ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02Ub416 · 2004-10-01 00:00:00 — Inackordering och fristående skolor tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av CSN:s praxis när det gäller inackorderings- tillägg för elever som vill gå på fristående gymnasium. Ett stående argument mot etableringen av friskolor har varit rädslan för att dessa skolor skall leda till en ökad ekonomisk segregering, detta med hänvisning till gamla tiders privatskolor som i brist på annan finansiering var tvungna att ta ut höga elevavgifter. Dessa avgifter exkluderade av naturliga skäl stora delar av det potentiella elevunderlaget till de då aktuella skolorna. För att göra valet att gå på friskola möjligt för alla infördes skolpengen . Denna frihetsreform har i många fall också i praktiken visat sig vara ett utmärkt sätt att ge alla barn, oavsett social bakgrund, en reell valfrihet på detta område. Mot denna bakgrund är det därför bekymmersamt att CSN i sin tillståndsgivning vad gäller inackorderingstillägg kraftigt begränsar möjligheten för barn med arbetar- och medelklassbakgrund att fullt ut tillgodogöra sig friheten att t ex välja att gå på en fristående gymnasieskola. Fler av de fristående gymnasieskolorna får ett förhållandevis stort antal ansökningar från intresserade ungdomar från andra orter i än den egna kommunen. Problemet är att CSN inte beviljar bidrag om "motsvarande program finns på orten". CSN:s policy gör det mycket svårt för dessa ungdomar att förverkliga sin dröm om att få gå på ett fristående gymnasium. Att CSN:s praxis leder till en situation där bara de välbärgade har en reell valfrihet kan väl knappast accepteras av en socialdemokratisk regering.
mot · GS02Ub417 · 2004-10-04 00:00:00 — Rätt för privata företag att sälja akademisk utbildning tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om privata företags rätt att sälja akademisk utbildning. kunde intresserade studenter köpa akademiska (poänggivande) kurser av privata företag/organisationer. Som ett led i att genomdriva tesen att "all akademisk utbildning skall vara kostnadsfri" togs denna möjlighet bort. Den verksamhet som dessa "utbildningsföretag" bedrev var mycket uppskattad hos studenterna. Det stora utbudet av kurser erbjöd en god möjlighet för de studenter som ville skynda på sin utbildning och/eller hinna ikapp studier som de tidigare misslyckats med, att göra så på ett kostnadseffektivt vis. En intensiv sommarkurs som ges kostar totalt sett mindre än en normal 20-veckorskurs. Det som studenten förlorar på kursavgiften vinner denne på den kortare kurstiden och därmed de lägre levnadskostnaderna. Den akademiska kvaliteten garanterades av att det var lärare från närliggande universitet som stod för examinationen. Utbildningsföretagen fungerade också som ett effektivt komplement till universiteten och högskolorna, genom att de tillgodosåg en stor del av den efterfrågan på populära kurser som lärosätena inte själva hade resurser att tillgodose. När möjligheten att på detta vis köpa akademiska kurser eliminerats, har trycket på universiteten ökat. Detta gäller framför allt populära kurser på grundnivå, exempelvis företagsekonomi 0-20 poäng. Men eftersom denna kurs (liksom alla andra kurser på grundnivå) är nödvändig för att läsa vidare inom området måste alla igenom den. På så sätt har en besvärande flaskhals skapats i systemet, vilket drivit upp betygskraven till orimliga nivåer. Följden av detta är att studenterna i stället tvingas läsa upp sina betyg på komvux. Det tar tid och kostar därmed pengar. Möjlighet att köpa akademiska kurser - med tydlig kvalitetskontroll - har många fördelar. Det är kostnadseffektivt i det att det kostar mindre att läsa 20 poäng eller halvfart mot betalning än att läsa upp betyg på komvux under en termin. Det minskar också trycket på universiteten genom att antalet sökande till de populära grundkurserna minskat vilket ger universiteten bättre möjlighet att lägga resurser på de mera akademiskt krävande fördjupningskurserna. Sist, men inte minst, den ger också möjlighet för privata aktörer att etablera sig på en marknad som är stadd i snabb expansion och som innehåller en enorm potential. Mot bakgrund av vad som ovan sagts bör privata företag - med kvalitetskontroll - ges tillstånd att sälja poänggivande akademiska kurser.
mot · GS02Ub418 · 2004-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av en fri tentamensrätt. Valfrihet och mångfald är lika viktigt inom den högre utbildningen som i . Ett viktigt inslag vid den högre utbildningen som förtar viss valfrihet är att alla sökande inte kan garanteras en plats. Den som ansökt kanske inte kommer in p.g.a. otillräckliga betyg, vilket i sig kan vara ett viktigt och riktigt urvalskriterium när antalet platser är begränsat. Genom en tentamensrätt vid statliga högskolor och universitet skulle en student ges rätt att tentera ett ämne som han/hon anser sig ha tillräckliga kunskaper i, utan att först behöva gå en kurs som egentligen inte tillför mer kunskaper. För det första kan personen i fråga få bevis på kunskaper utan att passera ansökningsförfarandet. För det andra skulle den med tillräckliga kunskaper kunna få bevis på dem via en godkänd tentamen utan att för den skull tvingas till extra terminer av skuldsättning med studielån. För det tredje medför en fri tentamensrätt utan krav på inskrivning på en viss kurs att en plats ej upptas av en person med redan tillräckliga kunskaper, så att platsen kan gå till någon annan med otillräckliga kunskaper som behöver platsen bättre. Ett system med fri tentamensrätt borde i varje fall kunna införas vid teoretiska utbildningar vid statliga högskolor och universitet, och ske mot en självkostnadsavgift. I ett sådant system skulle en person kunna tentera av t.ex. A-nivån och med godkända resultat kunna gå vidare till B-nivån, utan att passera antagningssystemet och CSN. Ett sådant system skulle sätta kunskapen i centrum. Regeringen bör därför se över möjligheten att införa fri tentamensrätt vid teoretiska utbildningar vid statliga högskolor och universitet. Tentamensrätten bör vara kopplad till en eventuell självkostnadsavgift.
mot · GS02Ub420 · 2004-10-04 00:00:00 — Det assyriska/syrianska/kaldeiska folket tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avsätta resurser för dokumentation och forskning i det assyriska/syrianska/kaldeiska folkets historia. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta initiativ till ett dokumentations- och forskningscentrum i för det assyriska/syrianska/kaldeiska folkets identitet och historia. I läser vi i det första kapitlets andra artikel om målet att "mellan nationerna utveckla vänskapliga förbindelser, grundade på aktning för principen om folkens lika rättigheter och självbestämmanderätt samt vidtaga andra lämpliga åtgärder för att befästa världsfreden". Ett folk kan ofta identifieras genom etnicitet, kultur, språk, religiös tillhörighet och annan samhörighet. Kärnan i ett folks rättigheter är att de får realiseras i eller genom en statsbildning och att folkets distinkta karaktär ocksååterspeglas i statsbildningens institutioner. I lever flera etniska grupper, som av olika skäl emigrerat från sitt hemland. En av dessa är assyrierna/syrianerna/kaldéerna. De utgör ca 70 000. På grund av långvarig förföljelse har de tvingats och tvingas fortfarande lämna sina hem och byar i t ex och norra . Redan i det ottomanska väldet utsattes detta folk för olika slag av diskriminering och förföljelse. Diverse pogromer, som återkom med jämna mellanrum , har dessutom decimerat gruppen. Under det eskalerade dessa förföljelser och pogromer mot icke-muslimska folkgrupper som armenier, greker och assyrier/syrianer/kaldéer. En våldsam utrensning ägde rum i för att förbereda plats för en nationalstat enbart för turkar. Dessa incidenter har av många bedömare kallats för folkmord. Av assyrier/syrianer/kaldéer benämns denna aktion från sida för Seyfo, svärdet, eller i shato du Seyfo, d.v.s. svärdets år. Denna benämning har inte sin förklaring i att förövarna enbart använde svärd som mordvapen utan för att beskriva den brutalitet och den blodsspillan folket genomled. Assyrier/syrianer/kaldéer lider ännu av ett kollektivt trauma på grund av det inträffade och att de inte erkänts av det internationella samfundet. Det skrivs och debatteras allt mer i politiska sammanhang och offentliga media i hela om det assyriska/syrianska/kaldeiska folket. Överallt betygas vikten av att kunna historiskt dokumentera och belägga detta folks öden och vad som faktiskt hände inte minst under de ödesdigra åren . Men resurserna är små. Eftersom folket har spritts över hela världen och eftersom förhållandena inte är gynnsamma för denna identitetsstärkande och historiskt viktiga forskning i vare sig eller bör ta sitt ansvar, inte minst på grund av solidaritet med denna folkgrupp som nästan utgör av befolkning. Projekt har inletts internationellt att samla in källmaterial, skapa nätverk bland forskare och påbörja grundläggande forskning. I har sådant arbete initierats vid . Ett svenskt assyriskt/syrianskt/kaldéiskt dokumentations- och forskningscentrum är sakligt såväl motiverat som angeläget.
mot · GS02Ub423 · 2004-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det stora behovet av fler utbildade teckenspråkslärare samt fortbildning för outbildade teckenspråkslärare som undervisar hörande elever i teckenspråk. Döva har rätt att få samhällsinformation och sin skolgång på sitt första språk som är teckenspråk. Språket blev då i erkänt som dövas första språk. Det är många som vill lära sig teckenspråk för att kunna använda det på ett funktionellt sätt med döva antingen det gäller i arbetslivet eller i mer privata sammanhang. är det möjligt för hörande elever att lära sig teckenspråk som C-språk eller individuellt val på gymnasiet. togs det även ett beslut i att det skall erbjudas som B- eller C-språk på . Detta har blivit mycket populärt bland hörande elever och antalet elever som utnyttjar möjligheten ökar kraftigt. Ett stort problem i är bristen på eller snarare avsaknaden av en adekvat teckenspråkslärarutbildning. Det finns ett stort behov av en lärarutbildning där behörighet ges för att undervisa i ämnet teckenspråk på grundskola och gymnasieskola. Det finns ett skriande behov av att få igång fortbildningar för de teckenspråkslärare som finns ute i skolorna. Enligt en grov beräkning arbetar ca 250 outbildade teckenspråkslärare i landet. Detta är otillfredsställande och ett problem som bör åtgärdas så att kvaliteten kan höjas i denna yrkesgrupp. har förvisso bidragit till vissa satsningar för teckenspråkslärare, bl a 20-poängsutbildning i teckenspråk vid i . Det är bra satsningar, men det kommer att behövas ännu mer. Med fler utbildade lärare kommer teckenspråket att spridas i samhället, vilket kommer att innebära mer jämlikhet för döva i . Det talas ofta om tillgänglighet för funktionshindrade. Dövas möjligheter härvidlag är dock ej så stora eftersom det inte finns tillräckligt med tolkar. Det saknas ca 1 000 teckenspråkstolkar . Döva elever kan ej få undervisning i skolan på sitt första språk när det ej finns tillräckligt med lärare som behärskar teckenspråk. Teckenspråket är som nämnts tidigare erkänt som dövas första språk och det är även erkänt som ett språk bland andra som kan läsas i grundskola och gymnasium. Det innebär att staten bör ha hela ansvaret för utbildningen av de lärare som skall undervisa i detta språk. Därför bör staten vidtaga åtgärder för att öka antalet utbildade teckenspråkslärare. Dessutom bör åtgärder vidtagas för kompetensutveckling av de många outbildade teckenspråkslärare som undervisar hörande elever i teckenspråk. Regeringen är medveten om problemen men har inte agerat, vilket är anmärkningsvärt. Här krävs krafttag för att tillgängligheten i samhället för döva skall förbättras.
mot · GS02Ub425 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa läxor i skolan. Läxor är en del av skolplanen. Sett ur ett jämlikhets- och jämställdshetsperspektiv bör en översyn göras om barn och ungdomar med olika bakgrund och hemförhållande har samma möjlighet att klara av att göra sina läxor. Inom barn- och ungdomsorganisationen möter vi många barn/ungdomar som vittnar om att förutsättningarna ser olika ut. Några ungdomar framför följande tre synpunkter: Eleverna börjar sin dag med att gå till skolan. Beroende på vilken årskurs går man olika antal timmar i skolan, allt . För ett barn eller en ungdom är det en hel arbetsdag. Sedan när man kommer hem kräver lärarna att man ska sätta sig och göra läxor. Beroende på hur lätt man har att lära tar detta allt mellan och . Om detta skulle ske på en vanlig arbetsplats vore det olagligt. En chef kan aldrig tvinga någon att ta med sig arbete hem. Jag tycker helt klart att tiden i skolan ska räcka till för att lära sig det man behöver. Det är lärarnas ansvar att lära ut. Det är inte meningen att eleverna ska behöva lära sig själva hemma. Vissa kanske har svårigheter med att lära in. I så fall ska det finnas möjlighet att få hjälp, vilket kan vara svårt hemma. skyller man på eleven om det är så att han/hon inte klarar prov eller läxförhör, fast det egentligen borde vara läraren som ska stå till svars. Läxor är ett orättvist sätt att lära ut. När man tillämpar läxor som ett sätt i inlärningen favoriserar det de elever som har det bättre ställt ekonomiskt, elever vars föräldrar har tid att vara hemma och har högre utbildning än andra föräldrar. blir det svårare för den elev med en ensamstående mamma som kanske måste arbeta för två för att kunna försörja sin familj. Eller för elever med föräldrar som kanske inte hade någon möjlighet att plugga på gymnasium eller högskola och universitet. Om eleverna upplever att läxor tvingar dem att ta med sig arbete hem efter avslutad arbetsdag kanske motivet för att göra läxorna inte blir bra. Skolan och skolans arbete måste vara utformat så att eleverna upplever trivsel, känner att det är roligt och lustfyllt att lära. Lusten till lärande ska även stimulera till en kreativ fritid. Om läxorna då känns tvingande eller att man inte har möjlighet till hjälp i hemmet eller till eget tidsutrymme till läxan, blir läxan en belastning och kan påverka hela skolgången. Läxorna har blivit en klassfråga. Därför bör det ske en översyn, och målet bör vara att läxläsning är en del av skoldagen i skolan.
mot · GS02Ub426 · 2004-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av behöriga lärare. För att få en bra skola krävs välutbildade lärare. Den nya lärarutbildningen är ett bra instrument för att uppnå detta. Barn och ungdomar förtjänar också välutbildade lärare. Tyvärr får dom inte alltid detta. Alla kommuner tar inte skollagen på allvar. De respekterar inte krav på att skolan ska ha utbildade lärare. Kommunerna fortsätter att ge allt fler obehöriga lärare fast anställning, trots att arbetslösheten nu ökar bland utbildade lärare. 800 obehöriga lärare har i strid med skollagen getts fast anställning i kommunerna . Dessa personer blockerar möjligheten för utbildade lärare att få jobb. Mer än var fjärde obehörig lärare, över 4 300 personer, har aldrig satt sin fot på högskolan - har alltså ingen dokumenterad högskoleutbildning över huvudtaget. av de tillsvidareanställda lärarna i kommunala grundskolor saknar pedagogisk högskoleexamen och av de tillsvidareanställda gymnasielärarna. I fristående skolor är läget ännu värre, av de anställda lärarna i grundskolorna är obehöriga och i gymnasieskolorna. Detta är allvarligt, framförallt för våra barn och ungdomar. Många barn och ungdomar har en komplex inlärningssituation. Att en lärare är utbildad har en avgörande betydelse för de val dagens elever kan göra , både vad gäller arbetslivet och det egna privata livet. De regelverk som finns för att garantera elever en likvärdig kvalitet i utbildningen tas inte på allvar. En av grundpelarna för en likvärdig skola är just behöriga lärare med den pedagogiska examen detta innebär. Landstingen skulle aldrig drömma om att anställa obehöriga läkare inom sjukvården. Statusen på läraryrket förminskas genom att obehöriga lärare anställs. Ekonomiskt lönar det sig inte heller att satsa fyra på en lärarutbildning. De obehöriga som får fast jobb ges samma lön som en utbildad lärare. Vi vill peka på vikten av att regeringen skyndsamt ser över skollagen och stärker utbildningsinspektörers ansvar och befogenheter mot kommunerna när obehöriga lärare anställs tillsvidare - för våra barns och ungdomars skull, men även för samhällets skull.
mot · GS02Ub427 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av en trafikantutbildning och en förberedande körkortsutbildning i skolan. Körkortsfrågan är en jämlikhetsfråga. Många ungdomar har inte ekonomiska möjligheter att skaffa sig körkort. Det är på väg att bli en klassfråga om du har råd eller inte att skaffa dig körkort. Att ha genomgått en körkortsutbildning är ofta en förutsättning för att kunna bo kvar i glesbebyggda områden där avstånden är stora och där kollektivtrafiken inte utgör något praktiskt alternativ. För att kunna pendla mellan bostaden och arbetsplatsen krävs det ofta tillgång till egen bil och körkort. Dessutom ställer många företag krav på att de anställda innehar körkort. Kommuner ställer ofta detta krav eftersom det är en förutsättning för att de anställda inom olika serviceyrken, t.ex. hemvården, skall kunna besöka de olika vårdtagarna. Även när det gäller fritidsaktiviteter umderlättar det naturligtvis mycket om ungdomarna har körkort och slipper vara beroende av föräldrar eller kompisar. Alla ungdomar skall ha möjlighet att delta i den aktivitet de själva vill, men dagens kommunikationer mellan orterna omöjliggör detta t.ex. i glesbygden där det kanske går en eller två bussar per dag. Vi har alla ett gemensamt ansvar för att vägtrafiken är säker. Det gäller politiker, planerare, väghållare som , kommunerna, transportföretag, fordonstillverkare m.fl. Nollvisionen är ett långsiktigt mål för trafiksäkerheten där ingen skall dödas eller skadas allvarligt på vägarna. Trafikantutbildning och en förberedande körkortsutbildning i skolan, eller i samband med skoldagen, skulle ge ett mer trafiksäkert samhälle där syftet med nollvisionen lättare kan uppnås.
mot · GS02Ub428 · 2004-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om forskningens betydelse. Den svenska högskolan har genomgått en rejäl expansion. Detta har varit en angelägen process för att det svenska samhället skulle kunna möta kunskapssamhällets krav. Expansionen har framför allt gällt grundutbildningen och resulterat i att åtskilliga nya högskolor har etablerats, högskolor som naturligtvis har ett nationellt och internationellt uppdrag men som också haft och har stor regional betydelse. är ett utmärkt exempel på detta. Andra bra exempel är , Högskola i , Högskolan på och . Expansionen har inte i samma grad gällt forskningen även om alla högskolor har egna forskningsresurser. vet vi forskningens stora betydelse även på dessa högskolor. Forskningen spelar stor roll för högskolans egna kvalitetsarbete och kvalitetsutveckling. Det är viktigt att det finns forskarutbildade lärare och att studenterna redan under grundutbildningen har möjlighet att möta dessa och deras verksamhet. Forskningen är också viktig för att högskolan ska kunna klara den tredje uppgiften, det vill säga att samverka med det omgivande samhället där man till exempel möter ett alltmer forskningsbaserat näringsliv. Detta är dessutom en av grundpelarna till att den enskilda högskolan också blir en tillväxtmotor i den egna regionen. är viktig för att man också på de mindre och medelstora högskolorna ska kunna konkurrera om de statliga och andra forskningsresurser som i allt större utsträckning placeras externt. Utan en egen forskningsbas kan man heller inte söka dessa medel. Glädjande nog finns nu ytterligare medel avsatta i den statliga budgeten för forskning . Vi inser att huvuddelen av dessa medel som kommer att hamna på de stora och äldre universiteten. Vi vill ändå påpeka hur viktigt det är att nya forskningsmedel också tillförs de mindre och medelstora lärosätena. Vi utgår ifrån att regeringen inför den kommande forskningspolitiska propositionen uppmärksammar forskningsbehovet på dessa lärosäten.
mot · GS02Ub429 · 2004-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den eftergymnasiala yrkesutbildningen. Arbetslivet blir alltmer kunskapsintensivt. Det som tidigare räckte för att både ta sig in i arbetslivet och behålla sin plats där räcker ofta inte längre. Därför är det viktigt både med en bra grundutbildning och goda möjligheter till fort- och vidareutbildning. Denna insikt har också präglat utbildningspolitiken . Gymnasieskolan har blivit treårig för alla utbildningsvägar och fler yrkesutbildningar genomförs på högskolan. Ett långsiktigt mål är att av en årskull ska ha möjlighet att gå till högskolan . För den andra halvan av årskullen krävs också en god utbildning. För en del räcker yrkesutbildningen på gymnasiet för att ta sig ut i arbetslivet. För andra behövs utöver grundutbildningen också en eftergymnasial yrkesutbildning liksom den behövs för dem som varit yrkesverksamma ett tag. Sen finns den kvalificerade eftergymnasiala yrkesutbildningen, KY, etablerad. Det är en flexibel utbildningsform med ett mycket nära samarbete med arbetsmarknaden som lyckats bra med såväl rekrytering som utbildning. Vi vet också att denna utbildning i mycket hög utsträckning leder till arbete. Erfarenheterna av denna verksamhet är en god utgångspunkt när det nu gäller att ta ytterligare steg för att utveckla den kvalificerade eftergymnasiala yrkesutbildningen och möta de kompetensbehov som finns framöver. Utöver att det finns behov av fler platser kan vi se att man borde överväga ett nytt och vidgat uppdrag med KY som bas för det fortsatta utvecklingsarbetet när det gäller yrkesutbildningar som inte nödvändigtvis behöver vara forskningsbaserade. Vi förutsätter att regeringen i sitt fortsatta arbete överväger de insatser som behövs för att tillgodose det yrkesutbildningsbehov som ligger i fältet mellan gymnasiet och de akademiska lärosätena.
mot · GS02Ub430 · 2004-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om möjligheten att välja barnomsorg. För en familj är det ett stort steg när barnet skall börja förskolan. Det är en stor förändring från att barnet har varit hemma med ena föräldern till att finna sin plats i förskolan. Det finns många val som föräldrarna måste göra när det är dags att välja barnomsorg. Skall man välja förskola eller dagmamma? Skall man välja en förskola, en som drivs på entreprenad eller ett föräldrakooperativ? Skall man välja temainriktningar som ur och skur eller musik? Skall man välja olika pedagogiska modeller som eller Waldorf? Jag tycker att det är bra att det finns olika alternativ för föräldrarna och barnen men det är viktigt att möjligheten att välja inte inskränks utan att den gäller alla. Det finns en tendens att alla förskolor inte har öppettider som gör det möjligt att arbeta heltid och kunna ha barnet på just den förskolan. Jag har mött exempel där öppettiderna är mellan 7.30 och 16.30. Detta innebär exempelvis att det är inte möjligt för bägge föräldrarna att arbeta heltid och ha en viss restid till arbetet. Då går detta inte ihop. Det utestänger även de som arbetar skift samt de som är ensamstående och inte har möjligheten att dela upp arbetstiden . Detta innebär att valfriheten att välja barnomsorg inte är möjlig för alla familjer och det kan inte vara rimligt. Därför bör regeringen överväga åtgärder som innebär att rätten att välja förskola är något som alla familjer kan ta del av.