mot · GS02N413 · 2004-10-05 00:00:00 — En viktig orsak till att placerar sig dåligt i den s.k. välfärdsligan är det höga prisläget, till följd av bristande konkurrens och delvis omfattande regleringar. Enligt ligger den svenska prisnivån för den privata konsumtionen över den genomsnittliga nivån inom EU. En strategi för att öka det ekonomiska välståndet i i jämförelse med andra länder måste innehålla ett antal reformer för att öka den inhemska konkurrensen samt sänka det allmänna prisläget, som också i stor utsträckning beror på höga skatter. En hel del viktiga avregleringar har redan gjorts i , men inom en del sektorer, t.ex. detaljhandel och tjänsteproduktion, är konkurrensen fortfarande bristfällig. Den typ av tjänster som produceras inom den offentliga sektorn har inte heller öppnats för tillräcklig konkurrens. En vital konkurrens skärper effektiviteten och ökar välståndet. Insatser för att främja konkurrensen är därför viktiga inslag i en politik för att stärka utvecklingskraft. En effektiv konkurrens gynnar alltid i första hand konsumenterna, och konkurrensen är den kanske viktigaste drivkraften till teknisk utveckling och ekonomisk tillväxt. En fungerande och sträng konkurrenslagstiftning är därför viktig för att en effektiv konkurrens ska råda i det privata näringslivet. Staten ska sätta ramar och övervaka spelreglerna på marknaden. Men om staten agerar såväl domare som spelare på marknaden är risken stor att konkurrensen snedvrids. Därför är kritiskt till det stora statliga ägandet av bolag och menar att dessa ska säljas ut så fort de marknadsmässiga förutsättningarna medger. Åtgärder för mer konkurrens En politik som stärker konkurrenskraft och ger förutsättningar för högre tillväxt måste innehålla åtgärder för att stärka konkurrensen. I en särskild konkurrensmotion lägger förslag på konkreta åtgärder för att stärka konkurrensen: Konkurrenslagen ska göras effektivare. roll ska stärkas genom mer pengar till verket. Privata entreprenörer ska ges möjlighet att konkurrera på lika villkor med offentliga utförare. Åtgärder ska genomföras för att underlätta tillträde till marknader för nya företag. Staten skall sälja ut sina bolag. Kommunala stöd som snedvrider konkurrensen mellan företag ska tas bort. Kartellbildning är mycket skadlig för samhällsekonomin och måste betraktas som en brottslig handling. Det finns ett starkt konsumentintresse av att olagliga karteller bekämpas effektivt. I slutändan är det alltid konsumenterna som får svara för kostnaderna för en ineffektiv konkurrens i form av högre priser eller sämre utbud. Karteller innebär också en orättmätig förmögenhetsöverföring från konsumentkollektivet till de företag som bryter mot konkurrenslagen. Därför anser att karteller ska kriminaliseras och vitesbeloppen kraftigt höjas. Bryt de offentliga monopolen för en bättre jämställdhet De offentlig monopolen inom t ex vård- och omsorg gör att kvinnors arbetsmarknad begränsas radikalt. anser att dessa monopol måste brytas upp . Låt de kvinnor som jobbar som förskolelärare, läkare, sjuksköterskor få starta eget. Vård- och omsorgssektorn i behöver fler företag, inte färre. Alla erfarenheter pekar på att om det finns flera olika arbetsgivare att välja mellan så stiger lönerna. Detta om något skulle gynna kvinnornas arbetsmarknad. Avveckla de statliga bolagen anser att staten inte ska äga företag. Detta sköts bäst av den privata marknaden. Ger sig det offentliga in i ägande av företag riskerar konkurrensen att försämras, inte minst mot bakgrund av att staten kan skjuta till i princip obegränsat med kapital till sina bolag om så skulle behövas. Ett exempel på detta är statliga Sveaksog AB:s planer på att ge sig in i turistbranschen. Flera oberoende organ såsom samt konstitutionsutskott har också kritiserat staten som bolagsägare, och med anledning av detta anser att en kommission ska tillsättas som ser över hur staten sköter sina bolag. föreslår att de statliga bolagen ska säljas. Vissa kan säljas omgående medan andra först måste omstruktureras för att kunna säljas. Varje företag börjar med en människa och en idé. Därför är det viktigt att stödja uppfinnare både i idéstadiet och vid realiserandet av idén. Det saknas inte företagsidéer i . Enligt Europeiska patentkontoret (EPO) är svenskarna bland de mest innovativa i räknat efter antalet ansökningar om nya patent i relation till befolkningsstorleken. Idéer och patentansökningar leder normalt till att företag startas. I sker detta dock i mindre utsträckning än i andra länder. Våra goda idéer blir patent och arbetstillfällen i andra länder i stället för i . Denna utveckling måste hejdas. En viktig faktor för svensk innovationsverksamhet är att det ska vara enkelt och smidigt att ansöka om patent. Med den inre marknaden i EU och en alltmer gränslös värld är det också naturligt med ett allt större internationellt patentsamarbete. måste med full kraft bidra till att arbetet med att införa ett gemenskapspatent för hela EU fullföljs. Inom ramen för det pågående EU-arbetet för skydd mot intrång i immateriella rättigheter bör också uppmärksamma behovet för innovatörer att försäkringsvägen skaffa sig ekonomiska möjligheter att driva patentintrångsprocesser. Det bör därför utredas om det är möjligt att under konkurrensneutrala former införa någon form av europeisk patentintrångsförsäkring på kommersiell grund. anser att flera saker måste göras för att stödja uppfinnare och patent. Några ytterligare förslag skulle kunna vara: Statliga medel skall avsättas till bidrag och villkorslån för idéutveckling i ett tidigt skede. Stipendier till fria uppfinnare som vill jobba heltid med att utveckla uppfinningar. Det är viktigt att uppfinnartanken finns redan tidigt i livet. Därför anser vi att det är viktigt att stödja andra föreningar och nätverk - till exempel "Snilleblixtarna" som ideellt arbetar för att göra unga människor mer positiva till eget uppfinnande och företagande. Energin är en välståndsbildande kraft God tillgång på energi är en förutsättning för välstånd. Elektriciteten är mycket viktig för industrin, handeln, jordbruket och tjänstesektorn. För oss liberaler är det självklart att en rationell energipolitik bäst främjas genom fri energiproduktion precis som i ekonomin i övrigt. Staten ska ställa krav på hälsa, säkerhet och miljö och kontrollera att kraven uppfylls samt främja forskning och utveckling. Men staten ska inte förbjuda någon specifik teknik för energiproduktion, om den uppfyller miljö- och säkerhetskraven. anser inte att energiproduktionen ska styras av politiska beslut utan av konsumenterna. Kärnkraften ska utnyttjas under hela sin tekniska och ekonomiska livslängd. De politiska hindren för en fortsatt och utvecklad användning av kärnkraft tas bort. Samhällets beredskap för att klara tillfälliga kriser inom försörjningen förbättras. Sanktioner införs för nätägare som försvårar för kunder att byta elleverantör. Den energipolitik som förs av regeringen i präglas av dubbelmoral och inkonsekvens. Väl fungerande kärnkraft skall stängas av och ersättas med smutsig kolkraft från . Det senaste är att en kabel skall byggas till för att kunna ladda hem finsk kärnkraftsel för att klara den svenska energiförsörjningen. Frihandel - en motor för utveckling Världen behöver mer, inte mindre, frihandel. råder en växande insikt om att fortsatt globalisering och ökad frihandel är avgörande för välståndsutvecklingen i de flesta länder i världen. Om tillväxten i ska kunna öka och om människorna där ska kunna ta sig ur den fattigdom de lever i, är ökade handelsmöjligheter helt avgörande. Frihandel har varit avgörande för den svenska välståndsutvecklingen . Hade inte haft möjligheter att handla med omvärlden under vår industrialiseringsprocess, hade vi inte uppnått det välstånd vi nu har. Ökad handel är nödvändig för ekonomisk tillväxt och tillväxt är ett villkor för fattigdomsbekämpning. De internationella handelsfrågorna är därför av avgörande betydelse för kampen mot fattigdom och långt viktigare än allt bistånd sammantaget. Målen för WTO-avtalen är att höja levnadsstandarden i medlemsländerna, säkerställa full sysselsättning, öka realinkomster och efterfrågan samt att öka produktionen och handeln. Ska detta bli möjligt måste fortsätta att delta aktivt i arbetet med att förbättra det multilaterala handelssystemet och stärka förtroendet för det, hos så väl handelspartner som allmänheten. gläds åt de nya överenskommelser inom WTO som banar väg för fortsatta liberaliseringar av världshandeln. () 147 medlemmar lyckades enas om en ramöverenskommelse för de fortsatta förhandlingarna inom Doha-rundan. var det inte franska vinodlare eller globaliseringsmotståndare som kunde jubla utan fattiga bönder i utvecklingsländer och frihandelsförespråkare. I korthet innebär ramöverenskommelsen att medlemsländerna enades om sänkningar av subventioner och ett förbättrat marknadstillträde på jordbruksområdet. I närtid innebär överenskommelsen borttagande av exportsubventioner. ser det som angeläget att inom EU upprätthåller ett tryck för att en tidsram sätts för när tullar, s.k. gränsskyddet och de interna stöden ska bort. Även frihandel behöver regler Frihandel innebär ingalunda en internationell handel fri från regler, lika litet som ett rättssamhälle innebär ett samhälle fritt från lagar och domstolar. En fri världshandel förutsätter både ett multilateralt regelsystem och mekanismer och system för tvistlösning för att frihandel ska kunna fungera för företagen och tjäna konsumenterna. Därför fyller WTO en oerhört viktig roll, särskilt för politiskt svaga länder. (WTO har t.ex. krav på konsensus i beslutsfattandet.) WTO är ett forum för fattiga och rika länder att göra sin röst hörd. WTO bör förvisso utvecklas och reformeras för att ytterligare stärka de fattiga ländernas möjlighet att delta i förhandlingar med stärkt inflytande. Den sociala agendan med förbättring av miljö och arbetsvillkor blir allt viktigare att diskutera framöver. FN:s Global compact och riktlinjer för multinationella företag är av stor vikt i arbetet för att komma tillrätta med globaliseringens utmaningar. förhoppning är att alltfler företag ska ansluta sig till Global compact och utarbeta egna planer för att uppfylla de uppsatta målen. Alla konsumenter har också ett ansvar att granska företag. Genom våra inköp kan vi styra företagens beteende. Regeringen bör uppmana och stödja företag och näringsliv att utarbeta etiska uppförandekoder och, tillsammans med medier, kontrollera efterlevnaden. Mot bakgrund av diskussionen ovan är det viktigt att låter betoningen på handelspolitik och frihandel som betydande för möjligheter att utvecklas, få större betydelse för den praktiskt förda politiken. Informationstekniken är främst ett medel för företag att byta information och bedriva handel enkelt och effektivt. Men IT är också en viktig teknisk bransch där har ett stort kunnande och driver den tekniska utvecklingen framåt. En klok företagarpolitik kan hjälpa IT-branschen att fortsätta att utvecklas. Läxan av IT-kraschen var att företag som startade med orealistiska förväntningar på det nya kommunikationsmediet inte hade bärkraft, medan etablerade företag i olika branscher med en uppbyggd logistik för att hantera distributionen har mycket goda chanser att fortsätta att utvecklas och växa. Elektronisk handel kom i vanrykte på grund av några kända fall under IT-kraschen. Elektronisk handel har dock visat sig ha en verklig potential som är på väg att realiseras. Det behövs institutionella och juridiska reformer för att underlätta den elektroniska handelns utveckling. Försöken till lagstiftning på IT-området har i alldeles för hög grad utgått från problem och tekniker som snabbt blir inaktuella. Lagstiftningen måste i stället ta sikte på det generella och teknikneutrala för att fungera långsiktigt. Behovet av att hitta harmoniseringar mellan olika länders lagar och praktiskt användbara tillämpningar av befintliga regelverk och avtal är stort för en så extremt internationell näring som elektronisk handel. Kryptering är ett viktigt redskap för att uppnå en säker elektronisk kommunikation och handel. I vår IT-motion utvecklas dessa frågor ytterligare. Turismen är en viktigt framtidsnäring i . Tusentals småföretagare är verksamma inom branschen. Ett speciellt problem är de höga arbetsgivaravgifterna eftersom näringen är personalintensiv. Svenskarna gjorde miljoner övernattningar utanför bostaden, varav 81 miljoner utomlands och resterande 150 miljoner inrikes. Det inrikes resandet har minskat med 35 miljoner övernattningar (), - det år då mätningarna påbörjades. Utlandsresandet har ökat . Utländska besökare gjorde 59 miljoner övernattningar i . Den totala turismen i svarar därmed för omkring 209 miljoner övernattningar. Till detta kommer ett mycket stort antal dagsresor. Hushållens resekonsumtion uppvisar stora inkomstrelaterade skillnader. De med inkomster /år har ökat sitt inrikes resande medan hushåll med lägre inkomster minskat sitt resande . Utbrändhet och stressrelaterade sjukdomar är fenomen som uppmärksammas alltmer och det finns starka skäl att tro att den politik som framkallat förändringarna i resandet kommit att förvärra människornas psykosociala situation. Svenskarna tillbringade fler nätter av sin fritid i bostaden än 1989. Semestern är återigen på väg att bli ett klassmärke. Den svenska turistnäringen består av drygt 8 000 företag fördelade på en rad branscher, bl.a. hotell och restaurang, flyg-, tåg-, båt- och busstransporter, resebyråer, stug- och andra förmedlingsföretag m.fl. Inom dessa finns 127.286 helårsverken. Utöver de traditionella turistbranscherna kan mer än 10 000 företag i en rad andra branscher härleda en större eller mindre del av sina intäkter från turism. Näringens förädlingsvärde uppgick till 54 miljarder, vilket motsvarar av BNP. Detta är mer än för jord- och skogsbruket samt fisket tillsammans. Den totala turistkonsumtionen uppgick till 167 miljarder, vilket motsvarar kostnaderna för alla landsting. Exportandelen av detta var 47 miljarder, något mer än landets järn och stålexport. av företagen är mikroföretag med färre än tio anställda och av resterande del är praktiskt taget alla småföretag med 10-100 anställda. Näringen påverkas därmed i betydande utsträckning negativt av de storföretagsinriktade regelsystemen. Ett exempel på motsatsen är som 1987/88 hade av alla sysselsatta i hotell- och restaurangbranschen, medan motsvarande siffra för var . En fördubbling av sysselsättningen inom enbart denna bransch skulle innebära 58 000 nya jobb och för hela turistnäringen 127 000. I stort sett hela turistnäringen tillhör tjänstesektorn, av vilken den utgör en åttondel. Den delar i alla väsentliga hänseenden sina generella förutsättningar med denna. De traditionella turistbranscherna är sysselsättningsintensiva och har därför relativt låg produktivitet. Detta innebär att de hålls tillbaka av samhällets etablerade strävan att trygga exportindustrins tillgång på arbetskraft, trots att dess behov har minskat kraftigt . De två viktigaste förutsättningarna för turistnäringen är skattesystemets inriktning mot hög beskattning av mänskligt arbete och den internationellt sett mycket höga beskattningen av låginkomsttagare, vilket pressar upp de nominella lönerna och därmed även arbetsgivaravgifternas absoluta storlek. Detta har givit näringen ett högt kostnadsläge i förhållande till utländska konkurrentländer, vilket verkat kraftigt dämpande på efterfrågan såväl från inhemska som utländska hushåll. Dessa har därmed stimulerats till obeskattad egenproduktion, snarare än till inköp av beskattade tjänster från professionella producenter, vilket i sin tur haft en negativ inverkan på såväl sysselsättningen som skattebasernas storlek. En ny inriktning av statens politik avseende tjänstesektorn och småföretagande skulle enligt vår mening förbättra turistnäringens allmänna förutsättningar på ett avgörande sätt och därmed kunna lämna ett betydande bidrag till både ökad sysselsättning och förbättrad bytesbalans. Resegarantilagens tillämpning är ett exempel på konkurrenssnedvridning inom turistnäringen där staten själv är regissören. Enligt lagen, som är baserad på bindande EU-direktiv, skall den som arrangerar en paketresa ställa säkerhet hos Kammarkollegiet. Olika länder har löst detta på olika sätt, men den form som valts i medför en kraftig snedvridning av konkurrensen till storföretagens fördel och småföretagens nackdel. I samband med ändringar i resegarantilagen under vårriksdagen 2002 uttalade lagutskottet att "Utskottet utgår från att regeringen i ett kommande uppföljnings- och utvärderingsarbete rörande de nu aktuella lagändringarna beaktar vad organisationerna anfört, särskilt i frågan om nuvarande resegarantisystem skulle missgynna de mindre researrangörsföretagen". Detta blev också mening. I ett särskilt yttrande noterade lagutskottets borgerliga ledamöter att regeringen inte beaktat de allvarliga invändningar mot systemet som framförts till regeringen av företrädare för de mindre researrangörsföretagen och anförde som sin mening att regeringen borde ta initiativ till att utreda ett konkurrensneutralt system. Något sådant initiativ har dock inte tagits trots att behovet är akut. Vi anser att så bör ske ofördröjligen. Ett nytt turistpolitiskt mål Regeringen föreslår i budgetpropositionen att 1994/mål bör ligga fast. Vi delar inte denna uppfattning. Det speciella målet för turistnäringen ligger i stort sett i sin helhet utanför turistpolitiken. Mål och medel hålls därmed åtskilda, vilket är en mindre lämplig ordning. De statligt finansierade organen på området har heller inga möjligheter att nå det angivna målet oavsett anslagsnivå. Det bör därför omprövas. Om de turistfrämjande åtgärderna framgent skall anses tillhöra näringspolitiken, bör målet omformuleras så att det kan nås med de medel som anslås inom området. Målet "Staten skall genom generella åtgärder förbättra förutsättningarna för export av svenska turisttjänster" synes oss mer realistiskt, men kräver en annan anslagsnivåän den som regeringen nu föreslår. Detta rent turistpolitiska mål ligger i sin helhet inom näringspolitiken. Ett alternativ till detta skulle vara att betrakta informationen om som turistland som en del av utrikespolitiken och formulera målet: "Utländska medborgare skall lätt kunna få information om som turistland." För detta synsätt kan anföras att statens anslag till verksamheten ligger i nivå med vad som anses vara god ton i det internationella umgänget, d.v.s. att en stat är beredd att besvara frågor om sig själv från medborgare i andra länder som planerar ett besök. Lika regler för företagare och anställda Som företagare har man ett stort ansvar för sina anställda, sig själv och sin familj, men även gentemot andra företag. För att kunna ta detta ansvar är det viktigt att företagaren kan känna trygghet i sin vardag, såväl i medgång som i motgång. har inte företagaren samma trygghet som anställda. Det finns skillnader vad gäller möjligheter till sjukpenning, föräldraförsäkring och ersättning vid arbetslöshet. Företagaren betalar in stora summor i form av skatter och avgifter men kan inte dra samma nytta av detta. Egenföretagaren har fasta kostnader vid sjukdom eller föräldraledighet. som företaget tillfälligt är stängt med bortfall av inkomster riskerar även ett mer långsiktigt inkomstbortfall att uppkomma genom att kunderna söker sig till andra företag. Detta är särskilt känsligt för de företag som verkar inom tjänstesektorn, där lager inte kan byggas upp som buffert och där det är svårt att få tag på vikarierande personal. För den som är anställd beräknas den tillfälliga föräldrapenningen så att årsinkomsten fördelas enbart då den anställde skulle ha arbetat. För egenföretagaren beräknas den tillfälliga föräldrapenningen så att årsinkomsten fördelas påårets , inte bara då denne skulle ha arbetat. Egenföretagare får därmed lägre ersättning än anställda, när de är hemma och tar hand om sjuka barn. Liknande förhållanden gäller inom de övriga delarna av socialförsäkringen och inom arbetslöshetsförsäkringen. Socialförsäkringssystemet är heller inte anpassat för de personer som kombinerar eget företagande med anställning eller studier. Detta är ett särskilt stort problem för de företag som har säsongsbetonad verksamhet. Vi måste skapa likvärdiga villkor för företagare och anställda inom socialförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen. Detta bör ges regeringen till känna. Alla som vill måste kunna bli företagare Att alla som vill ska kunna bli företagare låter som en självklarhet och i teorin är det så, men inte i verkligheten. Det finns många som inte har möjlighet att starta och driva företag fast de egentligen vill. Invandrare och kvinnor har det svårare än andra. Företag som drivs av personer med invandrarbakgrund är och har alltid varit en viktig del av den svenska ekonomin. Dessa företagare skapar nya marknader, introducerar nya produkter och bidrar till en hög servicenivå i samhället. Det är ofta svårare för invandrare att starta företag än för infödda svenskar, eftersom många processer inte är kända och svåra för någon som inte är född i landet och behärskar språket fullt ut. Ändåär dessa personer övertygade om att kunna genomföra den företagsidé de har baserat på kunskap från hemlandet. Det är viktigt att alla ges förutsättningar att delta i den nya tidens företagande. nyttjas inte alla resurser i samhället som kan bidra till att öka tillväxten i företagen. startas cirka vart tredje företag av en kvinna. Statistik på området visar att det skett en generell uppgång gällande nyföretagandet för kvinnor. Vi liberaler är dock inte nöjda förrän det uppnåtts en större jämställdhet på företagsområdet. En av anledningarna till att det är färre kvinnor än män som startar företag beror i hög grad på det politiska motståndet från framför allt socialdemokrater och vänsterpartister mot privata alternativ inom de yrkesområden där kvinnor traditionellt sett har erfarenhet och kompetens. Oviljan från socialistiskt håll att bryta de offentliga monopolen och tillåta privata alternativ innebär i praktiken att det råder ett näringsförbud för många kvinnor. Vi liberaler tycker inte att har råd att vara utan den kompetens som kvinnor besitter. Offensiv forsknings- och utbildningspolitik Utbildningsnivån hos befolkningen blir allt viktigare för att ett land ska kunna hävda sig och utvecklas. Människor kommer att behöva utbilda sig under sin livstid då metoder, teknik och kunskap snabbt blir inaktuella. Den hårda konkurrensen på exportmarknaden kräver att våra produkter innehåller en hög teknisk och kvalitativ nivå. Kunskapens roll som motor i den ekonomiska utvecklingen blir allt större. Det är nya idéer, kreativt entreprenörskap och innovationer som skapar förutsättningar för tillväxt och välstånd. Att ha en kvalitativt högtstående forskning är, i det perspektivet, centralt. Det gäller, på , den fria grundforskning som bedrivs vid landets universitet och högskolor. I vår högskolemotion redovisar vi offensiva satsningar för förnyelse och utveckling av den svenska universitetsforskningen. På kort sikt är den tillämpade, behovsstyrda och mer industrinära forskning, som ofta bedrivs utanför universitetssfären, av avgörande betydelse för att skapa ett dynamiskt näringslivsklimat. Exempel på forskningsinstitutioner som gör mycket viktiga insatser är SIQ) och (). Institutens verksamhet bör med kraft understödjas. Inte minst är det värdefullt att formerna för samverkan med företag, organisationer och offentliga myndigheter utvecklas. Dessa forskningsinstitutioner tillför viktig spetsteknologi till de svenska företagen och då inte minst de små och medelstora. Kontakterna mellan forskningsinstituten och de institutioner där forskningsresultaten ska omsättas i praktiken måste förbättras. Öppna och kreativa mötesplatser där forskare, entreprenörer och beslutsfattare kan mötas måste skapas.