mot · GR02Fi25 · 2004-05-03 00:00:00 — Resurser för utbildning är en investering för tillväxt och ett led i att skapa livskvalitet för den enskilda människan och att ge alla möjligheter och stimulans att nå toppen av sin egen förmåga. har genomgående satsat på utbildning, från förskola, grundskola, gymnasieskola, vuxenutbildning till högre utbildning och forskning, i ett livslångt lärande. anser att förskolan är viktig för barnen och kommunerna måste få förutsättningar att bedriva en bra verksamhet och familjerna ska kunna välja den barnomsorg som bäst passar familjen. Regeringen väljer att fokusera barnomsorgen via kommunerna genom centralstyrda reformer som maxtaxan. Maxtaxan har inte höjt kvaliteten i barnomsorgen. Riktade bidrag som maxtaxan undergräver kommunernas självstyre och bidrar inte till att förbättringar i verksamheten. anser att staten måste lita till kommunernas förmåga att bedriva en bra verksamhet. Därför anser vi att de riktade statsbidragen till maxtaxereformen ska omvandlas till generella statsbidrag. skolpolitik utgår från att problem inte ska flyttas över till gymnasieskolan. Problemen ska alltid lösas där de uppstår så att vi inte urholkar kvaliteten i alla skolformer. För att skolan ska kunna utföra sitt uppdrag behövs mer resurser och tre reformer genomföras: rätt till kunskaper, lokal makt och fler lärare. En flexibel skolstart bör införas som öppnar för elever att börja förskoleklass, grundskola och gymnasieskola än bara på höstterminen. Skolan måste bli mera individanpassad och styras utifrån elevernas kunskaps- och mognadsnivå. vill vidareutveckla gymnasiereformen och ytterligare anpassa gymnasieskolan efter varje elevs förutsättningar och behov av teoretisk och praktisk utbildning. Det måste finnas olika vägar för eleven att nå gymnasiekompetens, därför bör gymnasieskolan kompletteras med t.ex. lärlingsutbildning. står fast vid att kärnämnen även fortsättningsvis bör vara obligatoriska inslag i alla program. Kärnämnena kan anpassas till den praktiska utbildningens ämnesområde och fack för att stimulera motivationen att lära. Gymnasieskolan bör också kompletteras med en utbildningsgaranti som ger elever rätt att slutföra gymnasieutbildningen . 6.12.2 Högre utbildning och forskning politik för högre utbildning och forskning fokuserar den enskilda studenten och forskaren. Högre utbildning och forskning är en viktig del av vår gemensamma välfärd. De statliga universiteten och högskolorna ska också samverka med det omgivande samhället och informera om sin verksamhet. Den utbyggnad av den högre utbildningen över hela landet som medverkat till är en viktig del som motverkar den regionala klyvningen av . Lärosätenas resurser behöver ökas så att kvalitetsarbetet kan fortsätta med bl.a. större satsning på forskning. Ett gott forskningsklimat är en förutsättning för långsiktig tillväxt. Förutom ökade ekonomiska resurser krävs det förbättrade sociala villkor för forskarstuderande. Den del av anslagen som går direkt till högskolorna och universiteten behöver ökas, bl.a. för att öka andelen forskarstyrd forskning. presenterades den studiesociala utredningen som efterfrågat. Utredningen konstaterar en rad otillräckligheter i studenternas situation, bl.a. hur studenter med barn har det. Det är positivt att regeringen gör en akutåtgärd för dessa studenter, genom att anslaget till ett barntillägg på . Detta är dock inte tillräckligt för att få en fortsatt breddad rekrytering till högre studier. Det krävs rimligare sociala villkor för studenter och forskarstuderande om vi ska ta tillvara den kompetens som finns i hela befolkningen. Goda sociala och ekonomiska villkor är grundläggande förutsättningar för att studenterna ska kunna tillgodogöra sig sina studier på bästa sätt. förespråkar ett studiemedelssystem som baseras på principen bidrag lån. Dessutom vill vi reformera socialförsäkringssystemet för att undvika fattigdomsfällor. Det lapptäcke som råder i trygghetssystemen drabbar inte sällan studenter och särskilt studenter med barn. Vi befarar att det föreslagna barntillägget endast kommer att bli ytterligare en lapp i systemet och att det även fortsättningsvis inte får ett helhetsperspektiv. Det är anmärkningsvärt att barntillägget endast omfattar de studenter som väljer att finansiera sina studier med studiemedel och således exkluderar de med annan försörjning och de forskarstuderande. efterfrågar en helhetssyn över de studerandes studiesociala situation. Regeringens arbetsmarknadspolitik är ett misslyckande eftersom arbetslösheten är högre än regeringen själv kan acceptera. som regeringen ser kampen mot arbetslösheten som en huvuduppgift, angrips problemen med en konstgjord andning: fler AMS-åtgärder, stramare regler för arbetslösa och återinförande av ROT-avdrag. ROT-avdraget ger dessutom de manligt dominerade yrkena rejäla skatterabatter, medan det saknas satsningar på yrken där kvinnor dominerar. För att öka sysselsättningen måste vi våga ompröva arbetsmarknadspolitiken i grunden. Arbetsmarknadspolitiken måste ha ett långsiktigt perspektiv och en strategi för att få arbetsmarknaden i harmoni med framtiden. har vi en alltför hög arbetslöshet men är situationen den omvända. Allt färre ska försörja allt fler i takt med pensionsavgångar och en sjunkande pensionsålder. Förhoppningsvis kommer EU:s fria rörlighet att blir en stor tillgång för om även andra EU-medborgare söker sig till den svenska arbetsmarknaden. För att minska arbetslösheten måste vi lämna den centraliserade arbetsmarknadspolitiken till förmån för mer lokal makt. Ett viktigt steg för reformering är att minska och till förmån för ett mera decentraliserat system. Beslut och resurser ska finnas där kunskapen och de lokala förhållandena finns. Fler aktörer som kan erbjuda arbetsmarknadsåtgärder måste tillåtas. En omställningspeng underlättar för den som är arbetslös att själv välja åtgärdsprogram. Ett individuellt kompetenssparande bör införas för att underlätta vidareutbildning och omutbildning under hela det yrkesverksamma livet. Anslaget till rekryteringsbidrag behöver ökas och den övre åldersgränsen tas bort. Den arbetslöse som har en kort utbildning ska erbjudas kompletterande utbildning motsvarande gymnasienivå. vill skapa övergångsmarknader för långtidsarbetslösa. För att stimulera arbetsgivare att anställa personer som är utanför arbetsmarknaden vill vi införa en modell med nettolöner. Den anställdes lön är densamma som lönekostnaden för arbetsgivaren, ingen inkomstskatt eller sociala avgifter ska betalas. Nettolönen ska motsvara lönenivån enligt gällande avtal inom den aktuella sektorn och ska kunna utnyttjas under max . För att öka tillväxten måste de flaskhalsar som uppstår i företagen p.g.a. brist på kompetens åtgärdas. Kvalificerade yrkesutbildningar måste prioriteras framför stora utbildningsprogram. Antalet platser för KY-utbildningar bör öka. inkomstskattereform ökar incitamenten för personer med låga och normala inkomster att arbeta och i förekommande fall öka sin arbetstid. 6.14 Alla ska ha tillgång till arbetsmarknaden Trenden med ett ökande antal asylsökande till tenderar inte att minska. Asylsökande måste få ett kvalitetssäkert mottagande och en rättssäker asylprocess. Likaså är det viktigt att asylsökandes möjlighet till arbete och sysselsättning stärks avsevärt. Ett mer övergripande system måste utformas där arbetsmarknadens parter tillåts ta ett större ansvar för att ordna fram arbets-, praktik- och introduktionsplatser. Praktikplatser bör kunna kombineras med någon form av anställning och bana väg till en framtida anställning. En ökad arbetskraftsinvandring kommer att vara bra för såväl ekonomiskt som kulturellt och socialt. Vi måste välkomna och ta tillvara de resurser som finns hos de människor som finns här och som kommer till . värnar den fria rörligheten och vi vill underlätta för människor som kommer hit för att arbeta eller starta företag. Trots diskrimineringslagstiftningen har var fjärde person med funktionshinder blivit diskriminerad i arbetslivet på grund av sitt funktionshinder. Personer med funktionshinder har också en betydligt lägre sysselsättningsgrad än befolkningen i övrigt. Arbetsmarknaden måste vara tillgänglig för alla. verksamhet samt möjlighet att få lönebidrag är viktiga alternativ för arbetshandikappade. prioritering måste vara att ge meningsfulla arbeten åt de arbetshandikappade, inte att konkurrera med övrig tillverkningsindustri. Vad gäller lönebidraget vill höja taket . förslag kombinerat med vårt inkomstskatteförslag kommer att rejält förbättra möjligheterna för arbetshandikappade att få ökad livskvalitet och större möjlighet till självbestämmande. 7 Reformområde: Hälsa och tillväxt 7.1 En politik mot ohälsan ökade såväl sjukfrånvaron som antalet förtidspensionerade, även om en försiktig minskning av sjukskrivningarna kan registreras. beviljas allt fler personer sjukersättning och aktivitetsersättning, dvs. Den samlade ohälsan medför höga offentliga kostnader, stort mänskligt lidande och allvarliga samhällsekonomiska skador. En framgångsrik kamp mot ohälsan skulle ge ett tillskott i antalet arbetade timmar med en motsvarande tillväxtpotential, om vi kan halvera antalet sjukskrivningar och förtidspensioneringar. De offentliga utgifterna skulle kunna minskas med , som skatteintäkterna kraftigt skulle öka. Detta förutsätter en näringspolitik som skapar fler jobb. Arbetsmiljön har en viktig del av de växande sjukskrivningskostnaderna men orsakerna till ohälsa och sjukskrivning är mer sammansatta, vilket bekräftas av många aktuella studier. För att minska antalet sjukskrivningar krävs en samlad strategi som angriper ett flertal orsaker som påfrestningar i arbetslivet, arbetslöshet, sociala problem som alkohol- och narkotikamissbruk, sjukdomar som inte är relaterade till arbetslivet, påfrestningar i privatlivet och överutnyttjande av systemen. vill öka engagemanget och drivkrafterna för ett hållbart arbetsliv, en bättre rehabilitering och ett minskat överutnyttjande av alla aktörer, som arbetsgivare, anställda, statliga myndigheter med flera. vill i årets vårbudgetmotion särskilt uppmärksamma ohälsan inom den offentliga sektorn samt den skenande ökningen av antalet förtidspensionärer. 7.1.1 Minska ohälsan inom den offentliga sektorn Offentliganställda, särskilt kommunalanställda, har en betydligt högre sjukfrånvaro än privatanställda och egenföretagare. Huvudorsaken till detta förklaras ofta av neddragningarna i offentlig sektor . En annan förklaring är brister i de offentliga huvudmännens personalansvar. Orsakerna till den högre sjukfrånvaron bland offentliganställda bör ytterligare analyseras och riktade åtgärder utformas. För att minska sjukfrånvaron och öka de anställdas inflytande över sin arbetssituation, bör vi öka andelen privata och kooperativa utförare. Kooperativa och privata utförare har lyckats bättre än offentliga utförare med att ge de anställda överblick och inflytande över arbetssituationen. Den offentliga sektorn bör eftersträva en mer småskalig organisation för att underlätta de anställdas inflytande. Målsättningen måste vara att offentliga arbetsplatser ska nå mera jämförbara ohälsotal med genomsnittet för hela arbetsmarknaden. Om denna målsättning nås skulle det med dagens ohälsotal uppskattningsvis kunna medföra besparingar på mellan tio och . Medan kostnaderna för sjukförsäkringen minskat har antalet nybeviljade sjuk- eller aktivitetsersättningar ökat . En förklaring är försäkringskassornas direktiv om förtidspensionering efter tolv månaders sjukskrivning. De långsiktiga effekterna av att föra över stora delar av arbetskraften i ett ersättningssystem med låga rehabiliteringsambitioner är självfallet förödande. Särskilt oroande är den höga andelen nya förtidspensionärer under . Dessa uppgår till av det totala antalet enligt RFV:s aprilsiffror 2004. Kampen mot ohälsan måste i lika hög grad inriktas på att få ner antalet förtidspensioneringar till rimliga nivåer. Tolvmånadersregeln bör därför upphävas. Det är bra att beviljade sjuk- eller aktivitetsersättningar ska omprövas . För att inte denna omprövning ska blir rutinärenden, krävs en tydligare definition av förtidspensioneringens syfte och att tillgången till rehabiliterings-, utbildnings- och arbetsmarknadsinsatser för förtidspensionärer stärks. En förtidspension ska inte vara ett fribrev från vidare krav på egen försörjning fram till ålderspensioneringen. Arbetsförmågan måste regelbundet bedömas och inkludera möjligheter att söka nya yrkesvägar. 7.1.3 Ohälsa, arbetslöshet och orörlighet på arbetsmarknaden Den svenska arbetsmarknaden har en tradition av långa anställningar, och många anställda söker inte nya arbeten trots att de mår dåligt. Vantrivsel kan leda till depressioner och till sjukskrivningar. Det kan vara något positivt att sluta en anställning och många skulle sannolikt må bättre av att byta arbetsmiljö och arbetsuppgifter. vill därför införa rätt till tjänstledighet för att pröva ett nytt arbete. Sjukskrivningar och förtidspensioner kan vara ett sätt att maskera övertalighet och uppsägningar. Sjukdom kan leda till arbetslöshet, och arbetslöshet kan avsevärt öka risken för sjukdom. Det finns dessutom en matchningsproblematik som är likartad för en del långtidssjukskrivna och de som är arbetslösa. vill samordna försäkringssystemen för arbetslöshet och sjukersättning till en gemensam administration. Sammanslagning av dessa myndighetsstrukturer kan ge betydande synergivinster. Kvaliteten i insatserna för att motverka arbetslöshet, reducera sjukskrivningsdagarna samt återföra förtidspensionerade i arbete skulle förbättras, inte minst på det lokala planet. Den viktigaste åtgärden mot arbetslöshetsbetingade sjukskrivningar är dock att vi för en politik som skapar förutsättningar för företagande och tillväxt i hela landet. 7.1.4 Ohälsa som inte är relaterad till arbetslivet Köer till vården medför onödigt lidande för individerna och längre sjukskrivningsperioder. De innebär högre kostnader för transfereringar och bortfall i produktionen. vill införa en nationell vårdgaranti för att korta köerna och minska människors lidande. I finns uppskattningsvis 200 000300 000 personer med allvarliga alkoholproblem och mer än 20 000 narkotikamissbrukare. Personer med sociala problem har inte sällan även problem på sin arbetsplats med sjukfrånvaro som följd. Den enskilde måste få bättre stöd och behandling av och inte enbart vara hänvisad till försäkringskassorna. Finansiell samordning mellan olika myndigheter kan vara en verksam arbetsmetod. En restriktiv alkoholpolitik är också viktig för att reglera socialt betingad sjukfrånvaro. Arbetsmiljön har stor betydelse för människors välmående, som sjukskrivningar också orsakas av faktorer utanför arbetslivet. Om människor kan leva på sin lön och familjerna har möjlighet att korta arbetstiden när barnen är små, bidrar detta sannolikt till minskade sjukskrivningsdagar. skatte- och familjepolitik ökar självbestämmandet och livskvaliteten. 7.1.5 Överutnyttjande av systemen I alla trygghetssystem förekommer mer eller mindre ett överutnyttjande. Graden av överutnyttjande påverkas av medborgarnas värderingar, generositeten i systemen och hur de kontrolleras. Våra olika trygghetsförsäkringar präglas av generösa ersättningar och låg kontroll. Överutnyttjande kan bero på att attityder förskjuts vad gäller giltig grund för sjukskrivning, av okunnighet om hur systemet fungerar och på fusk. Omfattningen är svår att beräkna och ska inte överskattas. Ökade kontrollinsatser mot fusk har emellertid givit bra avkastning och bör utökas. Överutnyttjande måste alltid minimeras så att inte gränserna ytterligare tänjs ut. I arbetsmiljön ingår även arbetsplatsens psykosociala miljö. Att de psykosociala orsakerna till sjukskrivningar har ökat kan bero på att arbetsmarknaden är mer flexibel och kräver förändringsbenägna medarbetare på ett helt annat sätt . Även om långt ifrån alla sjukskrivningar beror på förhållandena på arbetsplatsen, är själva arbetsplatsen en viktig nyckel till minskad sjukfrånvaro. För att öka incitamenten för arbetsgivarna att arbeta mer målmedvetet med arbetsmiljö och rehabilitering behövs bl.a. ett system med ekonomiska drivkrafter. Ett sätt är att utarbeta kriterier för en god arbetsmiljö som kan ligga till grund för en arbetsmiljöcertifiering. Företagare som lever upp till dessa kriterier bör få en nedsättning av arbetsgivaravgifterna. Företagshälsovården är viktig i det förebyggande arbetet för ohälsan och i rehabiliteringen av dem som drabbats av ohälsa. I alltför många fall upphandlas företagshälsovården till minsta möjliga kostnad. anser att företagshälsovården ska integreras i det förebyggande arbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna. Skyddsombudens roll som länk mellan arbetstagaren och företagshälsovården bör stärkas. Skyddsombudens verksamhet måste tydliggöras, från att endast bevaka de fysiska risker som finns till att även innefatta de risker för psykiska obehag som den sociala arbetsmiljön kan ge upphov till. 7.1.7 Ett program mot ohälsan En samordnad arbetslivsförsäkring, som ersätter dagens sjuk- och arbetslöshetsförsäkringar och samordnad lagstiftning och ersättningsvillkor som förtydligar arbetslinjen. En finansiell samordning (Finsam), så att olika myndigheter, arbetsförmedlingen, , med flera, tillsammans fokuserar på individen. Ett mer tillåtande regelverk för finansiell samordning ökar möjligheterna till bättre diagnos och effektivare rehabilitering samt fungerar tillsammans med förslag till vård- och rehabiliteringsgaranti. Ökade resurser till försäkringskassorna. anslår 2004, 2005 och 2006 till rehabiliteringsinsatser varav en halv miljard ska anslås till rehabilitering av psykiskt sjuka och personer med svår social problematik. Rehabiliteringsarbetet har ofta god kvalitet men resurserna möter inte behoven. Tillgången till rehabilitering får inte bli godtycklig och alltför beroende av den sjukskrivnes egna initiativ. Efter fyra veckors sjukskrivning ska /arbetslivskontoret i samarbete med den enskilde, arbetsgivaren och primärvården påbörja en rehabiliteringsplan. Samarbetsvilja i rehabiliteringsprocessen ska vara ett villkor för att få behålla sjukpenning. Det ska vara en obligatorisk läkarundersökning/kontroll efter fyra veckors sjukskrivning och en rätt till en rehabiliteringslots. Den enskilde ska ha rätt till en kontaktperson som samordnar rehabiliteringsinsatserna, som lotsar mellan de olika aktörerna i rehabiliteringsplanen. Om /arbetslivskontoret inte uppfyller sina skyldigheter enligt rehabiliteringsgarantin ska patienten ha möjlighet att inom vissa ramar få kostnadstäckning för adekvata rehabiliteringstjänster som kan köpas av t.ex. privata aktörer. Sjukskrivna som vill ska efter ansökan kunna förfoga över vissa resurser för inköp av rehabiliteringstjänster. Långa väntetider för undersökningar och operationer medför onödigt lidande för den enskilde och högre ohälsokostnader för staten. vill därför införa en nationell vårdgaranti. Alla ska ha en rätt att få vård inom senast efter det att behovet fastställts. Den nationella vårdgarantin ska omfatta alla medicinskt motiverade behandlingar. Ett välavvägt arbetsgivaransvar. anser att antalet anställda ska avgöra arbetsgivarens sjuklöneansvar upp till maximalt för 30 anställda. Likformig nedsättning av arbetsgivaravgifterna ger en viss överkompensation åt småföretagare. Öka mångfalden av arbetsgivare i offentlig sektor! Utred orsaker och riktade åtgärder mot den systematiskt högre ohälsan på offentliga arbetsplatser. Integrera företagshälsovården i det förebyggande arbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna. Tydliggör och stärk skyddsombudens roll som en länk mellan arbetstagaren och företagshälsovården. Ändrade drivkrafter för den enskilde. SGI ska beräknas på genomsnittsinkomsten före sjukskrivningsperiodens inledning. Vi föreslår även en försörjningsrelaterad differentiering av ersättningsnivåerna i trygghetssystemen. Karensdagsperioden ska motsvara en heldag oavsett som sjukskrivningen inleddes. Rätt till tjänstledighet för att pröva nytt jobb. För att den anställde som vantrivs på sin arbetsplats ska känna trygghet i att prova en annan anställning. Lagen bör ändras så att sjuk- och aktivitetsersättning endast beviljas om arbetsförmågan av medicinska eller psykiatriska skäl bedöms hindra återgång till arbete eller studier. Slopa tolvmånadersregeln och säkerställ rehabiliteringsinsatser också för förtidspensionärer! Analysera orsakerna till svårigheterna för den som är att få anställning. 7.2 Differentierade nivåer i inkomsttrygghetssystemen För att minska transfereringskostnaderna och ge signaler om ett nytt välfärdskontrakt vill genomföra en differentiering av sjukförsäkringens och arbetslöshetsförsäkringarnas ersättningsnivåer. För personer med försörjningsansvar för barn ska ersättningsnivån vid sjukdom eller arbetslöshet höjas till . För personer utan försörjningsansvar ska ersättningsnivån sänkas till . En sådan differentiering av ersättningsnivåerna innebär att kostnaderna för sjukförsäkringen minskar med 4,7 miljarder i sjukförsäkringen och 4,3 miljarder i arbetslöshetsförsäkringen. minskar kommunsektorns skatteintäkter med 2,6 miljarder, vilket ger en sammanlagd nettobesparing på . Ett nytt välfärdskontrakt måste bygga på större frihet, ökat ansvarstagande och långsiktig ekonomisk hållbarhet. Det ska vara lönsamt för den enskilde att arbeta och att driva företag. Det ska också vara lönsamt med egenvård, utbildning, arbetssökande och delaktighet i rehabilitering. En bra välfärdspolitik ger människor möjlighet att komma ur arbetslöshet eller långtidssjukskrivning. socialförsäkringssystem måste reformeras grundligt. har i tidigare motioner angivit övergripande riktlinjer för en sådan reform. Välfärdens kärnuppgifter som skola, vård och omsorg och den ekonomiska grundtryggheten måste tydligare prioriteras. Trygghetssystemen ska hävda arbetslinjen och tydligare samverka för att understödja insatser för att individen ska kunna återgå till en egen försörjning. I avvaktan på en större socialförsäkringsreform, föreslår kortfristiga åtgärder för att minska socialförsäkringarnas belastning på de offentliga finanserna. Statsbudgeten behöver insatser som minskar transfereringarnas andel av välfärdsutgifterna, som förbättrar incitamenten för arbete och som hävdar grundtryggheten för de mest utsatta. anser att det finns ett utrymme för att minska ersättningsnivåerna i de svenska trygghetssystemen. En majoritet av de svenska löntagarna har avtalade tilläggsförsäkringar som tillsammans med de offentliga försäkringarna ger ett inkomstskydd motsvarande vid sjukdom (vid arbetsskada ). Andra förmåner tillträder i regel vid t. ex. uppsägning på grund av arbetsbrist. Då ersättningsnivån ligger på kan det ifrågasättas om det finns något ekonomiskt incitament att återgå i arbete. Merkostnaderna för att arbeta torde för de allra flesta uppgå till av inkomsten. Även om ekonomiska incitament i de flesta fall knappast är avgörande för personers benägenhet att gå till arbetet kan man ifrågasätta om det är rimligt att människor faktiskt får ett bättre samlat ekonomiskt utbyte vid sjukskrivning än när de är friska. Att skydda barnen från fattigdom är välfärdspolitikens och skattepolitikens kanske viktigaste uppgifter! Rädda Barnens rapporter har visat att andelen fattiga barn ökade kraftigt nedskärningar. Det belyser ett av de svåraste fördelningspolitiska dilemmana när försök görs att minska transfereringsutgifterna. Barnfamiljer har ofta sämre ekonomiska marginaler än andra hushåll som de har svårare att anpassa utgifter eller bosättning utifrån förändrade ekonomiska villkor. Med ledning av erfarenheterna måste vi hitta vägar som fredar barnfamiljerna när besparingar på nytt är nödvändiga. Vi anser att denna modell avspeglar en rimlig värdering, nämligen att personer utan försörjningsansvar för barn bättre bör kunna anpassa sig till skiftande ekonomiska omständigheter än familjer eller ensamstående med barn.