mot · GS02Kr358 · 2004-10-01 00:00:00 — Inom studieförbunden är studiecirkeln den vanligaste verksamheten, och arrangeras ca 320 000 studiecirklar över hela landet. Det statliga stödet till folkbildningen har enligt riksdagsbeslut /98 flera viktiga syften, bland andra att försvara, stärka och utveckla demokratin samt att bidra till att bredda kulturintresset i samhället. Att ge folkbildningen möjlighet att utvecklas innebär att stärka den demokratiska kulturen och att motverka klyftor i kunskaps- och informationssamhället. Förutsättningen för att folkbildningen ska kunna uppfylla dessa mål är att den får styras av sin egen idé, sätta sina egna mål och vara oberoende av ekonomiska och politiska maktgrupper. Flera utvärderingar av folkbildningen har gjorts . presenterades "Folkbildning i brytningstid" (SOU 2004:30), som är den statliga utvärderingen av folkbildningsområdet (SUFO 2) slutrapport. SUFO 2:s uppdrag har varit att genomföra en utvärdering av folkbildningen, dvs. studieförbunden och folkhögskolorna, och utifrån genomförda studier göra en samlad bedömning av i vilken utsträckning statens syften med statsbidraget till folkbildningen uppfyllts beträffande de områden som har studerats. Även har genomfört en utvärdering om myndighetsuppgifter, och dessutom har genomfört en egen undersökning bland folkbildningens deltagare. I det fortsatta arbetet med folkbildningen och i regeringens aviserade översyn av folkrörelsearbetet är det viktigt att resultatet från dessa utvärderingar tas till vara. I utvärderingarna har det framkommit viss kritik som måste tas på allvar. Det handlar bland annat om system för fördelning av de statliga resurserna till studieförbund och folkhögskolor. har bland annat kritiserat det faktum att utgörs av de studieförbund och folkhögskolor som redan får statlig stöd. Detta innebär att det finns en ovilja att släppa in nya aktörer eftersom det innebär mindre resurser till befintliga studieförbund och folkhögskolor. Denna ovilja har bland annat drabbat det muslimska studieförbundet som ansökt om medel från . kritiserar även trögheten i resursfördelningssystemet, som innebär att ett det dröjer länge innan ett studieförbund som växer snabbt också får ett ökat ekonomiskt stöd. Det är något som bland annat drabbat Sensus. anser att det statliga stödet till folkbildningen är mycket viktigt särskilt när de ekonomiska bidragen från kommunerna minskat kraftigt. Därför är det viktigt att systemet för resursfördelning är välfungerande. Kritiken måste därför tas på allvar och förändringar inom genomföras. Folkbildningen får ekonomiskt stöd av det offentliga, både från staten och kommunerna. går till folkbildning och folkrörelser. Det offentliga stödet har minskat kraftigt . har stödet från kommunerna sjunkit och statsbidraget . Det finns ett antal kommuner som inte ger något stöd alls till folkbildningen. Det minskade stödet har inneburit kraftiga rationaliseringar och högre avgifter. Det blir allt svårare för folkbildningen att nå de ekonomiskt svagaste grupperna. Det här är en oroande utveckling som vi följer med vaksamhet. Folkbildningens anslagssystem har främjat en utveckling mot mer verksamhet till lägre kostnader. Om svenskt folkbildningsarbete förmått upprätthålla den innehållsliga och pedagogiska kvaliteten hade det varit lysande. Men såär inte fallet. Den tidigare mycket omfattande verksamheten som riktar sig till allmänheten har blivit för dyr för den enskilde. Alltmer sällan blir det därför möjligt att erbjuda människor fria studier, som förutsätter kunniga, arvoderade cirkelledare, ändamålsenligt utformade lokaler och pedagogiska hjälpmedel. Bidragen tunnas ut som en följd av volymjakten som t ex kommunerna drar in möjligheterna att gratis eller till ringa kostnad utnyttja skollokaler. En och annan kommun verkar ytterligare vilja minska det kommunala stödet med hänvisning till att studieförbunden inte längre syns "ute på stan" genom det öppna programutbudet. Den negativa utvecklingen förstärks. Det livslånga lärandet blir till slut bara en vision från att tidigare ha varit verklighet genom folkbildningens försorg. Grunden för allt folkbildningsarbete i modern tid har varit kombinationen av ett öppet, mot allmänheten programfört, studiearbete och ett förenings-/folkrörelseorienterat studiearbete. Därför är det märkligt att statens utvärdering av folkbildningsarbetet, SUFO 2, inte har uppmärksammat den negativa utveckling som skett. SUFO 2 har genomfört en serie vetenskapliga undersökningar inom skilda områden, men den ovan skisserade utveckling som dramatiskt rubbar den grundläggande strukturen för svenskt folkbildningsarbete har gått obemärkt förbi. Ett alltmer kunskapskrävande samhälle måste skapa allt bättre förutsättningar för sina medborgare att utveckla de kunskaper som var och en behöver i just sin situation. Utvecklingen har varit den motsatta. Det framtida stödet till studieförbunden måste utformas så att enskilda människor till rimlig kostnad skall kunna tillgodose sitt kunskapsbehov. kommer att följa utvecklingen noga. Folkhögskolorna är en unik utbildningsform vars roll inom det livslånga lärandet inte får underskattas. För många som har haft det svårt i den vanliga skolan har folkhögskolornas alternativa pedagogik och metodik inneburit en ny chans, ofta med goda resultat för den enskilde. Totalt samlar folkhögskolorna runt 100 000 deltagare , och deras verksamhet är värd ett starkt stöd från samhället. De skapar möjligheter för människor att studera inom i stort sett vilket område som helst, vilket skiljer denna utbildningsform från den institutionella utbildningen. Folkhögskolorna har dessutom utarbetat goda möjligheter för funktionshindrade att få utbildning anpassad efter sina behov, och folkbildningens kunnande på detta område bör borde tas till vara bättre. Regeringens politik har inneburit nya problem för folkhögskolorna och folkbildningen. trädde ett nytt bidrag i kraft, rekryteringsbidraget, som kommunerna fördelar. Folkhögskolorna ligger inte under någon kommunförvaltning och har ofta elever från hela regioner eller är till och med riksrekryterande. Dessutom ska fördela medel för kompetensutveckling av lärare med inriktning på vuxenpedagogik och specialpedagogik. Eftersom folkhögskolorna och folkbildningen inte tillhör ansvarsområde är det inte självklart att de får del av dessa resurser heller. Detta måste regeringen beakta så att inte folkhögskolorna och folkbildningen missgynnas. Ett annat problem som också rör folkhögskolorna är examinationsrätten för alternativa utbildningsanordnare. har de alternativa utbildningsanordnare som driver utbildning på grund- eller gymnasienivå inte rätt att sätta betyg på sina elever utan betygen måste sättas av en komvuxrektor. har föreslagit att enhetliga bestämmelser skall gälla även vuxenutbildningen. Lärare ska vid entreprenad få utföra den myndighetsutövning som hör till lärarens åligganden, till exempel betygsättning. förslag bereds i . Vi anser att det är orimligt att inte de utbildningsanordnare som planerar och genomför undervisningen kan ges rätten att utdela betyg. För att öppna möjligheten för alternativa utbildningsanordnare att få betygsätta sina elever vill vi se friskolor även inom vuxenutbildningen. Föreningsliv och annat lokalt förankringsarbete är beroende av studieförbundens verksamhet. Studiecirklar skapar ett viktigt samhälleligt kitt. De tio studieförbunden anordnar drygt 320 000 studiecirklar med ungefär 2,7 miljoner deltagare. Folkbildningsarbetet, både i studieförbund och folkhögskolor, sker i mycket nära samarbete med de organisationer som antingen är medlemmar i studieförbunden eller huvudmän för folkhögskolor. Genom den lokala och sociala förankringen är folkbildningen viktig för att bredda både kulturintresset och demokratiarbetet i . påbörjades regeringens arbete med att genomföra återkommande folkrörelseforum för dialog mellan å ena sidan regeringen och dess förvaltningsmyndigheter och å andra sidan företrädare för folkrörelser, föreningar och andra medborgarsammanslutningar. Baserat på erfarenheterna från det första forumet kommer den fortsatta dialogen att bestå av fördjupande seminarier med start . ser därför fram emot en uppföljning av den dialog som förts i folkrörelseforum. Folkbildningen är en av de mest drivande instanserna för amatörkultur i . Studieförbunden är en stor lokal kulturarrangör. genomfördes 207 000 kulturprogram inom studieförbunden med nära 15 miljoner deltagare. Det är en avsevärd verksamhet som har stor betydelse för svenskt kulturliv. Eftersom en så stor del av kulturverksamheten sker inom folkbildningens ram är det viktigt att studieförbunden även på central nivå sätter upp mål för kulturverksamheten. På så sätt kan kvaliteten i verksamheten garanteras. I detta arbete bör samarbete ske med amatörkulturorganisationerna så att deras kompetens på området tas till vara. I jämförelse med de stora studieförbunden har amatörkulturorganisationerna mycket små resurser. De har dock ett mycket stort kunnande inom amatörkulturverksamhet. Det är ett kunnande som studieförbunden bör ta till vara. Det bör finnas ett långtgående samarbete mellan de två, för amatörkulturen, så viktiga aktörerna. För att trossamfunden ska kunna bedriva en högkvalitativ, långsiktig verksamhet med inriktning mot gudstjänster, själavård, undervisning och omsorg ger staten via till trossamfund (SST) stöd till trossamfundens verksamhet. Det är 19 trossamfund och två samarbetsorgan som är bidragsberättigade. Stödet går bland annat till lokalbidrag (se ovan), projektbidrag, verksamhetsbidrag och organisationsbidrag. Trossamfunden har en viktig roll att fylla i ett samhälle som hyllar religionsfriheten. Det engagemang och de insatser som de gör, inte minst socialt, är en stor tillgång för hela samhället. Ett fortsatt och väl fungerande statligt stöd är nödvändigt även . Det är viktigt att det utformas så att det stöder utan att styra. Det reella värdet av det statliga stödet till trossamfunden har minskat . anslår därför mer än regeringen för statligt stöd till trossamfunden. Den frikyrkliga delen av sjukhuskyrkan (kyrkornas och samfundens arbete för andlig vård på sjukhusen) får statligt stöd via SST och förmedlas av Frikyrkosamråd. I praktiken handlar det om de samfund som traditionellt kallas frikyrkor (ett femtiotal tjänster), den romersk-katolska kyrkan (några få tjänster), de ortodoxa kyrkorna (en eller kanske ingen tjänst) och muslimerna. Medarbetarna i sjukhuskyrkan utför ett arbete som är mycket uppskattat av patienter, anhöriga, personal och sjukhusledningar. Som en följd av det minskade statliga stödet till SST täcker stödet till sjukhuskyrkan inte ens hälften av kostnaderna. Ursprungligen var avsikten med bidraget att det skulle täcka en väsentligt högre del av kostnaderna. Vi anser därför att sjukhuskyrkan bör få del av den höjning av anslaget som föreslår.