mot · GS02MJ498 · 2004-10-04 00:00:00 — (Källa: RVF Utveckling rapport 2004:02) bedömer att den utökning av avfallsförbränning som är beslutad samt den planerade utbyggnaden av biologisk behandling kommer att innebära att deponeringsförbudet för brännbart avfall kommer att kunna efterlevas. klassas flera nya avfallsslag som farligt avfall. Till exempel el- och elektronikskrot, impregnerat virke, skrotade kylskåp, skrotbilar, kablar, asbesthaltigt byggavfall. Detta innebär att mängden farligt avfall i har fördubblats och uppgår till mellan , exklusive gruvavfallet. För att öka mängden farligt avfall som sorteras ut på rätt sätt måste insamlingen underlättas. Ett exempel på farligt avfall som ofta finns i hushållen är batterier. I används ca 90 miljoner lösa batterier . gäller en förordning som säger att alla batterier skall samlas in. Syftet med batteriförordningen är att förhindra utsläpp av de giftiga tungmetallerna kadmium, kvicksilver och bly. Andelen insamlade batterier har ökat . Mängden kvicksilverbatterier är nu nästan dubbelt så stor () som den sålda mängden (). För nickel-kadmiumbatterier är den insamlade mängden () något lägre än den sålda (). Den insamlade mängden nickel-kadmiumbatterier har sjunkit Konsumenterna har goda kunskaper om att batterier inte skall slängas med soporna, men många konsumenter är inte medvetna om i vilka produkter batterierna finns. Det kan också vara långt till närmsta batteriholk, vilket minskar konsumentens benägenhet att slänga sina batterier där. begärde under föregående att regeringen återkommer med förslag till lagstiftning för att underlätta hushållsnära insamling av batterier och annat farligt avfall, men då yrkandet ej behandlats avstår vi här från att upprepa det. Den möjlighet som kommunerna har att besluta om kommunalt monopol på hanteringen av farligt avfall bör avskaffas. En god kontroll över flöden av farligt avfall kan tillförsäkras även på andra sätt än genom kommunala monopol. Regeringen har i prop. 2002/03:117 Ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp uttalat att det kommunala transportmonopolet skall tas bort. föreslår att regeringen sätter dessa planer i verket och därmed ändrar 15 kap. 10 § . I säljs mineraloljor , varav återinsamlas. De resterande belastar miljön på ett okänt och okontrollerat sätt. Av de som ändå samlas in klassas allt som spillolja och förbränns. Detta trots att riksdagsbeslutet med anledning av regeringens kretsloppsproposition 1992 beslöt att vätskor som mineraloljor i första hand ska återanvändas, i andra hand återvinnas och först i tredje hand förbrännas, i enlighet med den långsiktiga ambitionen att förbränningen av fossila bränslen ska upphöra. Under föregående föreslog en Kristdemokratisk motion att möjligheterna att återanvända mineraloljor skulle förbättras på olika sätt. Då dessa yrkanden ännu ej behandlats avstår här från att upprepa dem. Systemet för pantning är dels en del av det producentansvar som infördes , dels reglerat i äldre lagstiftning. Bryggerierna och handeln finansierar returhanteringen och förhandlar om spelregler och ersättningar. Tillsammans med förpackningsindustrin ägs gemensamt AB Svenska Returpack som administrerar systemet. I syfte att utveckla återvinningen och återanvändningen har den statliga utvärderat ansvaret för förpackningar. I dess betänkande SOU 2001:102 föreslås en översyn av lagen om återvinning av dryckesförpackningar av aluminium, liksom av lagen om vissa dryckesförpackningar. Utredaren förordar att pantsystemet ska omfatta dryckesburkar av stål liksom alla förpackningar för konsumtionsfärdig dryck gjorda av polymera material. beslutade att anta regeringens proposition om resurssnåla och giftfria kretslopp (prop. 2002/03:117). Där föreslogs att alla dryckesförpackningar som importeras och säljs i ska ingå i pantsystemet. Detta välkomnades av ; det är högst otillfredsställande att en stor del av dryckesförpackningarna på den svenska marknaden inte ingår i retursystemet. I en motion med anledning av nämnda proposition har däremot kritiserat att det i propositionen föreslås att regeringen eller den myndighet regeringen utser skall få ett öppet mandat att meddela förordningar och föreskrifter om hanteringen av importerade dryckesförpackningar. Vidare kritiserade att propositionen föreslog en lagtextändring i denna fråga, som aktstycket konstaterade att frågan ytterligare behövde utredas. Enligt Kristdemokratisk uppfattning bör de lagförslag som presenteras för vara utredda och väl underbyggda. är av den uppfattningen att ju förr ett gemensamt europeiskt system för pantning av dryckesförpackningar införs desto bättre. Ett gemensamt retursystem har diskuterats inom EU utan att få stöd. avser att i EU-samarbetet driva på för att få igenom ett gemensamt europeiskt pantningssystem för dryckesförpackningar. Den bör också driva detta krav, vilket bör ge regeringen till känna. I väntan på ett gemensamt pantsystem på EU-nivå bör regeringen skyndsamt återkomma med förslag på hur ett nationellt system ska organiseras och finansieras. framförde redan under föregående detta förslag om ett gemensamt europeiskt pantsystem, liksom en begäran om förslag på ett nationellt insamlingssystem, men då dessa yrkanden ej behandlats avstår vi här från att upprepa dem. 19.6Föreskrifter om varors sammansättning I propositionen (2002/03:117) föreslogs att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska kunna meddela föreskrifter om sammansättningen av också andra varor än förpackningar. vill betona att även denna typ av miljöanpassning bör ske på europeisk nivå. Bland annat , och Verkstadsindustrier har påpekat att det annars finns risk för felaktiga ingrepp i företagens produktutveckling och industrins konkurrenskraft. framförde under föregående riksting att detta skulle tillkännages till regeringen som mening, men då detta yrkande ännu ej behandlats avstår vi här från att upprepa det. Radon i bostäder står för den största andelen () av den joniserande strålning som svenska folket utsätts för. Ett av delmålen för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö anger att radonhalten i alla skolor och förskolor skall vara lägre än /m3 . Radonhalten i alla bostäder skall vara lägre än /m3 . slog den nya förordningen om radonbidrag igenom och antalet ansökningar om bidrag ökade kraftigt. Antalet byggnader som åtgärdas behöver dock mångdubblas. Cirka 280 000 småhus i bedöms ha radonhalter över /m3. Regeringen bör återkomma till med en redogörelse för hur målen om minskad radonhalt i bostäder skall kunna nås. Huvuddelen av den miljörelaterade forskningen finansieras med medel ur utgiftsområdena 20 Allmän miljö och naturvård, 21 Energi och 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar. Även anslagen till universitet och högskolor, och avser i viss mån direkt eller indirekt forskning kring miljömålen. () uppskattar att den sammantagna storleken av de medel som avsatts för miljörelaterad forskning under utgiftsområdena 20, 21 och 2003 kan uppskattas till sammanlagt . anser att universiteten får för små basanslag. Anslagen skall vara stora nog för universiteten att finansiera den långsiktiga forskningen. Uppföljningen av miljömålen måste anses tillhöra den långsiktiga forskningen. Det är ett problem att en så stor andel av universitetens miljöforskning måste finansieras av externa medel som söks projektvis från exempelvis , och . menar att det är fel att betrakta miljömålen som projekt. Detta borde i stället vara fortgående forskning. Det är viktigt att forskningsanslagen disponeras och fördelas så att även långsiktig forskning kan få en stabil finansiering. Upprätthållandet och finansieringen av de forskningsinstitut som finns är avgörande för att kompetens inte skall gå förlorad. Det är också nödvändigt att statusen på olika forskningsinstanser klargörs, så att målmedveten och långsiktig finansiering för forskningen kan komma till stånd. För att utveckla renare drivmedel och därigenom bidra till en renare luft i städerna behövs ytterligare medel till forskning kring trafikens utsläpp och alternativa drivmedel. Befintliga dieseldrivna personbilar kan även drivas med olika syntetiska bränslen som kan framställas ur biomassa, biogas eller naturgas. Bensindrivna personbilar kan drivas med en betydligt större etanolinblandning än vad som sker . Det är således möjligt att i stor utsträckning ställa om till ett hållbart trafiksystem utan att byta ut fordonen. En ökad användning av alternativa bränslen skulle också minska oljeberoende. En annan fördel är att de alternativa bränslena släpper ut mindre hälsovådliga avgaser än petroleumbaserade drivmedel i miljöklass 1. Det finns alltså flera skäl att satsa på en diversifiering av bränslemarknaden. bör få ansvaret för att i samarbete med andra myndigheter och aktörer inleda ett forskningsprogram som syftar till att göra till en förebild på ett hållbart samhälle där huvuddelen av fordonen drivs med alternativa bränslen. anvisar därför mer än regeringen till anslaget 34:5 Miljöforskning. För att uppnå miljömålen är de normativa styrmedlen med lagstiftningen, förbud, gränsvärden, samt myndighetsutövning viktiga delar. Dessa delar bör dock kompletteras och förstärkas för att uppnå en bättre styrning. Tillsyn i enlighet med miljölagstiftningen är av central betydelse. Det är vår uppfattning att subsidiaritetsprincipen i första hand skall gälla. Det vill säga att det som kan utföras bäst på nivå också skall utföras där. Det är viktigt att inse att stora samordningsvinster finns att uppnå mellan de olika tillsynsområdena. Vidare är lokal kännedom och samarbete med andra lokala myndigheter i regel det effektivaste sättet att lösa problem. Tillräckliga resurser för tillsynen måste anslås. Det är också viktigt att länsstyrelse och statliga myndigheter ges tillräckliga resurser och bättre möjligheter till tillsynsvägledning. Hur behovsutredningar och tillsynsplaner påverkat kvaliteten på tillsynen bör också granskas efter hand. Kommunerna skall ha fortsatt ansvar för tillsynen enligt miljö-, djurskydds och livsmedelslagstiftningen. innebär en höjd ambitionsnivå vad gäller tillsynen av offentliga miljöers hälsosäkerhet. Exempel på offentliga miljöer där tillsyn skall ske är , idrottsanläggningar, skolor, förskolor, frisersalonger etc. Kommunernas behovsutredningar har bl.a. inneburit en omprioritering så att ökade resurser ges för tillsyn av ett stort antal offentliga miljöer. Den ökade ambitionsnivån beträffande tillsynen av offentliga miljöers hälsosäkerhet, förutsätter fler anställda och ökade anslag. har många kommuner svårt att hinna med ålagt arbete inom hälsoskyddet, t.ex. radonsäkerhet, allergirisker i barns miljöer etc. är ett viktigt verktyg för att skydda miljön och kompletterar andra styrmedel men har inneburit en ökad arbetsbelastning för kommuner och myndigheter. Detta ställer krav påökade resurser för att det skall vara möjligt att leva upp till miljölagstiftningens ambitioner. Hållbar utveckling förutsätter att ekologi, ekonomi och sociala hänsyn integreras. Olika styrmedel, såväl informativa och regulativa som ekonomiska kompletterar varandra och kan användas var för sig eller tillsammans, beroende på verksamhetsområde. En ekologiskt färgad skattepolitik är en viktig åtgärd för att åstadkomma en hållbar utveckling. Marknadsekonomi utifrån ett förvaltarskapsperspektiv ger möjligheter att driva utvecklingen så att den blir ekologiskt hållbar. Att människor överutnyttjar vissa miljöresurser har till stor del sin grund i så kallat marknadsmisslyckande. De kostnader som den enskilde individen eller företaget belastas med motsvarar inte de kostnader som totalt sett uppstår i samhället, och har utnyttjandet av miljön uppfattats som gratis. Men om miljöns värde synliggörs och miljökostnaderna återspeglas i prissättningen, kan dessa beaktas i de beslut som tas av producenter och konsumenter. Detta kan ske genom att upprätthålla principen att förorenaren skall betala och att beskattningen i högre grad ligger på natur- och miljöresurser än på människors arbetsinsatser. har längre drivit kravet att det traditionella välfärdsbegreppet beräknat som bruttonationalprodukten (BNP) skall kompletteras med miljöräkenskaper, för att synliggöra sambandet mellan ekonomi och miljö. Det är av stor vikt att tillräckliga resurser för detta arbete anslås så att miljöräkenskaperna fullt ut kan integreras bland övriga ekonomiska räkenskaper och så att information om miljöräkenskaperna når allmänheten. vill betona vikten av tydliga ekonomiska styrmedel som ger samhället incitament att konsumera mindre energi och minska utsläppen av miljöpåverkande ämnen. Vi ser därför behov av ett mer miljörelaterat skatte- och avgiftssystem där beskattningen på arbete sänks och beskattningen på miljöpåverkan relativt sett höjs. En sådan kombinerad höjning av skatten på miljöstörande verksamhet och sänkning av skatten på arbete kallas grön skatteväxling. En ensidig skatteväxling begränsad till kan dock bli kontraproduktiv om andra länder inte genomför liknande åtgärder. Höjda skatter på till exempel energi kan leda till att energiintensiv industri lämnar och att denna produktion i stället sker i andra länder med mindre miljöhänsyn. En grön skatteväxling måste därför ha en smart utformning, så att den potentiellt miljöstörande produktionen behålls i med minimal miljöpåverkan och att reella, miljövänligare alternativ finns att tillgå. bedömer att det vore rimligt att vänta med ytterligare skattehöjningar på energi och miljöstörande utsläpp och i stället stimulera industrin till investeringar som ytterligare minskar de negativa miljökonsekvenserna av produktionen. Höjningar av miljörelaterade skatter bör sedan återupptas när det kan ske utan att den svenska industrin tvingas bort. Därigenom blir en skatteväxling styrande till mer miljövänliga produktionsmetoder i stället för att styra produktionen till andra länder. En utveckling av skatteväxlingsinstrumentet i riktning mot ökad träffsäkerhet måste också ske. är träffsäkerheten låg eftersom dess möjlighet att styra människornas beteende är låg. Detta hänger samman med att den inriktar sig på varor som för hushållens del har låg priselasticitet. Den kostnad i form av välfärdsförlust för samhället som de därigenom ger upphov till är då stor i förhållande till de marginella miljöförbättringar som inträder till följd av ändrat beteende. Skatteväxlingen i s-v-mp:s tappning bör också granskas ur en rättviseaspekt. Majoritetspartiernas skatteförslag innebär att låginkomsthushållen får betala en relativt sett större del av den samhällsekonomiska kostnaden för att genomföra vissa miljöförbättringar. Ännu tydligare blir orättvisan mellan stad och glesbygd. Dessa effekter framstår som stötande mot bakgrund av att de drabbade hushållen inte själva kan välja sin livsstil på ett sådant sätt att de kan behaga de styrande partierna. Om båda föräldrarna i en barnfamilj har arbete i glesbygden är det inte gjort i en handvändning att byta arbete och bostad. Socialdemokraternas, och skatteväxling framstår, när den riktar sig till hushållen, som ett teoretiserande utan insikt om medborgarnas dagliga tillvaro. är övertygade om att en grön skatteväxling bäst genomförs på en europeisk nivå för att bevara konkurrensneutraliteten mellan olika länder. bör verka för gemensamma miniminivåer för beskattning av miljöstörande verksamhet inom EU. En sådan utveckling skulle leda till att svenskt näringsliv skulle få stora konkurrensfördelar tack vare den anpassning som gjorts i för att minska utsläppen av miljöfarliga ämnen. I EU-sammanhang har tyvärr motverkat ambitionerna med en ökad miljörelatering av skattesystemet genom sitt motstånd mot förslaget om majoritetsbeslut när det gäller miljörelaterade skatter. En ökad användning av miljörelaterade skatter skapar ett ekonomiskt utrymme som bör användas för att sänka skatten på arbete. Då kan både en bättre miljö och ökad sysselsättning uppnås. På grund av höga skattetryck är det enligt uppfattning angeläget att sänka skatterna på arbete. Därmed stärks sysselsättningen långsiktigt, och skattesystemets tyngdpunkt förskjuts mot en allt större andel miljörelaterade skatter. Argumenten för en grön skatteväxling kan således tillämpas i ett sammanhang där skatter sänks i stället för att, som den styrande s-, v- och mp-majoriteten ofta gör, låta skatteväxlingsresonemangen leda till ett allt högre skattetryck där miljöskatterna är mer fiskala än styrande. Den väg som riksdagsmajoriteten slagit in på innebär att en skatteväxling sker genom att höja beskattningen av hushållen, medan industrin inte drabbas i samma utsträckning. Poängen med grön skatteväxling är emellertid att företagen skall bli mer personalintensiva och mindre resursintensiva när det gäller miljöstörande processer. Ett hushåll befinner sig dock inte i samma situation som ett företag, eftersom det inte kan välja att anställa fler och värma upp huset mindre. Många hushåll saknar de finansiella möjligheterna att investera i ett nytt uppvärmningssystem. Därför innebär en ökad beskattning av hushållen att deras kostnader ökar utan att de har möjlighet att växla mellan energianvändning och arbetskraft. anser att hushållen i första hand skall stimuleras genom investeringsbidrag och genom att fastighetsskatten avskaffas. Fastighetsskatten innebär att investeringar i mer resurshushållande system för uppvärmning inte lönar sig för den boende. Det är främst villaägare med direktverkande elvärme som har svårt att ställa om till andra uppvärmningsformer, eftersom alternativen innebär vattenburna system. Därför blir omställningskostnaderna mycket höga och villaägaren kommer ha ett negativt kassaflöde innan investeringen eventuellt blir lönsam. Därför förespråkar att ett investeringsstöd utgår för villaägare som ställer om från direktverkande el till annat uppvärmningssystem. Detta utvecklas närmare i energimotion. I finns en lång tradition när det gäller frivilliginsatser inom olika samhällsområden. Detta är insatser som inte är nödvändiga på grund av lagstiftning eller andra styrmedel men som utförs av olika typer av organisationer och enskilda med miljöintresse. De måste uppmuntras och kompletteras så att det exempelvis lönar sig för företag att investera i produktion och utveckla ny teknik för att höja kvaliteten och minska resursåtgången. Det är också viktigt att privatpersoner som exempelvis tilläggsisolerar sitt hus eller genomför andra positiva miljöåtgärder inte straffas med högre fastighetsskatter eller liknande. Det skall löna sig att agera miljövänligt. Det är således viktigt att de ekonomiska styrmedlen, som tidigare nämnts, inte motverkar de frivilliga miljöinsatserna. Ett exempel på en mycket viktig frivillig åtgärd är införandet av miljöledningssystem hos företag och andra organisationer. Många organisationers miljöledningssystem har också kontrollerats av externa revisorer enligt en viss kravspecifikation. Denna kontroll kallas också för certifiering och kan användas som en konkurrensfördel eller vara ett krav hos vissa upphandlare. Exempel på miljöledningssystem som kan certifieras är de internationellt erkända standarderna ISO 14001 och EMAS. En certifiering enligt dessa standarder är dock relativt kostsam, även om avgiften varierar med företagets storlek. Därför är det mest kapitalstarka företag som certifierats enligt dessa system. Det är oftast lättare att hitta bra miljölösningar i större företag, men det vore intressant att också få ett mått på miljöarbetet i mindre företag. arbetar många små och medelstora företag med miljöledningssystem utan att detta registreras. Den stora kostnaden för certifiering blir ett hinder för registrering men alltså inte för ett konsekvent miljöarbete. I regeringens gröna nyckeltal ingår antalet ISO- och . Vi anser dock att även företag som arbetar enligt enklare miljöledningssystem, som inte certifierats, bör tas med då de gröna nyckeltalen beräknas. Kraven för certifiering är strängare än lagens krav på verksamheten. Men de miljöredovisningar som krävs för certifiering godkänns ofta inte av myndigheterna som har ansvar för att lagen efterlevs. Detta medför dubbelarbete för företagen, som både måste skriva en miljöredovisning för att erhålla miljöcertifiering och en ny miljöredovisning till myndigheterna. föreslår att de miljöredovisningar som krävs för certifiering enligt ISO 14001 och EMAS också skall godtas av de myndigheter som övervakar att företaget uppfyller lagstiftningens miljökrav. 24Miljön på lokal nivå Kommunerna har trots tuff ekonomi prioriterat både frivilligt och lagstadgat arbete på miljöområdet. De har svarat upp mot ökade statliga krav inom djurskydds-, livsmedels- och miljömålsarbetet. Kommunernas kostnader för miljö, hälsa och hållbar utveckling har ökat . har det blivit vanligt att grönstrukturen inkluderas i den kommunala planeringen. Vattenförsörjningen behandlas ofta på en alltför översiktlig nivå. Trots att över hälften av kommunerna har en aktuell energiplan verkar det vara ovanligt att den fysiska planeringen grundar sig på denna. Kommunerna uppfattar sig ha små möjligheter att påverka produktionen och användningen av energi. Flera länsstyrelser anser att arbetet med de regionala miljömålen har utvecklat samverkansformer och nätverk och skapat större delaktighet med många aktörer. Samarbetet med näringslivet utvecklas successivt. är mest positiva till samarbete, småföretag har mindre möjligheter att delta. Trots många aktiviteter och ett allmänt intresse i näringslivet är det svårt att nå konkreta åtaganden. Att utveckla samarbetsformerna är väsentligt. Länsstyrelsernas organisation för att avsätta natur- och kulturreservat behöver förstärkas och arbetsformerna och skötselmetoderna behöver utvecklas. En politisk utmaning är frågan om hur miljöfrågorna skall integreras i den kommunala verksamheten, i förvaltningar och kommunala bolag. Kommunerna behöver jobba strukturellt med ledningssystem och upphandlingsverktyg. I EU:s direktiv om upphandling gäller generellt sett att den upphandlande enheten skall välja det anbud som är mest ekonomiskt fördelaktigt. Miljöhänsyn nämns inte uttryckligen i den gällande upphandlingslagstiftningen. Huruvida en produkt är miljövänlig är inte mätbart på samma sätt som priset. Upphandlande enheter får utforma kontrakt på det sätt de anser bäst ur miljösynpunkt. Detta får dock inte leda till att anbudsgivare från andra medlemsstater missgynnas. har presenterat ett meddelande om offentlig upphandling inom EU som gör det möjligt att välja tjänster eller varor utifrån ett hänsynstagande till miljön. Detta betyder att det inte måste vara det billigaste alternativet som väljs, utan att andra omständigheter kan väga tyngre. har antagit ett s.k. tolkningsdokument om vad som skall gälla för upphandling inom unionen. Syftet med dokumentet är att undersöka och förtydliga de möjligheter som ges enligt gällande regelverk för offentlig upphandling. I dokumentet ges upphandlarna rätten att själva välja vilka miljökrav som skall ställas, men det poängteras att anbudsgivare inte får diskrimineras, t.ex. att krav på vissa märken inte får ställas. Tolkningsdokumentet innehåller vissa försämringar på miljöområdet. I de s.k. utvärderingskriterierna är det nu svårare att väga miljö mot andra kriterier, t.ex. kvalitet och estetik. Enligt kommissionen måste miljökraven medföra en direkt ekonomisk fördel för upphandlaren och vara knutna till produkten. En upphandlande enhet får ställa krav på att transporten av de varor som skall levereras utförs med ett visst transportmedel, förutsatt att detta krav inte leder till diskriminering. Däremot medger inte reglerna att upphandlaren ställer krav på lägsta energiförbrukning i transportledet. Färre transporter och kortare färdsträckor är mycket angeläget för att minska utsläppen av växthusgaserna. Därför måste det i direktiven till upphandlingsreglerna med miljöhänsyn, införas möjlighet att väga in sträckan produkten har färdats. kom ett nytt EU-direktiv om offentlig upphandling (2004/18/EG).