mot · GS02Ub440 · 2004-10-05 00:00:00 — Yrkeskunskaperna håller på att förlora mark i . Den politik som förts har inte värderat dessa kunskaper tillräckligt högt. Det är skadligt för samhället att de behov av kunskap som de färdigutbildade möter i sin yrkesutövning inte blivit tillgodosedda. Tyvärr präglas de socialdemokratiska regeringarnas politik av en passiv syn när det gäller att utveckla yrkesutbildningen. Den passiviteten skadar möjligheter till utveckling och tillväxt och förminskar också olika kunskapers och yrkens betydelse. För att möta de behov som finns och de krav på flexibilitet som arbetsmarknaden ställer föreslår en rad insatser. Bland annat föreslås en helt ny lärlingsutbildning i gymnasieskolan utöver yrkesprogrammen och en ny sammanhållen yrkeshögskola. 4.1Yrkesarbetaren - en egen kompetensprofil5 6Ett kristdemokratiskt krav: Gymnasial lärlingsutbildning7 6.1Yrkesutbildningsdelegationen - ett stöd?8 7Lärlingsutbildning som arbetsmarknadspolitisk åtgärd9 8Yrkeshögskola - en ny väg11 8.2Låt högskolorna bestämma!13 begär att regeringen lägger fram förslag till införande av ett lärlingsprogram inom gymnasieskolans ram. begär att regeringen lägger fram förslag till införande av en lärlingsutbildning som arbetsmarknadspolitisk åtgärd.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärlingsutbildningens utformning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det arbetsplatsförlagda lärandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om finansieringssystem för vidgat arbetsplatsförlagt lärande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en yrkesutbildningsdelegation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att all eftergymnasial kvalificerad yrkesutbildning samlas i en ny utbildningsform: . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att yrkeshögskolor som huvudmän skall kunna välja olika utförare av utbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att yrkeshögskolorna samlokaliseras med de regionala högskolorna där såär möjligt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en del av de resurser som går till allmän utbyggnad av högskolan tillförs . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheter till övergångar mellan de olika utbildningsformerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda forskningsvägarna för den kvalificerade yrkeskunskapen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda kopplingen mellan yrkeshögskola och industriforskningsinstitut. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inriktningen av översynen av de eftergymnasiala yrkesutbildningarna. 1Yrkande 2 hänvisat till AU. Internationella erfarenheter från t.ex. visar att tillgången till yrkesförberedande utbildningar leder till att fler genomför och avslutar sin gymnasieutbildning. Yrkesförberedande utbildningar underlättar ocksåövergången från skolan till yrkeslivet, vilket i sin tur ger lägre arbetslöshet bland ungdomar, minskade inkomstklyftor och färre fattiga. I länder där utbildningen på sekundär nivå huvudsakligen har ett bredare innehåll, t.ex. i , måste merparten av yrkesutbildningen organiseras för nyanställda inom ramen för en intern arbetsmarknad. I är ungdomsarbetslösheten ungefär dubbelt så hög som den genomsnittliga arbetslösheten. Tendensen är inte lika tydlig i andra länder. I liknar arbetslöshetssituationen för ungdomar den som allmänt gäller på arbetsmarknaden. Att finna vägar för att göra det lättare för ungdomar att komma in på arbetsmarknaden är en viktig framtidsfråga. som ungdomsarbetslösheten är hög i har många branscher svårt att hitta kvalificerad arbetskraft. SCB:s Arbetskraftsbarometer visar att det är brist på erfaren personal i fler än hälften av de 74 yrkesgrupper som ingår i deras analys. I 22 av utbildningsgrupperna råder brist på nyutexaminerade. Inom det tekniska området uppger arbetsgivarna att det är brist på yrkeserfarna inom drygt hälften av utbildningsgrupperna. De personer som arbetsgivarna främst uppger att det är brist på både vad gäller yrkeserfarna och nyutexaminerade är personer med gymnasial utbildning inom VVS, energi, jord- och skogsbruk, verkstad, fordon och transport, bygg och process. Andelen elever som inte fullföljer gymnasieutbildningen har ökat markant, möjligen beroende på den ökande teoretiseringen av yrkesutbildningarna i gymnasiet. Av de elever som påbörjade sin gymnasieutbildning hade inte fullföljt utbildningen . Av dem som började gymnasieskolan saknade slutbetyg från gymnasieskolan . Varför avläggs 60 000 gesällprov i , 160 000 i men bara 783 i ? Varför deltar av den finska befolkningen i yrkesutbildning, i genomsnitt i , men i ? Svaret på båda frågorna är att det i inte finns någon eftergymnasial yrkesutbildning. Det yrkesförberedande gymnasiet är format för att endast vara en förberedelse. Vad som inte blev gjort, i samband med den nu drygt gymnasiereformen, var att efter de förberedande åren skapa vägar till ett fullständigt yrkeskunnande. Att andra länder når fram till ett fullständigt yrkeskunnande beror på att de, istället för att avveckla sin lärlingsutbildning, byggt vidare på och utvecklat den. menar att det är dags för att stödja det kvalificerade praktiska yrkeskunnandet i genom att utveckla lärlingssystemet och införa en yrkeshögskola. 4.1Yrkesarbetaren - en egen kompetensprofil Synen på medarbetaren har förändrats radikalt . Ny teknik möjliggör en decentralisering av beslutsfattande och en ökad kundanpassning, vilket förändrar kraven på personalens kompetens. Ett ökat globalt flöde av varor och tjänster förändrar också arbetsinnehållet. Utöver yrkeskunskaperna krävs kunskaper i svenska, matematik och engelska för att med viss självständighet kunna tillämpa och utveckla sitt yrke. För att hantera kontakter med kunder, leverantörer och konkurrenter behövs social kompetens, ett intresse för människor och förmåga att kommunicera. Etik, moral, stil och uppförande är viktigt. Från att ha varit en utbytbar kugge i maskineriet , har den enskilde medarbetarens kompetens vid det nya seklets början hamnat i fokus. Varje medarbetare måste ta ansvar för arbetet, se sin del i sammanhanget, ta egna initiativ och fatta självständiga beslut. Förändringar och effektiviseringar gör att medarbetarna måste vara beredda att lära nytt genom hela arbetslivet. Det räcker inte längre med bara grundutbildning. Det behövs också bildning i vid mening. Kärnämneskunskaper i samhällskunskap, religion och historia är därför viktiga också i en gymnasial lärlingsutbildning. Behovet av kvalificerad yrkeskunskap är stort. Näringslivet efterfrågar utbildning som är anpassad till företagens behov. Företagarnas Riksorganisations Småföretagsbarometer är en undersökning bland över 4 010 företagare med 1-49 anställda. Den påvisar att bristen på kvalificerad arbetskraft bland landets småföretag är ett problem. Bortsett från svag efterfrågan, så anger av småföretagen denna brist som det främsta hindret att växa och utvecklas . uppger att expansionsutsikterna försämras på grund av bristen på medarbetare med rätt kompetens. Bristen på medarbetare med yrkesutbildning förvärras ytterligare när fyrtiotalisterna går i pension. För att rekrytera medarbetare med rätt kompetens måste arbetsplatserna erbjuda arbetsuppgifter och arbetsvillkor som attraherar dagens och morgondagens unga. Återkommande utbildning och förmågan att lära hela livet blir nödvändig för både arbetstagare och företag som vill utvecklas. Arbetskraftens utbildningsnivå måste höjas, inte minst genom att ungdomar och redan yrkesverksamma får en kvalificerad yrkeskunskap utöver gymnasienivå. Till detta kommer att många hantverksyrken riskerar att försvinna. Den kvalificerade yrkeskunskapen är för hantverken i hög grad personberoende, d.v.s. den överförs från person till person. På grund av pensionsavgångar är utbildningsbehovet stort inom området men de flesta hantverkare har saknat ekonomiska möjligheter att ta emot lärlingar. Hantverksyrkena har inte ett lika stort underlag som industrin, men det finns ett stort kulturellt värde i att samla även den kvalificerade hantverkskunskapen. Utbildning i hantverksyrken måste stödjas genom att lärlingsformen får plats i och stöd av en mer formell organisation. Startskotten för att föra in praktisk kunskap i högskolesystemet, högskolereformerna 1977 och 1993, togs under borgerliga regeringar. Dessa har inte förvaltats utan snarare misskötts under de socialdemokratiska regeringarna. Kvalificerad yrkesutbildning, KY, har inneburit ett steg i rätt riktning men har inte fått tillräckligt genomslag, eftersom den inte fått de rätta förutsättningarna. Kanske beror socialdemokraternas velande på de farhågor som framförts. Den ena farhågan har varit att en yrkeshögskola som fristående enhet skulle innebära en återgång till ett parallellskolsystem med påtagliga risker för en utveckling av B-högskolor. Vi anser att det i stället är regeringen som genom den inslagna vägen skapat något än värre än en B-högskola. Regeringens politik har skapat något som är så otydligt och splittrat att det knappast ens kan jämföras med den reguljära högskolan. Är det den bästa vägen för den kvalificerade yrkeskunskapen? Den andra farhågan har gällt kulturella och kunskapsmässiga skillnader. Inte heller detta övertygar. Ser man till de nuvarande akademiska yrkesutbildningarna, exempelvis till lärare och sjuksköterska, så har akademiseringen varit positiv för yrkenas utveckling. Flera högskolor ägnar sig i ökande omfattning åt yrkeshögskoleutbildning. Anledningen kan misstänkas vara att via bakvägen förse den "reguljära" högskolan med studenter. Det hänger samman med att en ogenomtänkt och enahanda utbyggnad av högskolan har genomförts det senaste årtiondet. Eftersom alla inte vill studera i högskolan saknas studenter. Eftersom högskolornas kostym är för stor, tvingas högskolorna av ekonomiska skäl att använda yrkeshögskoleutbildning som en sidodörr till högskolan. Man kan med fog fråga sig när den praktiska kunskapen ska tillåtas gå via huvudentrén. Regeringens mål är att hälften av en årskull ska ha börjat akademiska högskolestudier . Däremot är inga mål satta för den praktiska yrkeskunskapen. Varför ska enskilda studenter bära bördan av regeringens ensidiga satsningar - och varför tonar det regeringsbärande partiet ner behovet av utbildningen? Vi anser att socialdemokraternas ofärdiga pusslande med den kvalificerade yrkeskunskapen bidrar till en otydlig organisation och identitetsproblem. Det kan i sig ha större negativa konsekvenser av det slag regeringen fruktade för än vad en sammanhållen yrkeshögskola skulle ha. En samlad yrkeshögskola innebär optimala möjligheter för samordning, men också för identiteten. Det är den kvalificerade yrkeskunskapens främsta chans till överlevnad och utveckling. Hur kan vi i ha en yrkeshögskoleexamen utan att ha en yrkeshögskola? 6Ett kristdemokratiskt krav: Gymnasial lärlingsutbildning 1987/88 fanns 3 000 lärlingselever i gymnasieskolan. startade ett försök med en ny modern lärlingsutbildning som avbröts 2000. Många kommuner visade inledningsvis stort intresse för att delta men närmare hälften av skolorna valde sedan att inte starta. Totalt har endast 300 lärlingar deltagit i försöksverksamheten. Antalet ungdomar som genomfört en lärlingsutbildning inom ramen för ett individuellt program har varit lågt. anordnades lärlingsutbildning för sammanlagt 102 elever, varav 46 gick år 1. Dagens lärlingsutbildning tillgodoser varken elevernas behov av en relevant yrkesutbildning eller företagens behov av kvalificerad kunnig personal. vill behålla lärlingsutbildning för att skapa förutsättningar som möter alla elevers olika behov. Det är angeläget att denna form får en ökad uppmärksamhet, exempelvis via yrkesvägledare i , så att fler ges möjlighet att hitta till denna utbildningsform. En intressant iakttagelse i en nyligen presenterad rapport1är att de ungdomar som fullbordat en yrkesförberedande gymnasieutbildning får det, relativt sett, bättre ekonomiskt än de som gått en teoretiskt inriktad utbildning inom gymnasieskolan. Det visar att en gedigen yrkesutbildning ökar förutsättningarna för flera att lyckas. I propositionen 2003/04:140 "Kunskap och kvalitet - elva steg för utvecklingen av gymnasieskolan" slår regeringen äntligen fast att en grundläggande yrkesutbildning med hög kvalitet är nödvändig för att möta såväl samhällets som individens behov. Den grundläggande yrkesutbildningen bör ge dels generella kompetenser inklusive kärnämnen, dels specialistkunskaper av en sådan omfattning att elevens kompetens svarar mot arbetslivets krav. Tanken är enligt regeringen att en gymnasial lärlingsutbildning ska utvecklas som ett "attraktivt och valbart alternativ" inom gymnasieskolan vid sidan av den gymnasiala yrkesutbildningen. Det är en stor besvikelse att inte ett genomarbetat förslag kring hur yrkesutbildningen kan stärkas och hur elever kan erbjudas en fullgod lärlingsutbildning med lokal utformning i nära samarbete med näringslivet finns med i gymnasiepropositionen. föreslås få i uppdrag att utreda och lämna förslag till närmare utformning och reglering av denna lärlingsutbildning. Vad det arbetet kommer att leda fram till vet vi inte , och risken är uppenbar att satsningen - trots behoven - blir mager. förespråkar i stället att ett nytt och särskilt lärlingsprogram inom gymnasieskolans ram med egen timplan inrättas, parallellt med den gymnasiala yrkesutbildningen. Det är viktigt för identitetsskapandet, att låta dagens gymnasieelever få vara stolta över sin kunskap och över det yrke som de har valt som sin framtid. Skolan och näringslivet behöver fasta former för samverkan där effektiva arbetsmetoder, kontinuitet och engagemang är grundpelare. Lärlingsutbildningen ska ge en gedigen yrkesutbildning. Fullföljd lärlingsutbildning ska ge behörighet till yrkeshögskola. Lärlingsutbildningen ska utformas i samarbete med arbetsmarknadens parter, med ett nationellt perspektiv för att skapa en god utbildning för hela samhället och den enskilde. Praktik bör varvas med teori redan första terminen. Eleven betraktas dock som elev . Skolan är alltså huvudman för hela utbildningen oavsett var den är förlagd. De teoretiska delarna ska knytas till praktik i möjligaste mån. Teorin ska ge goda generella baskunskaper. Fördelningen bör vara två av teori respektive praktik . För att inte splittra praktiktiden ute i företagen är det viktigt att de teoretiska ämnena läses koncentrerat , eller på annat lämpligt sätt. Skolan svarar för handledning till kontaktpersonerna på företagen. Samarbetet byggs upp och utformas flexibelt efter lokala förutsättningar och strategier. Genom att praktiken börjar så tidigt ges stora möjligheter för eleven att bedöma om det valda yrket är det rätta. Företagen bör få ersättning från skolan för utbildning/handledning. Det är viktigt för att också små företag ska kunna ta emot lärlingar. Företagen ska sträva efter att ge eleverna en så "bred" yrkeskompetens som möjligt. Företaget ska självfallet inte tvingas anställa eleven/lärlingen vid avslutad utbildning. Eleven/lärlingen får en viss ersättning från företaget enligt "lärlingsavtal" i relation till den insats som görs i produktionen, förslagsvis . Utbildningen avslutas med ett yrkesprov och leder till en yrkesexamen. Alla elever med avslutad utbildning ska ha behörighet till fortsatt utbildning på yrkeshögskola och ha möjlighet att komplettera betygen för att meritera sig för akademisk högskoleutbildning. 6.1Yrkesutbildningsdelegationen - ett stöd? Arbetsmarknadens parter har möjlighet att utveckla former för och sluta avtal om färdigutbildning eller introduktionsutbildning vid inträde på arbetsmarknaden efter gymnasieskolan inom de sektorer av arbetsmarknaden som saknar sådana avtal. I gymnasiepropositionen presenterade regeringen förslaget att tillsätta en yrkesutbildningsdelegation med uppgift att bl.a. underlätta övergången mellan gymnasieskola och arbetsliv, för att bidra till en sådan process. Tanken är enligt regeringen att en gymnasial lärlingsutbildning ska utvecklas som ett attraktivt och valbart alternativ inom gymnasieskolan vid sidan av den gymnasiala yrkesutbildningen. Yrkesutbildningsdelegationen gavs direktiv av regeringen . kommer noggrant att följa utvecklingen av denna nya delegation. Enligt finns redan 272 myndigheter i . har femtio nya småmyndigheter tillkommit. Det är inte fler myndigheter och utredningar svensk gymnasieskola behöver utan konkreta verktyg för att höja kunskapsnivån, stärka kvaliteten och hjälpa elever med studiesvårigheter. menar att arbetet med att stärka yrkesutbildningen kan utföras av en befintlig myndighet på området, t.ex. eller Myndigheten för skolutveckling. Skolan och näringslivet behöver fasta former för samverkan där effektiva arbetsmetoder, kontinuitet och engagemang är grundpelare. Företagen med sin moderna utrustning och sitt uppdaterade kunnande är en nödvändig del i arbetet med att skapa en modern lärlingsutbildning. Om en samverkan byggs upp, baserad på att näringsliv och skola möts på lika villkor, kommer arbetsformerna att bli effektiva och intresset stort från bägge håll. En samordning av resurserna mellan skola och näringsliv är en förutsättning för att ska kunna förse såväl elever som näringsliv med en yrkesutbildning värd namnet. Samverkan mellan skola och arbetsliv behövs för att eleven ska hitta rätt på en arbetsmarknad som förändras och blir alltmer kunskapsintensiv. Samverkan med arbetslivet bidrar till att utbildningen håller hög kvalitet och ligger i fas med arbetslivets förändring. är positiva till arbetsplatsförlagt lärande men är kritiska till gymnasiepropositionens förslag om formerna för detta. finns i många kommuner problem att anordna , och det kan till och med uppstå konkurrens med högskoleutbildningar genom att antalet praktikhandledare är för få. För att säkerställa ett tillräckligt stort utbud av arbetsplatsförlagt lärande behövs ett finansieringssystem som skapar tillräckligt många platser med godtagbar kvalitet. Regeringen bör återkomma till med förslag om detta. I propositionen uttrycks den i och för sig lovvärda ambitionen att fler elever bör ges möjlighet till utlandsförlagd praktik och utbildning. Det finns dock ingen analys av utfallet i termer av utnyttjandegrad m.m. av det statliga stöd som regeringen införde 2002 som komplement till EU:s . Det gör att det är svårt att ta ställning till om regeringens bedömning är riktig. Regeringen bör återkomma med de initiativ som behövs. 7Lärlingsutbildning som arbetsmarknadspolitisk åtgärd Det existerar inte någon centralt sammanställd information om lärlingsutbildningar som bedrivs i projektform runt om i landet i form av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. En kartläggning av landets lärlingsutbildningar, vilka inryms inom det arbetsmarknadspolitiska området, kräver att kontakt tas med varje länsarbetsnämnd. Det är oroväckande att det inte existerar en bättre samordning mellan central, regional och nivå. Det behövs också en bättre samordning mellan kommuner och mellan länen för att man ska kunna utbyta idéer och erfarenheter. I , , genomfördes ett projekt med lärlingsutbildning som en form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Satsningen gjordes som ett samarbetsprojekt mellan Företagarna i och länsarbetsnämnden i samråd med LO-facken i . Medel till projektet erhölls från Europeiska socialfonden. Projektet var framgångsrikt och fick fina vitsord från många håll, till exempel . Det kunde dock inte fortsätta efter projekttiden då medel inte avsatts till en fortsättning. I bland annat Vaggerydsmodellen använder sig arbetsförmedlingen av en företagsförlagd arbetsmarknadsutbildning som slagit mycket väl ut. Där förläggs utbildningen till fem sex olika företag som har ansvar för den praktiska utbildningen. En teoridag ingår och för de elever som behöver det också svenskundervisning . Denna utbildning har inslag av lärlingsutbildning. För att kunna få en tillväxt i de traditionella hantverksyrkena och för att svara mot företagens olika behov av yrkeskompetens behövs en mängd olika utbildningsvägar. Därför är det viktigt att det finns ett lärlingssystem inom de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Med en väl fungerande lärlingsutbildning inom gymnasieskolans ram kommer behovet av lärlingsutbildning som arbetsmarknadspolitisk åtgärd att minska. finns det dock behov även av lärlingsutbildning som en effektiv arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Informationen hos () om och var i landet lärlingsutbildning bedrivs, hur den är utformad och vilken omfattning den har är bristfällig. vill att lärlingsutbildning blir ett alternativ inom ramen för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, enligt en modell som beskrivs nedan. En yrkeskompetens som leder till arbete Lärlingsutbildning som arbetsmarknadspolitisk åtgärd ska ge en gedigen yrkeskompetens som leder till arbete, antingen genom anställning eller genom att ett eget företag startas. Lärlingen får göra anlagstest och genomgå motivationsprövning innan utbildningen påbörjas. Lärlingsutbildningen ska ske i nära samarbete med det lokala näringslivet. Ett visst mått av flexibilitet måste även byggas in i läroplanerna. Det bör ges utrymme för utbildningsalternativ som uppfyller regionala och lokala önskemål eller behov. Utbildningen ska mestadels vara förlagd till ett företag. Skriftlig överenskommelse träffas mellan skolan och företagen. Avtal beträffande lärlingslön, försäkringsfrågor med mera träffas i samverkan mellan arbetsförmedling, arbetsgivare och berört fackförbund. Kontinuerlig uppföljning görs. bör en avstämning ske för varje elev där det bedöms om utbildningen ska fortsätta. Utbildningen ska utformas mycket individinriktat och kan följaktligen ta olika . Ett tak bör dock sättas för utbildningstiden på förslagsvis . Undantag kan dock göras när utbildning utformas för att kvalificera till fortsatta studier. Företagen bör få ersättning från arbetsförmedlingen för utbildning/handledning samt för de kostnader de åsamkas för nyttjande av maskiner, produktionsbortfall, material och så vidare. Detta är väsentligt för att också små företag ska kunna ta emot lärlingar. Ersättningens nivå bör ligga på /månad. 8Yrkeshögskola - en ny väg Regeringen ansåg i gymnasiepropositionen att behovet av eftergymnasiala yrkesutbildningar av olika längd och specialiseringsgrad bör följas upp. har också i enighet beslutat uttala att en samlad översyn bör göras av de eftergymnasiala yrkesutbildningarna. förutsätter att en parlamentariskt sammansatt utredning tillsätts med ett öppet mandat att föreslå de förändringar som behövs. gjorde ett tillkännagivande till regeringen om att det är angeläget att antalet platser inom KY utökas (bet. 2000/01:UbU14, rskr. En doktorsavhandling2 visar att åtta av tio som genomfört en KY-utbildning har fått jobb eller startat eget företag. Trots det har KY fått en styvmoderlig behandling med neddragningar och kort framförhållning i processerna. Detta är inte värdigt den kvalificerade yrkeskunskapen, och pekar på att stabilare former krävs. utgångspunkt är att det är dags att samla alla kvalificerade yrkesutbildningar under ett tak, i en yrkeshögskola. I inledningen beskrevs de goda erfarenheter som finns av en samlad yrkeshögskola från bland annat . Ett mer näraliggande exempel på yrkeshögskolesystem finns i . Yrkeshögskolorna är där kommunala eller privata och deras verksamhetstillstånd beviljas av statsrådet. Vid yrkeshögskolorna avläggs högskoleexamina där betoningen ligger på yrkeskunnandet. Yrkeshögskolornas uppgift är att utbilda sakkunniga i första hand för att möta arbetslivets krav och utvecklingsbehov. Vid sidan av utbildningsuppgiften bedriver yrkeshögskolor forsknings- och utvecklingsarbete som gagnar undervisningen och stöder arbetslivet.