mot · GS02N407 · 2004-10-05 00:00:00 — 5Låt bönder bli jämlika5 11Lokal demokrati - underifrånperspektiv10 12Stöd till allmänna samlingslokaler10 15Byskolan - livsnerven i byn12 16Rättssäkerhet även på landsbygden13 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om riskkapitalförsörjning för utveckling av landsbygdsföretag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om infrastrukturens betydelse för en levande landsbygd.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av IT-satsningar i glesbygden.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en särskild jämställdhetsplan för jordbruks- och skogsbrukssektorn.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillämpningen av jordförvärvslagstiftning i regionalpolitiskt syfte.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lokala förvaltningsmodeller. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utveckling av lokal demokrati. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om allmänna samlingslokaler.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om grundservicepaket och servicepunkter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förutsättningarna för jord- och skogsbruket som en hörnsten i en levande landsbygd.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av de legala och fiskala hindren för att samutnyttja realkapital.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheterna att driva skolor med lägre elevantal än 20.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utvecklandet av ett starkt landsbygdsverk. 1Yrkandena 2 och 3 hänvisade till TU. 2Yrkandena 4 och 10 hänvisade till MJU. 3Yrkande 5 hänvisat till BoU. 4Yrkande 8 hänvisat till KrU. 5Yrkande 11 hänvisat till SkU. 6Yrkande 12 hänvisat till UbU. Lantbruks- och skogsnäringarna har en central betydelse för en livskraftig landsbygd. Det svenska lantbruket är världsledande när det gäller att producera livsmedel av hög kvalitet med ett minimum av hälsorisker och negativ miljöpåverkan. jordbrukspolitik syftar till att befästa och ytterligare utveckla det svenska jordbruket. Den viktigaste resursen i det arbetet är landets jordbrukare. För att bevara framtidstron inom denna yrkesgrupp är det viktigt att svenska jordbrukare kan konkurrera på lika villkor med sina kollegor i framför allt andra EU-länder. Det är angeläget att framhålla sambandet mellan företagsklimatet och landsbygdens utveckling. En levande landsbygd kräver inte bara en fungerande jordbrukspolitik, utan även goda villkor för småföretagande. Regeringens avoga inställning till småföretagare har inte bara en allmänt negativ påverkan på ekonomi, den drabbar landsbygden i särskilt hög grad. Det måste vara mödan värt att starta och driva företag. Det måste löna sig att skaffa en utbildning och att arbeta mer. Även boende på landsbygden måste kunna leva på sin lön och slippa bidragsberoende. Landsbygdens kris förstärks av uteblivna infrastruktursatsningar och andra brister inom regionalpolitikens område. Förbättrad kollektivtrafik är en annan fråga som behöver aktualiseras för att vända den negativa utvecklingen på landsbygden. På många håll är man helt beroende av bilen och därigenom av ett fungerande vägnät. Underhållet av vägnätet, som är eftersatt i hela landet, måste förbättras. Detta gäller även enskilda vägar, varför bidraget till dessa måste öka. kom ett genombrott för bygderörelsen i samband med landsbygdskampanjen . Framför allt bildandet av 1989 skapade en tilltro till gemensamma satsningar i glesbygd. Den framtidstro och entusiasm som sedan följde resulterade i närmare 4 000 lokala utvecklingsgrupper. Detta speglar det ansvar som lands- och glesbygdsbor är beredda att ta för att utveckla sitt närområde och sin hembygd. De återkommande Landsbygdsriksdagarna har svetsat samman engagerade människor som aldrig . Man är medveten om att hårt arbete krävs för att återskapa en levande landsbygd. Det är ett arbete som landsbygdsbefolkningen själv måste stå för. Ett positivt stöd krävs dock, inte minst från riksdag och regering, för att lyckas i det arbetet. Intresset för att kunna leva, bo och verka på landsbygden är stort, inte minst hos unga människor. Det är däremot inte alltid så lätt att förverkliga sina drömmar om ett liv på landet. Hindren är många. Möjligheterna att kombinera olika typer av försörjningskällor är begränsade. Den framväxande informationsteknologin och olika distansarbetsvarianter har inte givit den skjuts framåt som man hoppats på. Möjligheten att skaffa bostad och ibland en gård med tillhörande jord och skog är viktiga faktorer som påverkar den enskildes intresse och möjligheter till ett boende på landsbygden. Problem som finns på landsbygden är exempelvis att via bank få låna pengar för etablering i glesbygd. Det är också i stort sett omöjligt att klara sig utan bil. Socialdemokraternas och stödpartiernas höjning av bensin- och dieselskatten försvårar tillvaron ytterligare. Att få en dagisplats på rimligt avstånd är inte heller det lättaste. Det finns med andra ord många svårigheter att övervinna. Utflyttningen från landsbygden har accelererat , trots den kamp som - Hela ska leva - har fört och trots de nästan 4 000 lokala bygde- och utvecklingsgrupperna som envetet kämpar för sin bygds överlevnad och utveckling. Naturligtvis finns det goda positiva exempel som lokalt hjälpt till att vända strömmen men de är tyvärr för få. Socialdemokraternas handlingsförlamning i kombination med sina kontraproduktiva åtgärder bidrar till att landsbygdens utvecklingsmöjligheter inte tas till vara. Det är angeläget att framhålla sambandet mellan företagsklimatet och landsbygdens utveckling. En levande landsbygd kräver inte bara en fungerande jordbrukspolitik, utan även goda villkor för småföretagande. De enskilda företagarna skall tydligen straffas för att sjukskrivningarna ökat, detta trots att det är i den offentliga sektorn som sjukfrånvaron ökat mest. Den socialdemokratiska regeringens avoga inställning till småföretagare har inte bara en allmänt negativ påverkan på ekonomi, den drabbar landsbygden i särskilt hög grad. Det måste vara mödan värt att starta och driva företag. Det måste löna sig att skaffa en utbildning och att arbeta mer. Även boende på landsbygden måste kunna leva på sin lön och slippa bidragsberoende. Jord- och skogsbruket är hörnstenen för en levande landsbygd. vill betona tryggandet av dessa näringars ställning som en förutsättning för fortsatt bosättning samt ekonomisk, social och kulturell utveckling på landsbygden. För att små orter och bygder ska ha möjlighet att leva och utvecklas krävs att det finns företag som kan erbjuda arbete och inkomster. Detta kan endast ske genom människors egna insatser enskilt eller tillsammans med andra. Goda villkor för företagande och tillväxt är viktigt för hela landet. På en liten ort kan dock enskilda företag betyda relativt sett mer eftersom utbudet av företag är mindre. Här förtjänas att framhålla att det i regionalpolitiska program använda begreppet lokala arbetsmarknadsregioner inte är problemfritt i glesbygden. Det krävs en mycket mer detaljerad statistik för att på rätt sätt beskriva dessa lokala arbetsmarknader. I dagens läge är många av de beskrivna arbetsmarknadsregionerna alldeles för stora och tar inte hänsyn till lands- och glesbygdens specifika förutsättningar vad det gäller kombinationssysselsättningar och alternativa arbetslivsformer. Dessa frågor belyses både i 2002 och i SOU 2003:29 "Mot en ny landsbygdspolitik". I resonemanget om lokala arbetsmarknadsregioner ligger antagandet att pendling till ett tätortscentrum är huvudalternativet för att nå arbetstillfällen även i glesbygden. Det borde vara ett mycket större fokus på att skapa möjligheter för nytt företagande även långt ifrån tätortscentra. Det är en ödesfråga för landsbygdsutvecklingen att den nuvarande regeringens handlingsförlamning bryts när det gäller att skapa ett dynamiskt företagarklimat. För många av företagen på landsbygden som byggts upp utifrån små medel med en ganska stor egen insats, har behovet av riskkapital inte funnits förrän man står i begrepp att expandera. En viktig förutsättning för att skapa ytterligare arbetstillfällen bygger på tillgången till riskkapital. Bankernas benägenhet att låna ut pengar till landsbygdsföretag har minskat i takt med att befolkningsutvecklingen varit negativ. På landsbygden bedöms säkerheten för lån inte utifrån samma värdeprinciper som i större samhällen. Det finns utvecklingsprojekt som syftat till att säkerställa både sysselsättning och samhällsservice som inte kunnat genomföras på grund av problem med finansiering. drabbas landsbygdsföretagen och de olika utvecklingsprojekten av alltför allvarliga problem om inte kraftansträngningar görs för att förbättra tillgången på riskvilligt kapital. Till den framtida utvecklingspotentialen kan också räknas in det som kallas socialt företagande, där samverkan kan ske mellan privat/ideell sektor och offentlig verksamhet. I detta sammanhang är det viktigt att också se till den jordmån för företagande som ett levande socialt sammanhang innebär i en bygd. Utan detta samhällskitt får ofta aldrig så välriktade lokaliseringssatsningar svårt att slå rot. Den ideella sektorn spelar här en stor roll och de investeringar som behöver göras eller behöver bevaras är svåra att bedöma ur ett rent företagsekonomiskt perspektiv, vilket kan ge problem med kapitalförsörjningen. I en tätort finns dessa sociala funktioner som ett resultat av tätheten och samhällets institutioner men på landsbygden måste de åstadkommas på annat sätt, inte minst genom den tidigare nämnda sociala ekonomin i gränssnittet mellan offentlig, privat och ideell verksamhet. Det är angeläget att frågorna om riskkapitalförsörjningen i landsbygden belyses på ett allsidigt sätt i syfte att uppnå en lösning. har s.k. kreditgarantiföreningar diskuterats som en modell för att lösa finansieringsbehov i nya eller befintliga småföretag. finns tre lokala/regionala föreningar samt en riksorganisation. Detta bör uppmuntras. Dessutom bör ett riskkapitalavdrag införas. behöver hela kreditmarknadssituationen genomlysas i en parlamentarisk utredning. 5Låt bönder bli jämlika Jord- och skogsbruk är hörnstenen för en levande landsbygd. vill betona tryggandet av dessa näringars ställning som en förutsättning för fortsatt bosättning samt ekonomisk, social och kulturell utveckling på den svenska landsbygden. medlemskap i innebär stora möjligheter för lantbruket. För att de svenska bönderna skall kunna stå sig i konkurrensen med sina europeiska kollegor måste villkoren för de svenska bönderna dock vara någorlunda jämlika villkoren för andra bönder inom EU. Därför hävdar att bland annat skatter och avgifter på eldningsolja, diesel och handelsgödsel skall vara i nivå med övriga EU-länders. Förslag om detta återfinns i motionen för utgiftsområde 23 "Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar". Landsbygdens kris förstärks av uteblivna infrastruktursatsningar och andra brister inom regionalpolitikens område. Förbättrad kollektivtrafik är en annan fråga som behöver aktualiseras för att vända den negativa utvecklingen på landsbygden. På många håll är man helt beroende av bilen och därigenom av ett fungerande vägnät. Underhållet av vägnätet, som är eftersatt i hela landet, måste förbättras. Detta gäller även enskilda vägar, varför bidraget till dessa måste öka. Uteblivna infrastruktursatsningar och brister inom regionalpolitikens område har permanentat landsbygdens kris och fortsatta utarmning. Kollektivtrafiken är heller inte tillgänglig i hela landet. Bra kommunikationer är en förutsättning för att vårt land skall kunna utveckla välstånd och välfärd samt öka sysselsättningen och tillväxten. På många håll är man ytterst beroende av bilen för sin försörjning, utbildning, för att kunna skjutsa barnen till dagis och skola, eller för fritidsändamål. De glesbygdsboende drabbas hårt av höga bränsleskatter och eftersatt underhåll av vägarna, liksom uteblivna investeringar i vägnätet. Ofta är familjer på landsbygden tvungna att ha två bilar i hushållet för att logistiken skall fungera. Den rödgröna regeringsalliansens höjningar av bensinskatten drabbar därigenom landsbygden särskilt hårt. Bilen används inte enbart för resor till och från arbetet, den är också nödvändig för att de boende skall kunna ta sig till olika sociala och kulturella aktiviteter. Boende i glesbygd har utan tvekan ett stort avståndshandikapp när det gäller möjligheten att tillgodogöra sig den samhällsservice som är självklar för vanliga människor i mer tätbefolkade områden. Det handlar dessutom om bristfällig kollektivtrafik med ett beroende av biltransporter och de merkostnader detta innebär. För att något kompensera detta säger nej till regeringens höjningar av skatten på diesel med per liter och med per liter bensin. I många länder pågår produktion av biogas baserad på lantbruksprodukter och gödsel. I uppmärksammade storskaliga försök har ett flytande bränsle baserat på skogsråvara testats av åkare i . Dessa alternativ, som dessutom produceras på landsbygden, bör ges största möjliga stöd. Kommunikationer är inte bara landsvägstransporter. Tillgång till höghastighetsanslutning till Internet är ibland viktigare på landsbygden än i tätorter. Detta behövs för att locka till sig välutbildad arbetskraft som arbetar på distans via digital kommunikation. Även traditionellt företagande i glesbygden som t.ex. sågverksindustrin får sina beställningar och specifikationer från kunden via datasystem som kräver hög kapacitet på kommunikationen för att fungera. De som inte kan kommunicera med kunden får det svårt på marknaden. Det är således inte bara de s.k. "nya" informationsbaserade arbetstillfällena som behöver bredband. IT kan användas för att stärka det civila samhället på landsbygden och för att främja deltagardemokratin. har informationstekniken i politiska sammanhang främst använts till att öka informationen från politiska institutioners sida, men ännu inte så mycket för att öka deltagandet från medborgarnas sida. Den nya informationstekniken har en enorm potential när det gäller att vidga medborgarnas möjligheter att delta i och påverka problemformuleringar och diskussioner före beslut i folkvalda församlingar. Den som bor flera mil utanför en kommuns centralort har betydligt sämre möjligheter att t.ex. på lunchen besöka den kommunala administrationen. Med en utbyggd "virtuell kommun" ökar medborgarens möjlighet att följa utställningsförfaranden i samband med planarbete, att ta del av statistik och annan fakta om den kommunala verksamhetens utveckling och att kommunicera direkt med kommunala politiker och tjänstemän. Informationstekniken erbjuder nya möjligheter att utkräva ansvar från och utöva medborgerlig kontroll över statsmakt och valda företrädare för folket i den representativa demokratin. Offentlighetsprincipen borde kunna tillämpas så att handlingar som enligt lagstiftningens principer är att betrakta som allmänt tillgängliga också görs tillgängliga på nätet. Erfarenheterna av genomförande av miljö- och landsbygdsprogrammet och mål 1-programmet visar att kvinnorna har en nyckelroll i den utveckling som sker på landsbygden. För att kunna förstärka företagande, såväl kvinnligt som manligt, kan en förenkling vad exempelvis gäller F-skattsedel underlätta mycket. I genomsnitt tjänar kvinnor av vad män gör. En av förklaringarna till detta är att många kvinnor arbetar inom den offentliga sektorn. När kvinnor får fler arbetsgivare att välja mellan innebär det att kvinnornas löner stiger. Det är viktigt att kvinnor (och män) även på landsbygden skall kunna välja mellan olika arbetsgivare. Det måste också bli lättare att starta eget företag på orter där utbudet på arbetsgivare är begränsat. Möjligheten att starta företag begränsas av ålderdomliga regler för F-skattsedel, som gör att ansökan för t.ex. sjuksköterskor ofta avslås. Inom har varit pådrivande i jämställdhetsarbetet, vilket resulterat i att fastställde sin första jämställdhetsplan vilken reviderades . för jord- och skogsbruksfrågor beslutade att planen skulle vidareutvecklas med avseende på jord- och skogsbrukssektorn. Denna sektor har tyvärr halkat efter den allmänna utvecklingen inom jämställdhetsområdet. (I sammanhanget kan det påminnas om att övergångsregler som gav mannen förvaltningsrätt över hustruns jord- eller skogsegendom fanns kvar .) För att motverka denna trend föreslår att regeringen bör utarbeta en särskild jämställdhetsplan för jord- och skogsbrukssektorn. Förslaget stöds bl.a. av departementsskrivelsen Ds 2004:39. vill betona att en sådan jämställdhetsplan bör vara konkret och - om uttrycket tillåts - jordnära. Planen bör undvika abstrakt excellerande kring strukturer och diskurser men i stället innehålla verkningsfulla åtgärder för att öka antalet kvinnor i jord- och skogsbruksnäringarna. Det är då nödvändigt att företrädare för näringarna deltar fullt ut i utformandet av jämställdhetsplanen. En viktig faktor som måste analyseras och där kommunerna har en viktig roll är utbudet av fritidsaktiviteter. Ofta får flickors och kvinnors fritidsaktiviteter stå tillbaka till förmån för pojkars/mäns aktiviteter. Ett exempel på en aktivitet som främst lockar flickor är ridning och hästsport. Hästnäringen har en stor potential att lyfta landsbygden, men tyvärr är hästnäringen och hästaktiviteter styvmoderligt behandlade från politiskt håll. I motionen "Hästens och ridsportens betydelse i dagens samhälle" utvecklar sin politik inom hästområdet. Den ideella sektorn verkar i gränszonen mellan privat och offentlig sektor. Det privata, det ideella och det offentliga - alla har en viktig plats i ett väl fungerande samhälle. Ofta kallas den ideella sektorn också den tredje sektorn eller den sociala ekonomin. Med andra ord avses den organiserade verksamhet som bedrivs fristående från både den privata och den offentliga sektorn. Den sociala ekonomin är av särskild betydelse på landsbygden, där kommersiella aktiviteter för kultur, idrott m.m. ofta inte är möjliga. Syftet med verksamheterna är att göra konkret nytta för medlemmarna eller för andra grupper i närsamhället. Organisationerna inom den sociala ekonomin, folkrörelser, föreningar och frivilligorganisationer, fungerar ofta som samhällets känselspröt. De är de första att hitta orättvisor, upptäcka kantigheter, kartlägga nya områden och anta nya utmaningar. De kompletterar den offentliga verksamheten. Detta gör den sociala ekonomin till ett viktigt instrument för att fånga upp möjligheter att vända en nedåtgående trend i en bygd. Det offentliga sociala skyddsnätet har nominellt sett blivit allt tätare . När det gäller den offentliga servicen är det dock i praktiken ofta tvärtom: distriktssköterska, tandläkare, kommunkontor, skola, äldrevård, med flera offentliga verksamheter överger byn. Det är lätt att glömma att det även på landsbygden finns stora sociala problem med ungdomar på glid, ensamstående föräldrar som har svårt att få vardagen att gå ihop och äldre som är ensamma. Ökade resurser och bättre metoder i den offentliga sektorn är inte ensamt svaret på dessa problem. anser att ökade möjligheter till engagemang från den ideella sektorn kan bidra till att höja kvalitén i det offentliga serviceutbudet. Det gäller inte bara kultur och fritid utan även exempelvis vårdcentraler. Ett exempel som är värt att lyfta fram är det lilla samhället utanför där en ideell förening med 1 200 medlemmar äger en vårdcentral. Vid förvärv måste fastighetsbildning och fastighetsägande på ett tydligare sätt stärka de fastboendes situation i förhållande till utboägandet. Lagstiftningen, även vad gäller skogsvårdslagen, borde bättre bidra till att bevara och utveckla en levande landsbygd. Det bör inte vara möjligt att enkelt slingra sig förbi de gällande reglerna i jordförvärvslagstiftningen. Det tilltagande utboägandet resulterar i många fall i att byar utarmas. Fastboende bybor äger ofta bara en bråkdel av byns marker. Gemensamma kulturmönster som jakt, fiske, kultur- och miljövård kompliceras dessutom avsevärt med ökat utboägande. Ska jordförvärvslagen fortsättningsvis ha ett regionalpolitiskt syfte är det nödvändigt att se till att bestämmelserna om förvärvstillstånd verkligen efterlevs. När bolagiserades påbörjades en utförsäljning av de tidigare statliga skogarna. I samarbete med har trevande försök med lokal förvaltning genomförts i vissa områden, även naturskyddade sådana. Ett gott exempel på detta är bl.a. "Byskogsforum" i norra och västra där lokala krafter arbetar för att skapa utkomstmöjligheter för den lokala befolkningen också i den yttersta glesbygden. Flera sådana goda exempel med lokal initiativkraft finns. Målsättningen att skapa lokala förvaltningsmodeller i berörda områden kan vara ett sätt att rädda och skapa nya arbetstillfällen. Modeller för lokal skogs- och naturförvaltning måste stödjas fram till konkreta beslut. kan, om bara viljan finns, bli ett bra instrument i regionalpolitiken. De stora arealer av skyddsvärd skog som regeringen avser undanta från skogsproduktion i form av reservat och nationalparker, kan med en något annorlunda satsning skapa nya utkomstmöjligheter genom lokal tillsyn och förvaltning med inslag av turistisk verksamhet av vildmarkstyp. Den biologiska mångfalden i skogen bör inte i första hand säkras genom socialisering av skogsmarken, utan kan med fördel förvaltas med hjälp av frivilliga naturvårdsavtal, skötselområden och andra åtgärder med lokal förankring. Likaså skapas genom miljökvalitetsmålet "Levande sjöar och vattendrag" möjligheter till nya arbetstillfällen genom att förstörda vattendrag återskapas och ger nya möjligheter på fiskets område. Visionen att många vattendrag i åter skall bli miljöer för vandrande fiskarter som lax, harr och öring är en god utgångspunkt för fortsatt utvecklingsarbete. Här finns också en stor framtida potential för turism, inte minst för det svenska inlandet. Bland annat arbetar fiskevårdande organisationer för en restaurering av det rinnande vattnet i Siljansområdet med syfte att rädda spillran av den stora Siljansöringen och få denna fisk att etablera sig i de vattendrag som rinner ut i Siljan. Sådan verksamhet är värd stöd. Åtgärder måste också vidtas för att östersjölaxen skall återkomma till Norrlandsälvarna i större skala. 11Lokal demokrati - underifrånperspektiv och de många lokala utvecklingsgruppernas arbete, är bra exempel på lokal demokrati i ett underifrånperspektiv. Efter många års arbete och handlar det i fortsättningen om att stimulera alla krafter i arbetet med att skapa tillväxt även på landsbygden och de mindre orterna. Målsättningen är att ingen ort är för liten för att få möjlighet att överleva. För att klara deltagandet i det regionala partnerskapet och arbetet med tillväxtavtalen, krävs en samordnande kraft vid länsbygderåden, en kraft som kan arbeta för och ta vara på befintliga resurser. Här är det också värt att uppmärksamma resultaten av EU:s gemenskapsinitiativ Leader, som ger stöd till pilotprojekt för att hitta nya lösningar för att skapa en hållbar framtid för landsbygden. Initiativet bygger på att ett lokalt partnerskap, bestående av likvärdiga parter från näringslivet, den ideella sektorn och den offentliga sektorn utformar ett ramprogram för landsbygdsutveckling och sedan också bildar den beslutsgrupp som förmedlar de ekonomiska resurserna och följer upp projektresultaten. Denna form av fördjupad demokrati och bemyndigande av medborgarna skapar resultat i form av samarbeten och utvecklingsprocesser vid sidan av de konkreta resultaten i skapade och bevarade arbetstillfällen. I doktorsavhandling , 2002, diskuteras framgångar och även vissa problem med denna form av fördjupad lokal demokrati. 12Stöd till allmänna samlingslokaler