med budfirmor och konkurrensen kommer att snedvridas på ett för budfirmorna negativt sätt. Härvid kan även påpekas att regeringens inställning till huruvida detta undantag kan utgöra ett statligt stöd till taxinäringen och således skall anmälas till för godkännande är höljd i dunkel, i synnerhet som regeringen vill avvakta med att införa undantag för miljöbilar. Denna fråga är inte obetydlig, då taxinäringens stöd kan komma att öka, eftersom avgifterna kan komma att höjas för det fall trängselskatten inte får avsedd effekt. 10.5 Befrielse från skatteplikt för funktionshindrade I motiveringen till denna paragraf slätar regeringen över de problem som kommer att uppstå. Redan nu finns problem med parkeringstillstånd för funktionshindrade. Såsom Lagrådet poängterar finns det all anledning att anta att personer som innehar aktuellt parkeringstillstånd och som mycket sällan reser inom tullområdet kan komma att utsättas för påtryckningar att helt enkelt sälja sitt medgivna undantag från skatteplikt till hugade spekulanter. Trots Lagrådets kritik har regeringen ändock valt den kritiserade konstruktionen. Betalningstiden är mycket kort, särskilt med beaktande av att är landets huvudstad med ett rikt utbud av allehanda aktiviteter och som därmed lockar till sig besökare från hela landet. Hur betalning skall ske för de bilister som förvisso är boende i men inte i är inte berört vidare än att kameror kommer att registrera deras passage av en betalstation. Kommer stationerna att vara bemannade för att möjliggöra omedelbar betalning eller kommer inbetalningskort att finnas tillgängliga? För den som inte är hemmahörande i kan det även infinna sig problem med hur mycket som skall betalas, då avgifter varierar över tiden. Eller kommer att skicka ut ett inbetalningskort till den registrerade ägaren som kanske är på semester? Propositionen ger inga svar, och då försenad betalning medför expeditionsavgift varefter tilläggsavgift följer, bör frågan utredas och förtydligas innan lagstiftning kan ske. I annat fall riskerar inte bara semesterfirare att drabbas av regeringens osedvanliga klåfingrighet vad gäller trängselskatten utan också att bli mindre attraktivt som turistmål. På så sätt skulle skatten inte bara drabba medborgarna i via högre skatter och försämrade möjligheter att arbeta, utan dessutom genom att många arbetsplatser kommer att försvinna. I enlighet med Lagrådets yttrande bör betalning anses vara verkställd när inbetalningskort eller gireringshandlingar inkommit till eller annan betalningsförmedlare. Detta är nödvändigt med hänsyn till den korta tidsfrist som löper. Exempelvis skulle en person som endast vet att betala med inbetalningskort på Svensk kassaservice hamna i en svår situation om skattskyldigheten inträffar och tillgång till postkontor endast finns nästkommande måndag. Såsom förslaget är utformat uppstår härvid en icke obetydlig risk att personen ifråga drabbas av en expeditionsavgift. I lagförslaget kan noteras att prövningstillstånd krävs för överklagande till kammarrätten. Inom skatterätten föreligger en väl etablerad princip om att prövningstillstånd inte skall krävas för ett sådant överklagande. Regeringen frångår nu denna princip, som har sin grund i rättssäkerheten, för att kunna genomföra detta politiska förslag. Vi finner detta mycket märkligt och anser att måste ställa sig frågan om vinsten av att frångå denna väl etablerade princip uppväger den rättssäkerhetsförlust som uppstår om förslaget genomförs. Lagen saknar sanktioner mot dem som undandrar sig skatt t.ex. genom att med tekniska hjälpmedel störa sändningen till och från transpondern/ betalstationen. I propositionen nämns att skattebrottslagen skall anses gälla avseende trängselskatten. Emellertid är de belopp som kan komma i fråga så pass låga att lagföring endast på den grunden sannolikt inte kommer att ske även om man passerat betalstationen . Åtal kan dock ske på den grunden att skattebrottet skett systematiskt. Emellertid måste frågan ställas om det kan vara rimligt att polis och åklagare lägger ned resurser på att lagföra detta relativt ringa brott, då lagföring för skatteförseelse i normalfallet kräver att skatt undandragits för minst motsvarande ett basbelopp enligt lagen om allmän försäkring. 11 Hanteringen av ärendet Det finns mycket att invända mot hanteringen av ärendet. har enligt bestämmelsen i 3 kap 3 § riksdagsordningen (RO) beslutat att sista dag för avlämnande av propositioner för behandling under innevarande skall vara . Enligt 3 kap 4 § 2 RO får regeringen avlämna proposition efter denna tidpunkt om den finner att synnerliga skäl för detta föreligger. Regeringen avlämnade propositionen om trängselskatt till först . Vi anser inte att det i detta fall föreligger sådana synnerliga skäl som krävs enligt riksdagsordningen för att en proposition skall snabbehandlas. Att regeringen vill driva igenom en lokal försöksverksamhet som har svagt stöd bland den berörda befolkningen för att hinna avsluta försöket före en viss tidpunkt kan enligt vår uppfattning inte anses vara ett sådant synnerligt skäl som riksdagsordningen ställer krav på. Ärendet är dessutom mycket omtvistat och inrymmer en rad svårbedömda juridiska aspekter. Mot den bakgrunden ter det sig utmanande att forcera igenom en snabbehandling av propositionen. Konsekvensen har blivit att utskotten förmenats möjligheten att på ett seriöst sätt bereda sina yttranden i ärendet. Inte heller har alla relevanta myndigheter kunnat höras. , J., M. (2003) Vägavgifter i tätorter. 14, SOU 2004:2. Thakur, S., M. , B. Horváth, V. Cerra (2003) Welfare State Can the Bumblebee Keep Flying? IMF, , D.C. . Goulder and Roberton C. (2002) The Substantial Bias from Ignoring General in Estimating Excess Burden, and a . SOU 1997:11, s. 423, 424. Fördelningseffekter av trängselavgifter en utredningsmetod samt fallstudie av , TRANSEK (2003).