mot · GS02U259 · 2004-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en sammanhållen och långsiktig Europarådspolitik, förankrad i . har spelat en central roll i vår världsdels politiska liv. , ett av de ursprungliga medlemsländerna, har traditionellt lagt stor vikt vid organisationen. I efterkrigstidens delade blev en aktör - låt vara tämligen sömnig sådan - i det , vilket försvagade dess auktoritet och möjlighet att allmänt erkännas som försvarare av universella demokratiska värderingar. Detta ändrades snabbt genom de politiska omvälvningarna i och . medlemskrets utvidgades snabbt. De krav på en fungerande demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och rättsstat som ställdes för medlemskap, liksom de åtaganden som de nya medlemmarna själva gjorde blev en avgörande faktor för demokratiseringsprocessen i dessa länder. Genom att de nya länderna accepterades som medlemmar, trots att de i viktiga avseenden ännu inte levde upp till de krav som allmänt anses kunna ställas på medlemmar, kunde demokratiseringsprocessen drivas på. Den övervakning av medlemmarnas förpliktelser och åtaganden som genomförs av är i detta sammanhang ett ovärderligt instrument. Det innebär inte att det inte fortfarande finns mycket övrigt att önska i åtskilliga av medlemsstater när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter, inte heller att realpolitikens flexibla måttstockar helt kunnat undvikas. Dock torde det vara ostridigt att spelat en helt avgörande, om än föga uppmärksammad, roll för kontinentens politiska framsteg. , , har 46 medlemsstater (efter anslutning). Endast , vars speciella gäststatus suspenderades p.g.a. den politiska situationen i landet, står ännu utanför. är den enda genuint alleuropeiska organisation där medlemskap innebär juridiskt bindande åtaganden vad gäller demokrati och mänskliga rättigheter (framför allt via Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna). Europeiska unionen omfattar även efter utvidgningen bara hälften av länder. () har utöver de europeiska och centralasiatiska medlemmarna även och som medlemmar, vilket skapar speciella politiska förutsättningar. Vid sidan av , regeringarnas organ för beslutsfattande, rymmer flera väsentliga institutioner. I den parlamentariska församlingen sitter () 313 parlamentariker och lika många ersättare, varav sex plus sex från riksdag. Församlingen fungerar som politisk "motor" i och ansvarar för det ovan nämnda övervakningsarbetet. Den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna i är en unik juridisk institution såtillvida att det är den enda där enskilda medborgare kan få sin sak prövad. Domstolens utslag har haft stor betydelse för rättsutvecklingen i många medlemsstater. Den europeiska kongressen för lokala och regionala myndigheter är organ för samarbete mellan folkvalda på lokal och regional nivå. Ytterligare institutioner som bör nämnas är den s.k. (ett expertorgan som ger stöd i demokrati- och konstitutionsfrågor), kommissionären för mänskliga rättigheter samt anti-tortyrkommittén (CPT). har såväl större arbetsuppgifter än någonsin som större potential att klara av dem, under förutsättning att medlemsstaterna skapar de nödvändiga förutsättningarna. Tyvärr måste man konstatera att åtskilliga av medlemsstaternas Europarådspolitik kännetecknas av endera osäkerhet, ointresse eller ovilja. Eller av alltihop. Inte heller den Europarådssvansföring är påfallande hög, sporadiska uttalanden och inskjutna bisatser om organisationens förträfflighet och omistbarhet till trots. Deltagandet på ministermöten har varit sporadiskt. har 13 ministermöten där utrikesministrarna förväntas delta genomförts. utrikesminister har bara varit närvarande på två av dem. I stället är det EU som fullständigt dominerar tänkandet och agerandet. För regeringens allmänna inriktning och prioriteringar redogörs kortfattat i den årliga skrivelsen om verksamheten inom , men denna har mer karaktären av formell verksamhetsberättelse än styrande dokument. Tyvärr måste det konstateras att inte heller har förmått ägna och dess arbete den uppmärksamhet det förtjänar. Redogörelsen från delegation till läggs i regel till handlingarna utan större uppmärksamhet från andra än de närmast berörda. har även i blivit näst intill liktydigt med EU, något som speglar förhållandet i den offentliga Europadebatten och journalistiska bevakningen. 3.1Behovet av en förankrad och genomarbetad Europarådspolitik En offensiv och heltäckande Europapolitik måste utöver EU med nödvändighet inkludera genomtänkta positioner och ambitioner vad gäller roll och framtid. Även om utrikespolitiken framför allt är regeringens ansvar, måste också ges möjlighet att bidra till skapandet av en sådan politik. har därvid ett särskilt ansvar för att den parlamentariska församlingens roll lyfts fram. En möjlig ram för denna debatt och en grund för beslut vore en proposition angående riktlinjer för den svenska Europarådspolitiken, ett svenskt Europarådsprogram. Detta ter sig särskilt angeläget inför det kommande Europarådstoppmötet i , där organisationens framtid kommer att beslutas. 3.2Punkter i en svensk Europarådspolitik Följande punkter anser vi (utan anspråk på fullständighet) vara oundgängliga i ett program för arbetet inom : är inte och får inte tillåtas bli underordnat eller komplementärt i förhållande till EU. och övriga europeiska institutioners särskilda roller och kompetenser skall klargöras. Samarbetet mellan dem ska fördjupas. Försvaret och utvecklandet av demokratin, respekten för de mänskliga rättigheterna och stärkandet av rättstatsprinciperna skall även fortsättningsvis stå högst på dagordning. måste organisationens politiska agenda vara tillräckligt bred för att garantera alla medlemsstaters engagemang. Några av de specifika områden som bör stå högt på den svenska dagordningen i är: kamp mot rasism, främlingsfientlighet och intolerans, fullständigt avskaffande av dödsstraff och tortyr, motarbetande av människohandel och prostitution, avskaffande av diskriminering på grund av bl.a. sexuell läggning och könsidentitet, försvar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer i kampen mot terrorismen, garanterande av nationella och språkliga minoriteters rättigheter, utvecklande av en human flykting- och asylpolitik i överensstämmelse med internationella och europeiska konventioner. karaktär av alleuropeisk organisation för samarbete mellan likaberättigade parter befästs. får inte bli till det rika västs organ för övervakning av det fattiga öst. Samma höga krav skall ställas på alla medlemmar. Övervakningen av tillträdande medlemmars förpliktelser och åtagande bibehålls och stärks. I synnerhet parlamentariska församlingens övervakningsinstitution är viktig. måste "gamla" medlemmars förpliktelser ges likvärdig uppmärksamhet. Formerna för detta bör utvecklas. måste garanteras rimliga resurser för sitt arbete, resurser som står i proportion till arbetsuppgifterna och förväntningarna. De senaste årens "nolltillväxt" vad gäller budgeten har visserligen tvingat fram vissa nödvändiga rationaliseringar, men kommer att allvarligt hämma organisationens arbete. bör vara öppet för att ytterligare öka sina frivilliga bidrag till olika angelägna projekt. i som är kraftigt överbelastad bör ges utökade resurser. De senaste reformerna och finansiella tillskotten är sannolikt inte tillräckliga. En förutsättning för domstolens auktoritet och legitimitet är att ärenden kan avgöras inom rimlig tid. Den parlamentariska församlingen skall även fortsättningsvis spela en central roll i arbete. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.