mot · GS02MJ507 · 2004-10-05 00:00:00 — Många skogar kräver en fortsatt skötsel och påverkan av människan för att artrikedomen skall bestå. Av bland annat denna anledning vill ha fler naturvårdsavtal framför reservatsbildanden. Ytterligare argumentation och yrkande om detta finns i budgetmotion. Den stora miljöpåverkan som människan ständigt utsätter naturen för har ökat antalet hotade arter under . Hotbilden för arterna förändras snabbt och ibland kan det också vara så att arter återhämtar sig. För att kunna utföra ett effektivt arbete för att skydda utrotningshotade arter, krävs att "rödlistan" kontinuerligt uppdateras. Vi har i en tidigare motion yrkat på just detta, men eftersom det ännu inte behandlats av avstår vi från att återupprepa våra krav. Ett hållbart skogsbruk förutsätter att vi brukar skogens resurser utan att förbruka djurs eller växters livsvillkor. Tyvärr har det moderna storskaliga skogsbruket av olika anledningar missgynnat vissa arter, t.ex. långskägg, som är beroende av gamla långsamväxande luckiga granskogar. skogsägare är viktiga för miljöarbetet och har ett ansvar för att bevara den biologiska mångfalden. Det är positivt att marknadskrafterna genom FSC- och PEFC-certifiering i skogsbruket tar hänsyn till skyddet av den biologiska mångfalden. Skyddet av den biologiska mångfalden måste självfallet fortsätta. är det viktigt att slå fast att staten har ett övergripande ansvar för att den enskilde markägaren inte ska hamna i kläm. För alla inblandade och berörda parter, och särkilt för markägarna, är det viktigt att det finns långsiktiga och tydliga regler för skyddet av den biologiska mångfalden. Reservatsbildningar måste föregås av ordentliga konsekvensanalyser. När staten pekar ut vissa områden som är särskilt intressanta att bevara, måste staten ta ansvar för att den enskilde markägaren inte drabbas negativt. Markägaren måste få skälig ersättning för de miljöinsatser som görs och när reservat bildas. Ersättningen kan vara i form av en ekonomisk kompensation eller att ersättningsmark erbjuds. Utan skäliga ersättningar minskar engagemanget och förståelsen för miljöfrågorna hos berörda markägare, om de drabbas av inskränkningar i nyttjandet av sin egen mark. Ekonomisk kompensation är i vissa fall problematisk. Många markägare som avstår sin mark till reservat eller accepterar andra inskränkningar för att skydda den biologiska mångfalden, vill inte ge upp den rörelse som kan vara associerad med användandet av marken. Just mot bakgrund av detta är det viktigt, att möjligheten till ersättningsmark prövas noggrant och gärna innan ekonomisk ersättning erbjuds. Genom bildandet av det nya har möjligheterna för att erbjuda ersättningsmark och även utförsäljning av skogsmark till enskilda ökat. Detta arbete måste ske utan dröjsmål. Vid avsättning av skyddsvärd skog bör dock i första hand statlig skog avsättas för reservatsbildning. Reservatsbildning av övrig skog bör endast ske i de fall då likvärdig skog ej går att finna i statlig ägo. Vad ovan anförs om att i första hand avsätta statligt ägd skog framför privatägd skog till reservat, när likvärdiga skyddsvärden finns att tillgå i den statliga skogen, har vi yrkat på i vår motion angående ärende äganderätten från /04. En viktig princip, som vi återigen vill peka på, handlar om samrådsförfarandet när myndigheterna gör inventeringar av markområden. Inventeringarna inför Natura 2000 är ett typexempel på hur det inte får gå till. Många markägare kan vittna om att marker har inventerats utan att markägarna var medvetna om det. Än värre ur denna synpunkt är att Natura 2000-områden inrättats utan markägarnas vetskap. Utan en öppen och bred dialog blir det svårt att nå förståelse för eventuellt skydd av markområden. Mot bakgrund av detta är det befogat med obligatoriska samråd mellan myndigheter och markägare vid inventering av markområden. anser vidare att skötselplanen och finansieringen av skötseln måste vara klar innan reservat inrättas i skogen,. Alltför ofta har vi sett exempel på när reservat inte sköts och värdefulla naturmiljöer därmed går förlorade. 10.2.2Spritt ägande av skogen Skogsnäringen har stora möjligheter till en positiv utveckling. har en blandad ägarstruktur. värnar det spridda skogsägandet med allt ifrån familjeskogsbruk till skogsbolag. Särskilt positivt är det småskaliga skogsbruket. Skogsbruket verkar på en fri marknad och tror på markägarnas ansvar och möjligheter att utveckla näringen inom de ramverk som finns för skogsbruket. Det finns i en stor kunskap och vilja att förvalta skogen på ett bra sätt. I finns ett brett stöd för det enskilda ägandet men tyvärr finns det många som vill urholka det privata ägandet. Ett exempel på detta är viljan att försvaga den grundlagsstadgade rätten till ersättning vid ingrepp. Det är nödvändigt att markägare ges full ersättning när skogsmark av olika anledningar tas ur skoglig produktion och omvandlas till reservat och liknande. Det är olyckligt om gränsen för vad en markägare ska acceptera i form av inskränkningar flyttas mot större tillåtande för denna form av inskränkning. Ett ensidigt hävdande av det gemensammas intresse framför den enskildes äganderätt riskerar att leda till en ökad misstro mot rättsstaten och till att människor i allt mindre utsträckning känner det personliga ansvaret för sin egendom och den egna miljöpåverkan. Den privata äganderätten måste skyddas och ständigt försvaras. För yrkanden rörande samrådsförfarande, vikten av en spridd ägarstruktur i skogsbruket samt skyddandet av den privata äganderätten hänvisas till vår motion om äganderätten från /04. Mer lövinslag i den svenska skogen, speciellt i södra och , är angeläget. finns det en stor oro hos skogsägarna kring lövskogen. I och med att många nyckelbiotoper kan finnas i lövskogen, finns en oro för att staten genom olika former av avsättningar ska ta marken ifrån skogsägarna. Med tanke på regeringens högt ställda mål om skogsavsättningar är detta en befogad oro. Metoden att genom stora avsättningar skydda den biologiska mångfalden kan således motverka sitt syfte vad gäller att fåökade inslag av lövträd. Här kan den nya modellen för bevarande av skyddsvärd skogsmark som föreslog i samband med regeringens miljömålsproposition vara ett betydligt bättre instrument. Mer medel måste reserveras för olika lövskogsprojekt för såväl skötsel som plantering. Vad ovan anförs om att avsätta mer resurser till plantering och skötsel av lövskog bör ges regeringen till känna. har lång tradition och engagemang för skydd av hotade naturområden, arter och ekosystem på land. När det gäller eller limniska ekosystem finns inte samma uppslutning. Det finns över 2 000 naturreservat och 28 nationalparker i landet men än så länge endast 7 reservat, detta trots att hoten är många mot de unika naturmiljöer som finns också under vattenytan. Det handlar bland annat om utsjöbankar, grunda havsområden som ligger långt ifrån kusten och ofta har hårda bottnar. De utgör viktiga miljöer för livet i havet och hotas extra kraftigt av trafiken, fisket och övergödningen. Det handlar även om skärgårdsvatten som utsätts för stor antropogen påverkan. 1995 listade HELCOM tretton områden på svenskt vatten som var i behov av skydd. Några av dem har fått skydd men de flesta står utan skydd. Även har föreslagit flera havsområden som Natura 2000-objekt. Delmål 1 i miljömålet "Hav i balans samt levande kust och skärgård" är att av skyddsvärda miljöer ska ha ett långsiktigt skydd. ska ytterligare fem områden vara skyddade som reservat och berörda myndigheter ska ha tagit ställning till vilka områden i marin miljö som behöver ett långsiktigt skydd. Områden som kräver någon form av skydd av det ekomarina systemet skall identifieras i ett brett samarbete. Det finns goda erfarenheter från processen kring på och överenskommelsen om skydd av områden, en öppen och genomlysbar process med samverkan mellan näring, länsstyrelse, forskare och kommuner på lika villkor, eftersom den bygger på allas erfarenheter. Vad som ovan anförts om att inrätta fler reservat och/eller andra typer av ekomarint skydd efter samverkan mellan fiskenäring, länsstyrelse, forskare och kommuner bör ges regeringen till känna. Stora tillflöden av närsalterna kväve och fosfor har resulterat i en ökande övergödning av sjöar och hav. Detta har lett till en ökad algproduktion och återkommande blomning av giftiga alger. När algerna blommat sjunker de till botten och bryts ned. Vid nedbrytningen förbrukas syret i bottenvattnet och de bottenlevande organismerna slås ut. De huvudsakliga källorna till övergödningen är utsläpp av kväveoxider från trafik och industrier, läckage av närsalter från jordbruksmark samt utsläpp direkt till vatten via industriavlopp och kommunala reningsverk. Åtgärderna för att minska övergödningen måste intensifieras och insatser för minskade utsläpp av närsalter skall stimuleras. Detta bör ges regeringen till känna. 10.3.3Utsläpp av olja och miljögifter registrerar den svenska ca 400 illegala oljeutsläpp, medvetna utsläpp vid fartygens normala drift, exempelvis vid rengöring av tankar. Även måttliga oljemängder kan under olyckliga omständigheter vålla omfattande skador på badstränder och sjöfågelbestånd. Detta sker trots att det finns ett väl utvecklat system av internationella regler som förbjuder utsläpp av detta slag och trots att kapaciteten att omhänderta förorenat vatten i svenska hamnar ständigt ökar. Det är uppenbart att risken att åka fast är för liten. Vid sidan av dessa medvetna oljeutsläpp utgör de omfattande oljetransporterna på våra hav ett ständigt miljöhot. Särskilt hotfullt är de omfattande transporterna från ryska oljehamnar i . är ett av de mest förorenade haven på jorden. Det är också ett hav som är väldigt känsligt för föroreningar. Även ett mindre utsläpp av olja kan innebära en katastrof för . Situationen för fisken och fisket i världens hav är allvarligt. Detta bekräftas förutom av havsmiljöforskare också av yrkesfiskare som utifrån den egna vardagen ser och drabbas av de förändringar som sker. Ett annat exempel där förändringar i havsmiljön får effekter på fisket är när svårnedbrytbara miljögifter lagras i fet fisk, vilket i sin tur gör att fisken inte betraktas som tjänlig annat än i små mängder. Tydligast är exemplet med höga dioxinhalter i insjö- och Östersjöfisk. För att undvika utfiskning av haven krävs bl.a.: Minimimått så att fisken hunnit leka innan den fångas Hoten mot är ett gemensamt problem för de angränsande länderna men har ett särskilt stort ansvar och bör ta konsekvenserna av ett ohållbart brukande . Det är tydligt att dagens beslutsstrukturer inte fungerar för en klok förvaltning av , varför vi utifrån federalismens principer väljer att släppa ifrån oss makt uppåt och därför föreslår inrättande av en särskild Östersjöregering och Östersjödomstol. Östersjöregeringen kommer att få ett stort ansvar för att komma tillrätta med miljösituation. I Östersjömotionen föreslår vi en rad åtgärder som vi anser nödvändiga att en Östersjöregering genomför. Det handlar om kemikaliepolitik, transporter, övergödning och fiske. Vi föreslår även att inrättandet av skyddsområden intensifieras. beslut om att ansöka hos IMO om att fåÖstersjön klassad som ett särskilt känsligt havsområde måste verkställas av regeringen. miljöär så allvarligt hotad att det är hög tid att gå från ord till handling! har med förskräckelse följt utvecklingen i , vårt sårbara innanhav, och tagit del av larmrapport efter larmrapport. I olika sammanhang har vi lagt förslag om frågor som berör havet. miljö behandlade vi i en särskild partimotion för och samtliga av våra krav i den motionen kvarstår, varför vi hänvisar till den för ytterligare argumentation. 10.4Grönområden i storstäder och tätorter Grönområden i stadsmiljöer är av stor betydelse för både människor och djur. Det är vetenskapligt belagt att vi blir friskare av att ha tillgång till grönområden, t.ex. en park, så att vi kan följa årstidernas växlingar etc. Flera grönområden är dock hotade till följd av exploatering. Bevarandet av grönområden är viktigt av flera skäl. Dels ger de möjlighet till fritidsaktiviteter och rekreation för människor, vilket i sin tur bidrar till god hälsa och livskvalitet, dels är det viktigt för den biologiska mångfalden och miljön. En grön stad är inte bara vacker och trevlig. För att våra barn ska ha goda förutsättningar att utveckla intresse och känsla för naturen är det viktigt, att de ofta får tillfälle att vara i naturen. Skogen och parker nära hemmet, skolan eller dagis kan grundlägga ett naturintresse och ansvar inför det levande. Parker kan vara levande klassrum där kunskap om natur, ekologi, kultur och historia m.m. kan studeras. Det finns skolor som arbetar med odlingsprojekt, holkuppsättning, dammar etc, men ofta saknar skolgårdarna naturmiljöer. Barn finner ofta nya spännande lekar i stimulerande och varierande lekmiljöer. Detta bör uppmuntras och tillämpas i större utsträckning bland skolorna. Vistelser i naturen gör dessutom barnen starkare, friskare och mer koncentrerade. Alla behöver närhet till grönområden. Tillgängligheten till grönområden för äldre, sjuka och handikappade och deras möjligheter till utomhusaktiviteter är särskilt viktig att betona. Svenska liksom utländska studier från sjukhus och vårdinrättningar har visat på ett minskat behov av läkemedel, smärtstillande mediciner och sömntabletter när patienter ges möjlighet till att komma ut i parker och naturområden. De fungerar bättre socialt och mår fysiskt bättre. Det finns fler positiva kopplingar mellan sjukvård och utomhusvistelser i grönområden. Möjligheter för patienter inom sjukvård samt boende inom äldrevården bör ges bättre möjligheter till utomhusvistelser och naturupplevelser. Vad ovan anförs om grönområdenas betydelse i stadsmiljöer bör ges regeringen till känna. 10.5Turism och naturvård i samarbete Det finns många goda skäl till att skydda naturområden. De måste dock kunna förenas med möjligheten för de lokalt boende att få utkomst av de skyddade områdena. Ett starkt incitament för att skydda naturområden är att det finns ett stort naturintresse bland den stora allmänheten. Naturintresset kan främjas bl.a. genom en ekologiskt hållbar turism i skyddade naturområden. Turism som ger fler människor möjlighet att se hur en riktigt gammal skog ser ut samt att de på så sätt får lära sig mer om dess betydelse för bl.a. den biologiska mångfalden måste komma fler tillgodo. Människor behöver i större utsträckning ges möjlighet att ta del av de skyddade naturvårdsområden som finns bevarade. På så sätt sprider vi kunskap och ökar förståelsen bland allmänheten för naturvärden. Det finns annars en risk att naturskyddsområden blir en undangömd tillgång för särskilt bevandrade naturvårdskännare. För landsbygden och i skärgården är turismen på många håll ekonomiskt mycket betydelsefull. Gårdsbutiker med lokalt förädlade produkter, livsmedel, logi, utflyktsmål, konst, aktiviteter och kurser är exempel på vad landsbygden har att erbjuda runtom i . Dessa exempel skulle likväl på många sätt med stor varsamhet kunna bedrivas i skyddade naturområden, vilket till viss del sker. Efterfrågan på resmål med genuina upplevelser växer ständigt. Detta tar vi tillvara om vi stödjer etablerade och blivande entreprenörer, som vill skapa och utveckla nya resmål och upplevelser på landsbygden och i naturintressanta områden. Allmänhetens intressen och naturskyddsintressen måste länkas samman i högre utsträckning så att en hållbar utveckling av besöksnäringen på landsbygden främjas. Detta kan bidra till ökad förståelse för naturvårdens betydelse. Vad ovan anförs om att utveckla en ekologiskt hållbar turism där de lokalt boende får utkomst av t.ex. reservat och naturskyddsområden bör ges regeringen till känna. En genetiskt modifierad organism (GMO) är förändrad i arvsmassan på ett sätt som inte sker naturligt. Med hjälp av genetiska verktyg kan organismer förändras så att de får egenskaper som de har saknat, och kanske aldrig hade kunnat få på traditionellt sätt. En viktig skillnad mellan att förädla djur och växter på traditionellt vis, jämfört med hjälp av genteknik, ligger i överskridandet av naturliga artbarriärer. Dessutom ändras endast ett fåtal gener, till skillnad från naturliga korsningar, där ett antal gener utöver den önskade flyttas mellan individer. Gentekniken är, rätt nyttjad, till stor nytta inom jordbruk och livsmedelsproduktion liksom inom medicin och miljövård. Utvecklingen går mycket snabbt och nya tillämpningar och produkter presenteras ständigt. Växtförädling, nya kretsloppsanpassade material och hållbara energiprocesser är exempel på områden där gentekniken redan är eller kan bli ett viktigt instrument. Tekniken är dock förenad med risker som kan vara mycket långsiktiga och svåra att upptäcka om de blir verklighet. Gentekniken måste därför ha stränga regler som skyddar människan och miljön. Möjligheterna med gentekniken måste kombineras med ständig vaksamhet, en öppen och bred samhällsdebatt och tydliga gränser för vad som är tillåtet. Tillämpningen av genteknik inom jordbruk och livsmedelsproduktion är omdiskuterad och väcker starka reaktioner hos såväl konsumenter som producenter. Tekniken är relativt ny och det sker nya framsteg. Därför upplevs utvecklingen ibland som alltför snabb. Tiden mellan forskning och praktisk tillämpning blir ibland för kort för att effekterna på miljön ska vara kända och etiska problem tillräckligt utredda. Det ligger en utmaning i att utveckla ny teknik och att ta fram ett regelverk som ger säkerhet för miljön och trygghet för människorna. Försiktighetsprincipen måste alltid tillämpas. De inom EU föreslagna reglerna för ansvar vid miljöskada måste tillämpas även när det gäller genteknik. har i tidigare motioner lagt ett antal yrkanden som har med genteknik att göra men eftersom dessa ännu inte har behandlats av så avstår vi från att återupprepa våra krav. Forskningen behövs för att vi ska få kännedom om miljöproblemen, hur de uppstår, vilka effekter de får både och hur människor och natur påverkas. Utöver att forskningen får erforderliga resurser, krävs att gapet mellan miljöforskningen och medborgarna minskar. Miljöforskningen måste populariseras. Det finns annars en uppenbar risk för att forskningen endast blir en angelägenhet för några få. Därmed minskar också möjligheterna att omvandla forskningen i praktisk politik. Det arbete som pågår för att öka tillgängligheten och för att göra forskningen mer lättöverskådlig måste drivas med kraft. Genom att intensifiera detta arbete kan medborgarna stärka sina möjligheter att medverka till en hållbar utveckling. har i tidigare motioner yrkat pååtgärder som har med miljöforskning att göra men dessa har ännu inte behandlats av , varför vi väljer att inte återupprepa våra krav.