mot · GS02Ju483 · 2004-10-04 00:00:00 — anser att det brottförebyggande arbetet är av avgörande betydelse för hela kriminalpolitiken och därför bör ytterligare resurser tillföras detta område. Om brott förhindras undviks mycket lidande, men det innebär också en samhällsekonomisk besparing. Familjens roll i det brottsförebyggande arbetet är central. En god familjepolitik är alltså i sin helhet en grundläggande förutsättning för ett fungerande brottsförebyggande arbete. I en trygg familj tillägnar sig barnen på ett naturligt sätt de normer som stärker deras inre kontroll och därmed hjälper dem att motstå frestelsen att bryta de regler som bygger upp samhället. anser att kommunerna i högre grad måste få del av det stöd som anslagits till brottsförebyggande arbete så att de lokala brottsförebyggande råden kan utvecklas. anser att de rasistiska yttringar och andra grova organiserade brott som drabbat samhället måste bemötas med effektiv lagstiftning. Därför anser vi det angeläget att deltagande i och stöd till rasistiska och kriminella organisationer ska kriminaliseras. Ungdomshem kan hjälpa ungdomar som behöver komma till rätta med sin problematiska livssituation. Tyvärr blir det ofta så att den unge bara får stanna på hemmet på grund av bristande resurser i kommunen. Detta medför att den unge alltför tidigt skickas tillbaka till sin gamla miljö och faller tillbaka i samma mönster av skolk, bristande självförtroende och utanförskap. anser att det är angeläget att inte kommunernas och bristande resurser blir avgörande för den tid den unge får vistas i ungdomshem. är det svårt att ge en ung person hjälp tidigt när misstanke finns om narkotikamissbruk. Urin- och blodprovstagning får inte göras och därmed kan inga åtgärder vidtas förrän missbruket är uppenbart. kopplas in först när missbruket pågått . Verkningsfulla åtgärder måste till för att stävja narkotikamissbruket som kryper allt lägre ner i åldrarna. En sådan åtgärd är att införa en möjlighet till provtagning, blodprov och urinprov, också från barn när narkotikamissbruk misstänks. Mer tid för barnen5 - kommunens ansvar för de unga6 Alkohol- och narkotikamissbruk - en väg in i kriminaliteten8 Nystart i kampen mot droger9 Att hindra återfall i brott - ett brottsförebyggande arbete11 Närpolisen i brottsförebyggande arbete ute på fältet12 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förändrad brottsförebyggande strategi i syfte att systematiskt, långsiktigt och med stor tydlighet arbeta med informationsinsatser för att medvetandegöra föräldrar och andra som har tillsyn över barn om värdeöverföringens betydelse och om stärkande av barns inre kontroll. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att motverka uppbyggandet av rasistiska och nazistiska organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillåta provtagning på ungdomar vid allvarlig misstanke om narkotikamissbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom kriminalvården och i det brottsförebyggande arbetet uppmärksamma sambanden mellan kriminalitet, missbruk och neuropsykiatriska funktionshinder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge i uppdrag att utarbeta tydliga riktlinjer för bebyggelseinriktade brottsförebyggande insatser.1 1 Yrkande 5 hänvisat till BoU. Om brott förhindras undviks mycket lidande. Konkreta brottsförebyggande åtgärder måste därför prioriteras. Tyvärr bygger många av de insatser som vidtas inom det brottsförebyggande arbetet på en otillräcklig kunskapsbas. Det kan konstateras att flera av de insatser som gjorts i praktiken inte inneburit någon positiv utveckling över huvud taget. Vad gäller till exempel de lokala brottsförebyggande råden har dessa visserligen utökats till 279 stycken men kvantitet är inte detsamma som kvalitet. De brottsförebyggande råden har enligt BRÅ kommit olika långt men i vissa fall har engagemanget svalnat. Det är få råd som har utvecklat färdiga brottsförebyggande program och trygghetsplaner och det har heller inte varit möjligt att med säkerhet kunna bedöma hur dessa används och vilken roll de spelar. Rådens dokument är ibland så allmänt hållna att de inte kan fungera som konkreta styrdokument. Detta är inte tillfredsställande. Vi anser att det finns allvarliga brister i det lokala brottsförebyggande arbetet och att nya handlingsprogram bör arbetas fram för att åtgärda dessa brister. Det brottsförebyggande arbetet måste bygga på etablerad kunskap och därför måste kompetensen i de lokala brottsförebyggande råden höjas. För att möjliggöra detta måste det lokala brottsförebyggande arbetet få mer resurser till sitt förfogande. Kommunerna måste i högre grad få del av det stöd som anslagits till brottsförebyggande arbete så att de lokala brottsförebyggande råden kan utvecklas. Polisens roll i det brottsförebyggande arbetet får inte underskattas. Om detta arbete ska ges rimliga förutsättningar måste antalet poliser öka. Som ett resultat av polisväsendets svåra ekonomiska situation görs omorganisationer och hopslagningar av närpolisområden som leder till att det i många fall blir svårare att bedriva brottsförebyggande arbete. Detta är oacceptabelt och ger bara kortsiktiga vinster. har regeringen sammanlagt budgeterat till det lokala brottsförebyggande arbetet. 2004 gick till detta ändamål. Samma summa avsätts för . Detta är inte tillräckligt. budgetförslag innebär ett betydande tillskott till det brottsförebyggande arbetet i kommunerna. Vi anslår medel till med uppdrag att utarbeta tydliga riktlinjer för bebyggelseinriktade brottsförebyggande åtgärder samt för att möjliggöra ett arbete utifrån standardiseringsdokumentet i kommunerna. anser att det brottsförebyggande arbetet är så viktigt att ytterligare resurser bör tillföras detta område. Om brott förhindras undviks mycket lidande, men det innebär också en samhällsekonomisk besparing. Konkreta brottsförebyggande åtgärder ska därför prioriteras, intensifieras och tillämpas utifrån en helhetssyn. Det finns stora variationer mellan landets kommuner, såväl då det gäller brottsnivå som utvecklingen av antalet brott och i brottsstruktur. En stor del kan förklaras av strukturella faktorer som exempelvis andelen innevånare i brottsaktiv ålder eller tätortsgrad. Vissa kommuner har dock en brottsnivå som är betydligt högre och andra en betydligt lägre än vad som kan väntas utifrån de strukturella faktorerna. Ett rättssamhälles uppbyggnad är en långsiktig process som förutsätter allmänhetens delaktighet och deltagande. Varje bärande värdesystem i ett rättssamhälle bygger på en process av införlivande av värden, värderingar och normer, det som psykologer kallar internalisering. Denna internalisering är speciellt viktig under uppväxten och fokuserar på familjens speciella ansvar. Men även andra signalgivare i denna process har stor kompletterande betydelse, t ex förskola, skola, socialvård och olika medier. Politiken borde inriktas främst på att stärka och stödja familjerna men också på den kompletterande internalisering som förskola och skola kan ge, samt på den övriga livsmiljöns signaler, vilka kan påverka graden av uppbyggande av inre kontroll. Prevention måste alltså vara huvudstråket i ambitionen att vända brottskurvorna nedåt. Huvudlinjen i den brottsförebyggande strategin måste bygga på följande inriktningar: 1) Kraftfulla informationsinsatser för att medvetandegöra föräldrar om betydelsen av uppbyggande av en inre kontroll hos barn och ungdom. 2) Motsvarande insatser för alla andra som är involverade i barns uppfostran, t ex förskola och skola, socialvård samt andra institutioner. 3) Kraftfullt informerande insatser för att klargöra betydelsen av uppskjuten alkoholdebut för förhindrande av brottslighet. Självfallet skall åtgärder också vidtas för att minska tillfällen till brott, men för att förhindra nyrekryteringen handlar det främst om att en brottspreventiv huvudstrategi måste vara inriktad på fostran och värdeöverföring i familjen. Man kan konstatera att regeringen i sitt program endast marginellt tar hänsyn till dessa tankegångar. Mer tid för barnen Familjens roll i det brottsförebyggande arbetet är central. En i sin helhet god familjepolitik är alltså en grundläggande förutsättning för ett fungerande brottsförebyggande arbete. Detta sker bäst genom att barn får växa upp i trygga familjer som kan föra över normer och hjälpa barnen bygga upp en inre kontroll som gör det lättare att stå emot frestelsen att bryta mot de regler som bygger upp samhället. Höjd upptäcktsrisk, fasthet och konsekvens är viktiga signaler i det preventiva arbetet. Det är självklart viktigt att ha ett fungerande rättsväsende i form av polis, åklagare, advokater, domstolar och kriminalvårdsinrättningar. Formerna för dessa insatser skall givetvis ständigt diskuteras. Men skall vi ha en politik som bryter brottskurvan nedåt krävs mycket mer. Det är mycket viktigt att minimera tillfällena till brott genom olika säkerhetsåtgärder. Det skulle kunna minska brottsfrekvensen, men inte brottsbenägenheten. Den preventiva huvudstrategin bör bygga på flera olika ansatser. Föräldrar och andra vuxna som har ansvar för barnuppfostran är alltså en viktig målgrupp i den effektiva politik som är möjlig att bedriva. Etiken levandegörs i samspel med andra människor och införlivas med vårt tänkande. Bäst fungerar den processen tillsammans med personer vi älskar och har förtroende för. Det är därför föräldrarna är så viktiga. De är i de allra flesta fall de som bäst förmedlar grundläggande värden till barnen. Men det kräver vardagstid tillsammans, eftersom det är i vardagliga situationer man löser konflikter och tränar samlevnad på ett naturligt sätt. Kvalitet kan inte ersätta kvantitet när det gäller tid hur gärna vi än önskar att det skulle vara så. Mer tid för barnen har en rad positiva följdverkningar såväl för barnen, de vuxna som för samhället. Familjens roll som etisk signalgivare och uppbyggare av den inre kontrollen är alltså av avgörande betydelse. anser därför att det behövs en förändrad brottsförebyggande strategi i syfte att systematiskt, långsiktigt och med stor tydlighet arbeta med informationsinsatser för att medvetandegöra föräldrar, och andra som har tillsyn över barn, om värdeöverföringens betydelse och om behovet av förstärkande av barns inre kontroll. Olika projekt pågår i landet där man bland annat genom utbildning och nätverksuppbyggnad, ska stödja vuxna i deras roll som förälder. Det är angeläget att de pengar som fördelas inte huvudsakligen läggs på forskning och utvärdering. menar att det är den konkreta utbildningen och stödet som sker i praktiken som ska prioriteras. vill därför satsa på föräldrautbildning. - kommunens ansvar för de unga En ung människa som begått exempelvis ett rån skall veta att samhället ser allvarligt på detta, oavsett hur gammal den som utfört rånet är. har kritik framkommit mot kommunernas socialtjänst. Ungdomar som dömts enligt lagen om vård av unga, LVU, sätts upp på en väntelista för att få plats på en institution. kan dessa ungdomar fortsätta umgås med gänget - följden blir att nya brott begås. har i motionen Unga lagöverträdare beskrivit problematiken och föreslagit åtgärder för att komma åt denna. Det finns också stark kritik, inte minst från polisen, att unga i många kommuner tillåts begå brott efter brott utan att över huvud taget griper in. Det finns de som hävdar att en del kommuner avsiktligt låter de unga fortsätta sitt destruktiva liv och väntar på att en eventuell LSU-dom (lagen om sluten ungdomsvård) faller. Dåär det inte längre kommunens betalningsansvar som träder in utan statens. Statistik från (SiS) bekräftar att valde endast i åtta fall av 88 att fortsätta vården enligt LVU (lagen om vård av unga) efter avslutad verkställighet av LSU, detta trots att det tydligt framgår i förarbetena till lagen om LSU att de unga skall beredas fortsatt vård enligt LVU efter verkställigheten. pressade situation måste tas på allvar och åtgärdas så att behandling enligt LVU kan fungera . Enligt uppgift i BRÅ:s rapport i 2001-2003är ungdomar den mest brottsaktiva gruppen i samhället. Bland unga mellan var 38 per 1 000 invånare misstänkta för brott. Bland unga mellan 18-20 var 33 per 1 000 invånare misstänkta för brott. Snittet för samtliga åldersgrupper visade att 14 per 1 000 invånare var misstänkta för brott. Ungdomar är alltså kraftigt överrepresenterade vad gäller brottslighet. Detta är alarmerande och visar på behovet av snabba och riktade åtgärder mot denna grupp. Nynazister försöker att etablera sig runt om i . Det nya är att de inte alltid arbetar med synliga symboler. Deras arbetssätt är raffinerat och på många orter är man ovetande om hur man ska hantera problemen. Rasistiska och nazistiska organisationer opererar på skolor och försöker värva medlemmar och sympatisörer. En av de viktigaste förebyggande insatserna är att förmedla kunskap om hur dessa organisationer fungerar och arbetar. Skolan har därför en nyckelroll i arbetet mot främlingsfientlighet och rasism. De nynazistiska organisationerna formar de unga snabbt och fungerar som en sekt. De som engagerar sig i dessa organisationer tar ofta avstånd från samhället, från föräldrar och kompisar. Organisationerna har en stark hierarki och är svåra att upptäcka. Hos i arbetar man med en strategi för att hålla fritt från nazism. Strategin bygger på en trestegsmodell som innebär ett samarbete med , , kriminalunderrättelsetjänsten (KUT), närpolisen samt åklagarmyndigheten. Tillsammans kartlägger de och följer upp extremisternas förehavanden och stör deras verksamhet. De samverkar med lokaluthyrare för att förhindra nynazistiska sammankomster. De utarbetar ett program för avhoppare som vill lämna en extremistisk rörelse och samverkar med fackföreningar för att förhindra att extremister får fotfäste där. Tillsammans bygger man upp nätverk i skolorna över hela länet i förebyggande syfte. De skapar också en polisiär stödfunktion för brottsoffer och vittnen och informerar medierna om hur arbetet fortskrider. Detta är en bra modell. Det behövs statliga insatser för att uppnå detta. Detta arbete har gett bra resultat och kan vara ett av de goda exemplen som andra brottsförebyggare i landet kan studera. anser att de rasistiska yttringarna och andra grova organiserade brott som drabbat samhället också måste bemötas med en effektiv lagstiftning. Därför anser vi det angeläget att deltagande i och stöd till rasistiska och kriminella organisationer ska förbjudas. Det är en nödvändig åtgärd för att komma till rätta med den grova kriminaliteten och bevara ett fritt demokratiskt samhälle. Krav på detta förs fram i motionen Grundlagsstöd för kriminalisering av enskilds deltagande i organiserad brottslighet. Skolan har stor betydelse då det gäller att förmedla värderingar och bygga en värdegrund. Därför har gång på gång betonat vikten av att skolan inte kan vara värdeneutral. Skolan har ett ansvar att föra etiska samtal och måste tidigt markera gränser för vad som är tillåtet och inte tillåtet, vad som är rätt och fel. Detta har aktualiserats mer än någonsin genom mobbningsdebatten som intensifierats . Skolan är ständigt föremål för debatt och samhället kan inte kräva att en skola som redan "går på knäna" ensam ska förebygga och vända trenden. Skolan är en spegel av samhället omkring. av så kallad värdeneutralitet diskuteras nu att införa etik som särskilt ämne på skolschemat. anser att etiken ska genomsyra all skolans verksamhet och inte enbart behandlas i ett särskilt ämne. Alkohol- och narkotikamissbruk - en väg in i kriminaliteten Många unga dricker hembränt och smuggelsprit. Den hembrända spriten är ofta billigare och lättare att få tag i för en person som ännu inte uppnått laglig ålder för att få köpa alkohol. Därför kan det vara effektivt att rikta in starka åtgärder mot dem som bränner hemma och/eller som säljer sprit till ungdomar. Detta tas upp grundligt i motionen Försäljning av hembränt. Tidiga alkoholvanor leder lätt över i andra drogvanor. De kräver mycket pengar vilket i sin tur leder till brottslighet. Att aktivt bidra till en uppskjuten eller förhindrad alkoholdebut har alltså stora fördelar. Barn uttrycker i flera rapporter en frustration över vuxnas brist på tid. Att tillsammans med kompisar använda droger kan bli ett substitut för denna brist. Närvarande vuxna som är beredda att ta tid att se, lyssna till och bekräfta barn och ungdomar är det bästa förebyggande arbetet. Nystart i kampen mot droger Tillgången till narkotika ökar och antalet ungdomar som prövar illegala droger har mer än tredubblats. Att det finns ett större utbud av droger, nya konsumtionsmönster och användningsområden och en mer tillåtande hållning till narkotika i olika ungdomsgrupper är en del av en internationell utveckling. utgör inte något undantag. Illegala droger förekommer allt oftare på diskotek och i andra nöjesmiljöer. För en del kopplas droger ihop med festande och party, för andra är droger ett sätt att fly bort från ett svårt vardagsliv. Många unga anser att konsumtion av droger är en del av att vara ung. Det är oroväckande att många ungdomar tror att det går att ha ett kontrollerat bruk av narkotika. som lämnade sitt betänkande konstaterade att narkotikapolitiken står inför ett vägval. De som testat narkotika har blivit fler konstaterade kommissionen. som tillgången på narkotika ökat och priserna sjunkit har det tunga missbruket ökat och resursfördelningen till de myndigheter som är satta att arbeta med frågan minskat. anser att detta är oacceptabelt och menar att en kraftfull nysatsning i form av engagemang, kompetens, ledning men framför allt resurser måste till. Narkotikamissbruket ökar, särskilt bland flickor. Det är svårt att upptäcka missbruk av LSD, ecstacy och kokain. Flera unga använder drogerna och sköter skolarbetet som vanligt. Men beroendet blir så stort att personligheten förändras. För att lyckas i arbetet att göra tidiga upptäckter och insatser måste samhällets attityd förändras. Det finns de som uppfattar familjen som ett hot mot den kollektiva solidariteten och andra som ser den som ett hot mot individen. Vi menar att familjen istället är samhällets största resurs när det gäller kampen mot drogerna. är det svårt att ge en människa under tidig hjälp när det finns misstanke om narkotikamissbruk. En stödinsats från samhället försvåras av de gällande reglerna om förbud mot kroppsbesiktning. Urin- eller blodprovstagning får inte göras och därmed kan inga åtgärder vidtas förrän missbruket är uppenbart. Följden blir att kopplas in först när narkotikamissbruket pågått . Den personliga integriteten ska värnas men inte till priset av mänskligt lidande. De bestämmelser som reglerar tvångsmedelsanvändningen mot barn är alltför restriktiva och en utvidgad tvångsmedelsanvändning påverkar inte de integritetsaspekter som angivits som skäl för att inte tillåta provtagning. Provtagning på ungdomar bör därför bli tillåtet vid allvarlig misstanke om narkotikamissbruk. Situationen har försvårats genom ett ökat utbud som insatserna minskat, kompetens, kontinuitet och samordning har gått förlorade. Det förekommer brister inte minst inom den vård och behandling som erbjuds missbrukare. De stödjande miljöerna bland barn och unga har också förändrats. Skolhälsovården har begränsats, fritidsgårdar lagts ned och fältarbetare dragits in. Det är inte möjligt att upprätthålla trovärdigheten i målformuleringar om ett drogfritt samhälle, om det inte omsätts i insatser. har vi ett alltför stort avstånd mellan narkotikapolitikens högt ställda målsättning och verkligheten. När det gäller förebyggande arbete är sambandet mellan kriminalitet och neuropsykiatriska funktionshinder värt att särskilt lyftas fram. I det skede forskningen befinner sig, har det blivit lättare att urskilja en rad riskfaktorer för framtida brottslighet. Det börjar bli möjligt att identifiera riskgrupper, naturligtvis utan att det för den skull i det enskilda fallet är möjligt att göra en prognos. En sådan grupp där risken för framtida brottslighet är avsevärt större än normalt, är barn med neuropsykiatriska funktionshinder. Det är också klarlagt att vuxna med sådana funktionshinder begår brott i en ovanligt stor omfattning. Såväl barn som vuxna med neuropsykiatriska funktionshinder bör alltså uppmärksammas på ett bättre sätt än vad som är fallet. Kunskapsläget måste snabbt förbättras och nya kunskaper tillämpas. I det allmänna arbetet för välfärd skulle detta kunna ske inom ramen för en nationell strategi för det brottsförebyggande arbetet bland barn och unga. Även inom en mer behandlingsinriktad kriminalvård är det nödvändigt att beakta sambanden mellan neuropsykiatriska störningar och kriminalitet. Kunskapen finns, eller håller på att tas fram och systematiseras. Enligt vår mening bör regeringen vidta åtgärder och arbeta fram en handlingsplan där kunskapen tas till vara i syfte att förbättra livskvaliteten för berörda grupper och minska brottsligheten. Väl fungerande ungdomsgårdar kan få ungdomar i riskzonen att ta sig ur sina gäng och skapa en positiv tillvaro. Tyvärr har många kommuner stängt sina ungdomsgårdar eller på grund av resursbrist inte kunnat upprätthålla ambitionen med dem. finns studier som till och med visar att ungdomsgårdarnas verksamhet kan få motsatt effekt, det vill säga leda till ökad kriminalitet, alkohol- och drogmissbruk. menar att frågan om ungdomsgårdar och fritidsgårdar är politisk. Att lägga ned ungdomsgårdar av besparingsskäl är inte ett bra alternativ. Problemen kommer att spridas och vi får sysslolösa unga som inte har någonstans att ta vägen. Det är inte sällan dessa som hamnar i gängbildningar. anser att mer resurser bör frigöras för att erbjuda kvalitativ verksamhet i en alkoholfri miljö. Att hindra återfall i brott - ett brottsförebyggande arbete Kriminalvårdens undersökningar med fokus på internernas bakgrund och sociala förhållanden visar att de intagna har en omfattande problematisk bakgrund. efter avtjänat straff har återfallit i brott. Av dem som döms för narkotikabrott återfaller mellan i brott efter avtjänat straff. Kriminalvårdens möjligheter att rehabilitera den intagne måste bli bättre. Verksamheten ska inriktas på att den dömde inte ska återfalla i brott. Handlingsplaner bör därför utarbetas i större omfattning i samarbete mellan internen och kvalificerad personal. Där ska konkreta, realistiska deletapper och mål nedtecknas i syfte att nå en successiv återanpassning. Vi tror att detta kan ge resultat i form av ökad självkänsla och bättre anpassningsförmåga till samhället utanför. ger utförligare i sin motion En reformerad kriminalvård förslag på hur man ska förbättra det förebyggande och rehabiliterade arbetet för dem som sitter på anstalt. Med mörkret följer en utbredd rädsla för att vistas utomhus och bli överfallen eller rånad. Mer än var fjärde person i vågar sig därför inte ut i mörkret. Det är en skrämmande hög siffra som redovisas, visar (SCB:s) publicerade rapport och ofärd . På frågan: "Låter du bli att gå ut när det är mörkt därför att du är rädd för att bli utsatt för våld?" svarar var sjätte invånare i ja, ofta eller . Bland kvinnor mellan i de tre storstäderna, , är siffran . Skillnaden mellan män och kvinnor är stor. I genomsnitt, i hela landet, har rädslan för våld ökat från 12 till . Därav står männens oro för en ökning från jämfört med kvinnornas där har ökat till . Många av de äldsta kvinnorna går aldrig utanför sitt eget bostadsområde om det är mörkt och undviker alltid vissa speciella platser. Det är viktigt att insatser görs för att motverka brottsligheten och otryggheten. Det finns många åtgärder som kan vidtas exempelvis att i större utsträckning bygga bort viss brottslighet. Överfallsvåldtäkter inträffar oftast när kvinnan är på väg hem från buss eller tunnelbana och passerar en mörk park eller ett grönområde.