mot · GS02A352 · 2004-10-03 00:00:00 — Flera misshandelsfall sker när krogarna stänger. Det svenska dryckesmönstret innebär generellt att storkonsumtionstillfället är förlagt till veckoslut och helgdagar. Denna typ av konsumtion medför en ökad benägenhet för våldsbrott och annan kriminalitet. Resultatet av en ökad tillgänglighet innebär en ökning av misshandel som till stor del drabbar kvinnor. Innan försöksperioden med lördagsöppet var slutgiltigt utvärderad drog regeringen slutsatsen att alkoholforskarna som utvärderat försöket inte funnit någon större ökning av alkoholrelaterade brott. Forskarna underströk dock att uppgifterna om misshandel fortfarande var osäkra. Trots den ofullständiga utvärderingen föreslog regeringen att införa lördagsöppet i systembutikerna i hela landet. Efter det att propositionen lagts fram kom säkerställda uppgifter om att misshandeln ökat i . röstade dock för att försöket skulle permanentas. Agerandet från regeringens sida har visat på en oroväckande nonchalans eller respektlöshet för den verklighet som många kvinnor och barn lever i. I förekommer ett slags förmedlingsverksamhet där svenska män för in utländska kvinnor i landet för att leva som gift eller sambo. Många av dessa kvinnor ser i erbjudandet en möjlighet till ett nytt liv. Man flyr kanske från fattigdom i hopp om att få leva ett liv i högre materiell standard. Ungefär 300 av dessa kvinnor hamnar på kvinnojourer efter att ha misshandlats av sina män. Vissa av kvinnorna som kommer hit lever i en utsatt situation. De kan inte tala svenska, de känner inte vår kultur och de har ingen vänskapskrets. Risken att de ska leva ett isolerat liv är överhängande och beror till stor del på mannens ovilja att hjälpa kvinnan att integreras i samhället. Uppehållstillstånd för att leva med sin make eller sambo beviljas till en början för en tvåårsperiod. Om förhållandet inom tvåårsperioden tar slut beviljas normalt inte fortsatt uppehållstillstånd utan personen får lämna landet. Den här regeln kunde medföra att kvinnor som blev offer för våldsmän tvingades välja mellan att bryta med mannen, vilket skulle få den följden att hon utvisades, eller stanna hos den man som misshandlade henne. Det låg alltså ett incitament inbyggt i systemet att stanna hos den man som slår. När man insåg att det fanns män som utnyttjade detta till att ta hit kvinnor för att sedan bryta med dem inom tvåårstiden ändrade man lagen så att kvinnor som misshandlats skulle kunna få en möjlighet att stanna i . Enligt för kvinnojourer i har den nya lagen dock inte inneburit någon förbättring i verkligheten. Kvinnor som borde fått stanna har inte fått det. Dessutom kan lagen indirekt anses etniskt diskriminerande. Praxis har nämligen utvecklats som innebär att invandringsmyndigheterna vid bedömningen tar i beaktande om våldet varit grovt. Om man bedömer att våldet inte varit grovt kan kvinnan således utvisas, vilket tydligen innebär att utländska kvinnor, i motsats till svenska, får utsättas för ett visst mått av våld. I ett fall som valt som vägledande praxisfall i tolkningen av den nya lagen har en kvinna blivit misshandlat, hotad och våldtagen av sin man upprepade gånger. Trots att mannen dömts för våldtäkt sex gånger och för olaga hot två gånger bedömde inte dessa övergrepp som tillräckligt allvarliga för att bevilja uppehållstillstånd. Det finns exempel på män som fört in inte mindre än tolv utländska kvinnor till . En man har varit gift med åtta av dem och sambo med fyra. Han har suttit i fängelse för kvinnomisshandel och anmälts för misshandel ett flertal gånger av olika kvinnor, men utan att dömas. En annan man har tagit hit en kvinna . Tre av dem har bott hos kvinnojourer sedan de misshandlats och hotats av mannen. När en man ansöker om att få ta in en kvinna till som skall bli hans hustru har ingen befogenhet att granska mannens förflutna för att se om han är dömd för sexualbrott eller liknande. Har fått kunskap om att något inte står rätt till i mannens liv kan de ändå inte gå in och förhindra tillståndet, möjligtvis fördröja det. Lagstiftningen måste förstärkas för att skydda kvinnor som flyttar till för att gifta sig. borde ha en skyldighet att dels kontrollera hur många kvinnor den aktuella mannen tidigare fört in i , dels kontrollera i polisregistret om mannen tidigare misshandlat någon av dessa. Det är också viktigt att det finns specialkompetens hos personal som skall handlägga utvisningsärenden av kvinnor som kommit till för att leva med en man, vilka trots anmälan om misshandel utsätts för utvisningshot. har den nya lagen om utökat besöksförbud börjat gälla. Vi anser att det är bra att det nu är mannen som vid misshandel av kvinnan kan förbjudas att vistas såväl inom ett geografiskt område som i det gemensamma hemmet. Det är också vår mening att överträdelse av besöksförbud ska kunna ge strängare straff, att inkränkningar i mannens rörelsefrihet ska kunna göras med hjälp av elektronisk övervakning samt att mannen ska kunna förbjudas att vistas såväl inom ett visst geografiskt område som i det gemensamma hemmet. Det behövs radikala förändringar och större insatser för att hjälpa brottsoffren. Bland annat behövs hjälpmedel som kan underlätta för den hotade kvinnan om hon råkar ut för ett överfall. Många kvinnor som vill ha överfallslarm har inte fått det. anser att hotade kvinnor ska få använda pepparsprej i självförsvar. Vi anser att man bör komma till beslut när det gäller hjälpmedel för kvinnor som lever med överfallshot och tillföra resurser för att tillgodose dessa behov. Alltför många män som förgriper sig på kvinnor får aldrig någon dom för de brott de begår. Ett hinder är de bristfälliga rättsintygen. Skall någon kunna dömas krävs att det finns bevis. Rättsintygen är ett sätt att säkra bevis. Knappt en tredjedel av rättsintygen är användbara. Resten är av för dålig kvalitet. Då kravet på objektivitet styr åklagarens arbete framstår betydelsen av att kunna säkra bevis som avgörande. I början av läkarutbildningen ingår ett avsnitt om rättsintygen. Det finns skäl att repetera detta när studenten har nått en högre medicinsk utbildningsnivå och har en reell möjlighet att kunna göra en bedömning av misshandelsskador som kan vara svårtolkade. Vid Rikskvinnocentrum, RKC, bedrivs forskning om sexualiserat våld. Där finns ett unikt material samlat om kvinnor som utsatts för våld. Ett flertal kvinnor kan följas under sjukhusvård och rättsprocess. Resurser bör ges för att undersöka rättsintygens betydelse för utfallen i domstol. Två femtonåriga flickor utsattes för grova sexuella övergrepp. En av flickorna våldtogs av tre män, den andra av en man. Men flickan som våldtogs av tre män våldtogs inte i juridisk mening. Hon var kraftigt påverkad av läkemedel och kunde därför inte göra motstånd. Hon hade själv tagit läkemedlen och därmed försatt sig själv i vanmakt. Hon skrek inte heller på hjälp. Hennes kompis som våldtogs av en man var nykter, därför rubriceras hennes fall som våldtäkt. Avgörande för om våldsmannen döms för våldtäkt eller ej är alltså vem som försatt kvinnan i vanmakt. vill ha en lagändring på detta område. Det är inte acceptabelt att en och samma gärning rubriceras olika. Det lagförslag som skall rätta till denna skevhet och som har remissbehandlats har märkligt nog inte lagts fram. Vårt förslag beskrivs mer utförlig i en särskild motion om brottsoffer och kvinnofrid. En kvinna som utsatts för misshandel eller våldtäkt upplever ofta en mycket svår psykisk press under en eventuell rättegång. Detta resulterar ofta i att hon inte orkar fullfölja denna utan i stället tar tillbaka sin anmälan. Kvinnor behöver därför stöd i sin utsatta situation. Kvinnan bör ges tillgång till juridiskt biträde under hela förundersökningen och rättegången. Kvinnan skall också erbjudas professionell psykolog- eller kuratorshjälp för att bearbeta sina ofta traumatiska upplevelser. Samhället måste tydligt markera att våld mot kvinnor är ett allvarligt brott. Mannen som misshandlat eller våldtagit kvinnan måste få behandling, psykoterapi/ gruppterapi, så att misshandeln eller våldtäkten inte upprepas. menar att farmakologisk behandling ska kunna användas på våldtäktsmän som återfaller i brott under den sista tredjedelen av straffet då vederbörande är villkorligt frigiven. Vi anser också att pedofiler och våldtäktsåterfallsförbrytare måste delta i programverksamhet för sexualförbrytare om dessa ska komma i åtnjutande av villkorlig frigivning. Läs mer om detta i vår motion om kriminalvården. Det finns cirka 150 kvinnojourer i . 130 av dem är anslutna till ROKS, för kvinnojourer och resterande till . Bägge dessa organisationer har del av statligt stöd. Kvinnojourerna är en fantastisk resurs för alla de kvinnor som tar sin tillflykt dit när hot och våld blir övermäktigt och då hemmet är en trygg plats. Kvinnojourerna fungerar olika och drivs i huvudsak genom ideellt arbete. Den ideella insatsen där syster möter medsyster är av stor betydelse, men de små ekonomiska resurserna gör att verksamheten på mindre orter kan vara svår att hålla igång. Ungefär hälften av landets kommuner ger bidrag till sin lokala kvinnojour, vilket möjliggör för den att ha anställd personal. Storleken på stödet varierar från kommun till kommun, och många har dragit ner på sina bidrag eller tagit bort dem helt. 12.5Hedersrelaterat våld och kvinnlig könsstympning Situationen för flickor och unga kvinnor som hotas och kontrolleras av sina anhöriga behöver särskilt uppmärksammas. Hedersrelaterat våld är inget hedersamt. Det är fruktansvärda brott. Det behövs större resurser för skyddat boende så att de flickor och unga kvinnor som är i behov av skyddat boende kan få tillgång till det omgående. Men långt viktigare är att vi lär oss att ta itu med och tackla det tänkande som ligger bakom den så kallade hederskulturen och att vi med en större effektivitet beivrar dessa brott. Orsakerna till brotten står inte enbart att finna i olika invandrargruppers kulturer. Regeringens misslyckade integrationspolitik bär ett stort ansvar för många unga kvinnors lidande. ges många invandrare aldrig en riktig chans att komma in i det svenska samhället och får på så sätt inte heller möjlighet att ta del av de värderingar som präglar vår syn på kvinnor och män. Regeringen har låst fast generationer av invandrare i bidragsberoende som de med pekpinnepolitik försöker förmå familjer och enskilda att bli försvenskade och ge upp sina rötter. Invandrare måste ges möjlighet att snabbt komma in på arbetsmarknaden genom en högre grad av individualisering av svenskundervisningen där en del av utbildningen sker i arbetslivet. På detta sätt knyts också kontakter mellan svenskar och invandrare som kan fungera som norm- och värdeförmedlare och vara berikande för alla parter. Samhället måste på ett tydligare sätt stödja familjen. Det blir lätt spänningar i en invandrarfamilj där föräldrarna har rötterna i det gamla hemlandet som barnen alltmer blir en del av familjens nya hemland. Dessa konflikter måste uppmärksammas av sociala myndigheter, i familjerådgivning och i skolans samlevnads- och sexualundervisning. Att uppmärksamma familjen är minst lika viktigt som att bereda plats på arbetsmarknaden för att få en fungerande integration där normer och värden överförs och så att vi kan bekämpa problematiken med hedersmord. Ett annat område som behöver uppmärksammas mer är problemet med kvinnlig könsstympning. Trots att det är förbjudet i och att inte har några regler om dubbel straffbarhet vad gäller kvinnlig könsstympning, förekommer det fortfarande att svenska flickor stympas och att ingen straffas för det fruktansvärda brott som begås. Det är oacceptabelt att den lagskärpning som beslutade om ännu inte har fått något genomslag vad gäller att förbättra situationen för de flickor som lever under hot om att utsättas för könsstympning. Regeringen bör omgående utreda vilka åtgärder, vare sig det rör sig om ytterligare skärpt lagstiftning eller om förbättrad utbildning av poliser och handläggare hos de sociala myndigheterna, som måste till för att förbättra de utsatta flickornas situation. Den snabbt accelererande handeln med fattiga kvinnor och barn, allt oftare från till storstäder, måste betecknas som en sexualiserad slavhandel. Trafficking, som det kallas för, är en internationell handel med bland annat sexuellt utnyttjande i prostitution, bordellverksamhet och framställning av pornografi. Handeln anses omsätta . En kartläggning genomförd av visar att antalet prostituerade kvinnor från och har ökat markant i . uppskattar att trafficking i omfattat 400-600 kvinnor . har i en rapport granskat problemen med trafficking i . Verket påpekar att de reguljära färjeterminaler som har trafik från , och är observanta på denna typ av handel, och ensamma unga kvinnor utfrågas om de har pengar och vem de skall besöka. Någon dokumentation görs dock inte, och informationen går således inte vidare till andra gränskontroller. Kvinnorna kan sedan smugglas vidare via andra gränsövergångar. Vid till exempel , och är kontrollen av handel med kvinnor inte en prioriterad uppgift. infördes en ny lag i som omfattar personer som organiserar handel med människor. Enligt den nya lagen kan personer som organiserar, transporterar, tar emot eller håller någon inlåst för sexuell exploatering dömas till mellan två och fängelse. Straffsatserna för den som döms är fortfarande relativt lindriga jämfört med exempelvis narkotikahandeln. har i en rapport granskat problemen med människohandel i och påpekat flera brister som borde åtgärdas. har i ett direktiv (KOM (2002) 71) föreslagit att offer för människohandel beviljas uppehållstillstånd vid samarbete i rättsliga förfaranden mot personer som exploaterar och utnyttjar andra människor. har i en gemensam resolution välkomnat detta förslag. ser mycket allvarligt på den förnedrande människohandel som pågår och anser att snara insatser bör ske på olika nivåer. Målet skall vara att skydda och hjälpa offren och upptäcka och straffa förövarna. För detta krävs det bland annat mer resurser till polisen som skall utreda människohandelsbrott. Trots att regeringen hävdar att polisen tillförts mer resurser och fått förstärkt kompetens menar de poliser som arbetar med frågorna att så inte har skett. För att kunna komma i kontakt med, förstå och hjälpa offer för människohandel krävs att man i större utsträckning tillvaratar frivilligorganisationers erfarenhet och kunskap om dessa offer. Ett verktyg för att bekämpa den internationella handeln med människor är tilläggsprotokollet till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn. Detta protokoll antogs av och skrevs under av en månad . Trots att det förflutit så och att protokollet rör ett så viktigt område som att skydda kvinnor och barn från en sexualiserad slavhandel, har ännu inte ratificerat protokollet. kom en departementspromemoria från med förslag till ratificering av protokollet. Enligt regeringens planer kommer den att presentera en proposition för . Det är anmärkningsvärt att regeringen har låtit beredningen av ärendet dra ut så mycket . Våra grannländer och har redan ratificerat protokollet, liksom flera av EU:s nuvarande och blivande medlemsländer. Den smutsiga hanteringen med barnpornografi måste motverkas även genom innehavskriminalisering. har länge kämpat för detta. Vi välkomnar att regeringen gått oss till mötes med skärpt lagstiftning på detta område. Barn som utsätts för sexuella övergrepp, av det slag som produktion av barnpornografi innebär, skadas allvarligt i sin utveckling av den egna könsidentiteten och synen på det motsatta könet. 13Regeringens skrivelse 2002/03:140 "Jämt och ständigt" Regeringen har i en skrivelse till presenterat sin handlingsplan för jämställdhetspolitiken. Där har man redogjort för att jämställdheten skall integreras i alla politikerområden. Utöver det ska följande fem områden särskilt lyftas fram : Representation; jämn fördelning av makt och inflytande. Lika lön för lika arbete. Mäns våld mot kvinnor, prostitution och handel med kvinnor för sexuella ändamål. Män och jämställdhet. Sexualiseringen av det offentliga rummet. Utöver handlingsplanen har regeringen i sin skrivelse redogjort för det jämställdhetsarbete som skett inom de olika politikerområdena . har följande kommentarer med anledning av regeringens skrivelse: I skrivelsen aviserar regeringen att man avser att tillsätta en utredning för att undersöka möjligheterna att införa en rätt till heltidsanställning. anser att det är fel väg att införa en rättighetslagstiftning på detta område. Det är mycket viktigt att de som såönskar får möjlighet att gå upp i anställningsgrad och att nya tjänster som inrättas blir heltidstjänster. menar att offentlig sektor, det vill säga politiker, har ett stort ansvar för att skapa heltidstjänster. Däremot kan lagstiftning i frågan skapa en fyrkantighet. som det är mycket viktigt att deltidsarbetande som vill arbeta heltid ges den möjligheten, är det lika viktigt att den som vill gå ner i tjänstgöringsgrad av olika skäl bereds möjlighet till detta. Önskemålen ser olika ut i olika skeden av livet och bör tillgodoses i största möjliga utsträckning för att människor skall ha fungerande liv. I regeringens skrivelse berörs endast med några korta rader (s. 64) vad som skett inom bostadspolitikens område när det gäller jämställdhetsarbete. Regeringen hänvisar till att man tillsatt en kommitté, , och att man i den översynen av den omfattande också skall beakta jämställdhetsperspektivet. Detta är ynkligt magert av regeringen. Inget har alltså gjorts på detta viktiga område. Samhällsplaneringen är navet i hur vi fysiskt utformar vårt samhälle och att då inte ha några synpunkter eller visioner är verkligen undermåligt. En viktig vision är att planera vårt samhälle tryggt med tanke på gångtunnlar, buskar m.m. så att det kan kännas överblickbart när man rör sig i ett område. Kvinnor känner sig otryggare än män i sina närområden, och att öka tryggheten är en viktig jämställdhetsfråga. Andra positiva aspekter på ett tryggt närområde är att planera så att man minskar brott genom att placera ytterdörrar till bostäder publikt. 13.3Lagstiftning om könskvotering i styrelser Regeringen avser att undersöka förutsättningarna för att införa någon form av kvoteringsbestämmelse i lagstiftningen när det gäller representation av kvinnor och män i styrelserna i näringslivet. Vi anser att en tvingande lagstiftning är fel väg att gå. anser dels att staten bör agera som ett föredöme när det gäller en jämn könsfördelning i styrelser samt i myndighet och bolagsledningar, dels att regeringen bör ta initiativ till trepartssamtal mellan stat, arbetsgivar- och arbetstagarparter för att uppnå en ökad representation av kvinnor på såväl styrelsenivå som på ledande poster. Målet bör vara att av styrelseledamöterna i börsbolagen bör vara kvinnor . Antal utbetalda dagar med sjukpenning, arbetsskadesjukpenning, rehabiliteringspenning, förtidspension och sjukbidrag från socialförsäkringen per sjukpenningförsäkrad samt försäkrade med hel förtidspension eller helt sjukbidrag.