mot · GS02N407 · 2004-10-05 00:00:00 — De allmänna samlingslokalerna är av stor betydelse för boende på landsbygden. Det finns fortfarande många orter som helt saknar samlingslokal men som är i behov av en sådan. Ofta är samlingslokalen liktydigt med byars och små samhällens identitet, sammanhållning och utveckling. Alla de många byutvecklingsgrupper som i regi enträget arbetar för sin bygds överlevnad och utveckling nyttjar ofta dessa samlingslokaler för sitt engagemang. Om demokratin, det offentliga lokala samtalet, ska frodas måste det finnas tillgång till lämpliga lokaler på rimligt avstånd. Mötesplatser för samtal skapar möjligheter till demokratisk skolning. Det var inte sällan på IOGT-logen, i frikyrkan eller i Folkets hus som det demokratiska intresset för många vaknade . Detta arv är värt att förvalta och föra vidare. Ofta utgör samlingslokalen också ett centrum för kulturell verksamhet av olika slag. I av rotlöshet utgör inte minst alkoholfria miljöer en positiv samlingsplats för våra ungdomar. Detta är viktigt att stödja. De ekonomiska betingelserna för allmänna samlingslokaler är kärva. Regeringen har dragit in resurser från anslagen till samlingslokaler vilket skapar brist på mötesmöjligheter i vissa delar av landet. Verksamheten är oftast ideellt driven och lokalt engagerade människor bidrar med många frivilliga arbetstimmar. De ringa medel som stat och kommun satsar ger därmed ett mervärde som skapar engagemang. föreslår därför i sin budgetmotion att ytterligare utöver regeringens anslag satsas på anslaget för samlingslokaler under utgiftsområde 17 för . förslag om ett grundservicepaket som ska sätta stopp för serviceindragningar inom småorts-, landsbygds- och glesbygdsområden bör beaktas. Förslaget innebär att posten och lanthandeln ska ta ansvar för en typ av grundservicepaket. Flera projekt stödda av EU-medel pågår ute i landet där syftet är att hitta möjligheter att rädda landsbygdsbutiken. Flera modeller med samordnad service prövas. Modellen med medborgarkontor där stora delar av den samhälleliga och privata servicen samlas, lanserades då kristdemokraten var civilminister. Post- och lantbrevbärare utgör en viktig funktion som i många bygder innebär en värdefull social kontakt för äldre och en omistlig hjälp för småföretagare. Behov finns också att hitta vägar till upphandlingsmodeller som gynnar de lokala småföretagen och den lokala miljön. Nuvarande upphandlingsförordningar gynnar storskalighet, ofta utan miljöhänsyn. Vid upphandling bör möjligheten att ställa krav utifrån miljöhänsyn, där även transportavstånden vägs in, stärkas. har i en regionalpolitisk motion föreslagit att lokala servicepunkter inrättas, vilketinnebär en samordning av gemensamma tillgångar för att med utgångspunkt i de lokala förutsättningarna garantera en grundservicenivå inom rimligt avstånd. Upprättandet av lokala nav bör ske i samarbete mellan lokalbefolkningen, bygderörelsen, näringslivet, kommunen och . Jord- och skogsbruk är hörnstenen för en levande landsbygd. vill göra en kraftfull satsning för att skapa rimliga och rättvisa konkurrensvillkor för jord- och skogsbruksnäringen. Jordbrukspolitiken är i sammanhanget mycket väsentligt också ur arbetsmarknads- och regionalpolitisk synvinkel. jordbrukspolitik syftar till fortsatt användning av åkermarken för livsmedelsproduktion eller energiråvara. Skogsnäringen är den bransch som svarar för de största nettoexportinkomsterna i vårt land. Skogsbruket och den därmed sammanhängande förädlingsindustrin är en viktig basnäring. De mindre sågverken på landsbygden måste värnas och ges möjligheter att vidareutvecklas. Lokal vidareförädling av befintliga naturresurser måste bättre stimuleras. Detta skapar arbetstillfällen. Den gemenskap och sammanhållning som ofta finns på landsbygden kan vara en resurs för att rationalisera näringarna. Samverkan mellan olika företagare kan därigenom vara en utvecklingsfaktor på landsbygden. Det kan handla om allt från gemensamma maskinparker till samverkan mellan branscher osv. Detta bör från samhällets sida ses som något positivt och ges goda förutsättningar. Därför bör en översyn göras av skatteregler och liknande legala/fiskala hinder som kan försvåra ett gemensamt brukande av maskiner och annat realkapital. 15Byskolan - livsnerven i byn Många byskolor hotas av stängning på grund av för få elever. Tyvärr är detta verkligheten för många glesbygdsboende inte minst i inland. Hur ska 6-åringar behöva färdas på dåliga grusvägar till tätortsskolan? Man kan också fråga sig hur lång en 6-årings arbetsdag får vara. Naturligtvis kan inte krav ställas på att kommunen ska fortsätta att driva en byskola med alltför få elever utan att den får specialdestinerade resurser för byskolan. Om föräldrar trots allt väljer att stanna kvar i byn som det är svårt att godta alltför långa resvägar till skolan för barnen, finns ett utrymme i skollagen för s.k. hemundervisning. Flera familjer i en by kan sannolikt samverka för gemensam egen undervisning av barnen med stöd från samhället. Stor restriktivitet föreligger från när det gäller att bevilja tillstånd till detta. Ett bättre alternativ är kanske att starta en fristående skola. Enligt regler måste antalet barn vara minst 20 om inte särskilda skäl föreligger. menar att tillämpningen av de dispensmöjligheter som finns när det gäller att starta en friskola med ett lägre elevantal i glesbygdsområden bör vara mer generösa. 16Rättssäkerhet även på landsbygden I takt med att det svenska rättsväsendet dragit sig tillbaka från närsamhället har landsbygden drabbats särskilt hårt. råder i praktiken "Vilda västern" på vissa håll i den svenska glesbygden. I storstäderna skaffar sig den som kan betala privat skydd medan "" får finna sig i villainbrott och annan kränkande vardagsbrottslighet. Ouppklarade brott, lång väntetid hos polisen, stängda polisstationer, ökad oro för överfall och inbrott samt vetskapen om att närmaste polis finns bort är den vardag många svenskar lever med. Ökningen av brottsligheten, framför allt den grövre brottsligheten, beror inte på otur. Det är en förutsebar konsekvens bland annat av en medveten socialdemokratisk nedrustning av polismakten i . Det enda sättet att bryta utvecklingen är en ny regering med en ny justitieminister. Med en kristdemokratisk regeringsmedverkan kommer rättsväsendet att få de resurser det behöver för att bekämpa brottsligheten även på landsbygden. Alla medborgare har rätt att kunna få hjälp av polis, även om man bor på landsbygden. Ett rättssamhälle kräver fungerande domstolar. Deras uppgifter är att handlägga mål och ärenden på ett rättssäkert och effektivt sätt samt att avkunna dom inom rimlig tid. Tingsrätternas förankring i sitt geografiska område har betydelse för åklagarnas, advokaternas, domarnas och nämndledamöternas kännedom om lokala förhållanden och ytterst för domstolens legitimitet. Regeringens målsättning är att skapa större domkretsar med färre tingsrätter. motsätter sig att små tingsrätter läggs ned. Om nedläggningarna fortskrider i enlighet med regeringens inriktning är risken stor att rättssäkerheten allvarligt äventyras. Jordbruket i de norra delarna av vårt land har på grund av klimatet och de stora avstånden en speciell problematik. Därför finns ett nationellt merkostnadsstöd till det norrländska jordbruket. Stödet har goda effekter när det gäller att behålla jordbruket och gynna landsbygdsutvecklingen. Regeringens senfärdighet med att i EU anmäla de av beställda höjningarna av de nationella merkostnadsstöden är anmärkningsvärd. Detta är särskilt oroande mot bakgrund av att jordbruksproduktionen minskar i norra . Ett av de största problemen i glesbygden är att kostnaderna för uttransport av livsmedel är höga på grund av den glesa befolkningen och att butikerna är små. tror att en höjd uttransportersättning skulle leda till ökad stabilitet och framtidstro. Även kostnaderna för kadaverinsamlingen är förhöjda i . Det vore önskvärt att denna kostnad ingick i beräkningen av underlaget för merkostnadsstödet i norra , vilket ej är fallet . Höga skatter och avgifter tillsammans med en svag regionalpolitik och frånvaro av en tillväxtpolitik värd namnet leder till ett delat . En ny politik måste utformas som kan stoppa flyttlassen och därmed lägga en bättre grund för en positiv utveckling i hela landet. För att detta skall kunna ske krävs att landsbygdens specifika förutsättningar för företagande och för nya servicelösningar beaktas. Vikten av en ny landsbygdspolitik, som ett eget politikområde, har också framhållits av i den tidigare nämnda utredningen om (SOU 2003:29). Landsbygdens resurser kan rätt använda bli basen för en framtida möjlighet för många människor att förverkliga sin önskan om ett liv på landsbygden. beslöt regeringen att tillsätta en särskild utredning med uppdrag att genomföra en översyn av roll och uppdrag inom den regionala utvecklingspolitiken. Utredningen mynnade ut i betänkandet "Mot en ny landsbygdspolitik" (SOU 2003:29). De slutsatser utredningen landar i stöder huvudsakligen synsättet att är för litet för att ha omfattande operativa uppgifter. anser att det nu är dags att byta namn på till . Detta för att tydligare staga upp landsbygdsaspekten i politiken. Landsbygdspolitik är inte synonymt med regionalpolitik eller glesbygdspolitik. som funnits har landsbygden avfolkats i allt större omfattning. har med andra ord haft för små möjligheter att värna landsbygdens intressen. Därför bör det nya ges utökade befogenheter och möjligheter till inflytande över den nationella politiken. Landsbygdsforskningen är tunn och splittrad och det finns egentligen inga starka miljöer för landsbygdsforskning. Enligt SOU 2003:29 är härvidlag jämförelsevis dåligt rustat. /bör utvecklas till ett centrum för att bedriva utredningsarbete och utveckla kunskap om landsbygdens utvecklingsprocesser. Därigenom skulle verket komma att utgöra en stark forskningsmiljö för landsbygdsforskning. anser att roll bör utökas i förhållande till dagens . bör förutom nuvarande uppgifter också ges i uppdrag att följa upp de landsbygdspolitiska målen och hur hänsyn tagits till landsbygdens behov. bör också ges en större operativ roll genom att få i uppdrag att genomföra pilotprojekt, exempelvis hur olika typer av verksamhet som passar landsbygdens behov kan utvecklas. Vidare föreslår att generaldirektör också ges uppdraget att vara landsbygdsombudsman. Denne bör ha till uppgift att försvara landsbygdens intressen gentemot andra intressen och verksamheter i landet. Ledamöterna i verkets styrelse skall utses efter sakkunskap och kompetens snarare än på partipolitiska meriter. von der Esch (kd) Skånberg (kd)