ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02L211 · 2004-09-20 00:00:00 — Pensioner och gode mäns arvoden tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att höja den inkomstgräns som gäller för att en person själv skall betala sin gode mans arvode. Man kan ha god man av flera skäl, till exempel för att man inte klarar av att sköta sin egen ekonomi. Enligt skall den som har en beskattningsbar inkomst som överstiger två basbelopp själv betala sin gode man. Om inkomsten är lägre står kommunen för kostnaderna. När pensionerna höjdes blev effekten att många precis nådde över två basbelopp och tvingas betala för sin gode man. Ett exempel är en person som 2002 hade en pension på , skatt och kvar att leva på . Kommunen betalade arvodet till den gode mannen på . hade samma person en pension på , skatt och kvar att leva på . Inkomstökningen efter skatt blev bara , men eftersom pensionen blev över två basbelopp tvingades personen i fråga att betala den gode mannens arvode på . Följaktligen fick personen totalt mindre att leva påän året före pensionshöjningen. Alla förstår att en sådan effekt måste rättas till. Antingen måste gränsbeloppet för hur hög pension man får ha innan man börjar betala god mans-arvode höjas eller måste någon annan ändring till så att den enskilde inte drabbas av dessa drastiska försämringar. Marginaleffekten är enorm från att betala noll kronor till trots att inkomstökningen bara är några hundralappar.
mot · GS02L212 · 2004-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ändring i trafikskadelagen så att full trafikskadeersättning inte utgår till rattfull. Om regeringen menar allvar med att ta krafttag mot rattfylleribrotten måste en ändring av trafikskadelagen göras så att full trafikskadeersättning inte utgår till rattfull. En sådan lagändring skulle ge en tydlig signal från samhällets sida om att bilkörning och alkohol inte hör ihop. och sitter på en krog . dricker diverse drinkar medan bara dricker mineralvatten. tar, trots att han är berusad, bilen hem medan går hem. kör av vägen och skadar knä, huvud och bryter en arm. halkar på vägen hem och skadar precis som knä, huvud och bryter en arm. Både och får ersättning från . Men får dessutom täckning för inkomstförlusten via trafikförsäkringen. Han får också ersättning för sveda och värk och om han får bestående skador även ersättning för invaliditet. Prejudicerande dom i ger med dagens lagstiftning rätt till denna ersättning. Det kan ske en jämkning så att full ersättning inte betalas ut om det finns vittne som kan intyga att körningen varit vårdslös. Givetvis är det i högsta grad vårdslöst att köra berusad. Stötande är det minsta man kan säga om dagens lagstiftning på området. Trafikskadelagens ersättningsregler behöver enligt min mening ändras så att full trafikskadeersättning inte utgår till en rattfull. Denna ändring bör genomföras skyndsamt. Skälet till att inget händer i på detta område är enligt utskottet att man avvaktar vad som skall komma fram inom EU på detta område. Vad jag har förstått handlar diskussioner på trafikskadeersättningsområdet om huruvida en passagerare som inte hindrat en berusad att köra skall omfattas av försäkringsskydd vid en eventuell olycka. Direktivet (KOM [2000] 244) påverkar inte de möjligheter som kan finnas i nationell lagstiftning om att jämka ersättning till den som av grov vårdslöshet medverkat till att han eller hon själv skadats. Därför anser jag att regeringen skyndsamt skall ändra trafikskadelagen så att full trafikskadeersättning inte utgår till rattfull.
mot · GS02L215 · 2004-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om brukanderegistrering i fordonsregistret. I kronofogdemyndighetens register finns knappt 1 000 barn restförda enbart för obetalda fordonsskatter och felparkeringsavgifter. Sammanlagt uppgår dessa skulder till ca . Bakgrunden till dessa skulder är att ca 4 000 barn födda är registrerade i vägtrafikregistret för innehav av knappt 5 000 fordon. Fordon som av förklarliga skäl används av någon annan. Ett sätt att komma till rätta med detta problem är att införa en brukanderegistrering för minderårig i vägtrafikregistret. Om ett fordon ska registreras på någon som är , så måste en brukare anges. Brukaren ansvarar då för att fordonsskatt, försäkring och parkeringsavgifter betalas. Om de inte betalas är det brukaren som görs betalningsansvarig. Systemet skulle innebära att inga barn längre registreras hos kronofogdemyndigheten för skulder som är att hänföra till fordonsinnehav och att vuxna själva fick så för sitt handlande, i stället för att skjuta över ansvaret på barnen. Det är därför angeläget att införa en brukandergistrering i fordonsregistret.
mot · GS02L216 · 2004-09-22 00:00:00 — Delat skadestånd med gärningsmannen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder gällande skadestånd. Kvinnor som misshandlats av sina män och fått skadestånd tilldömt tvingas att dela skadeståndet med sina män när de skiljer sig. Likadant är det när en förälder har misshandlat eller utnyttjat sina barn sexuellt och dömts till skadestånd. I en granskning som radions Eko-redaktion har gjort av 100 ärenden om kvinno- och barnmisshandel vid , visade det sig att en tredjedel av kvinnorna fortfarande var gifta när skadeståndet betalades ut och därmed riskerade att dela skadeståndet. I en fjärdedel av fallen med barnmisshandel var makarna gifta när skadeståndet betalades ut. En make kan inte bli skyldig att betala den andra makens skuld. Men ett skadestånd kan på olika sätt påverka egendomsfördelningen mellan makarna. Det finns jämkningsregler i vid bodelning, så lagstiftningen borde vara tillgodosedd. säger bl a att en fordran på skadestånd som en make har mot den andra maken eller någon annan undantas från bodelningen och ska inte ingå i det belopp som ska fördelas mellan makarna. Trots att det finns regler som är avsedda att undvika resultat som nämns här ovan har problemen inte försvunnit, det krävs av allt att döma ytterligare åtgärder. En möjlig linje kan vara att det tilldömda skadeståndet ses som enskild egendom och därmed inte kan tas med i de gemensamma tillgångar som ska delas vid bodelning.
mot · GS02L217 · 2004-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arvsrätt för kusiner. När Allmänna arvsfonden tillkom var motivet att nyttja de arv som saknade arvingar till behjärtansvärda ändamål. försvann arvsrätten för farfar, morfar samt deras barn. försvann också arvsrätten för kusiner. De personer som har arvsrätt efter en ogift arvlåtare är i första hand den avlidnes bröstarvingar (barn, barnbarn o s v). Om det inte finns några bröstarvingar går arvet till den avlidnes far- och morföräldrar och senare deras barn (d v s fastrar, mostrar och morbröder). Om någon gift person avlider, såär också den kvarvarande maken berättigad till arv. Om det inte finns någon efterlevande med ett släktskap som är så nära som ovan, så tillfaller arvet Allmänna arvsfonden. Den avlidnes kusiner har alltså ingen rätt till den avlidnes kvarlåtenskap, inte ens om de är dennes enda släktingar i livet. Kvarlåtenskapen går i stället till Allmänna arvsfonden. Vi menar att arvsrätten återigen skall utvidgas så att kusiner blir arvsberättigade. Många vuxna personer saknar en egen familj, de lever i singelhushåll, och värdet av släkten har med all sannolikhet ökat. Dessutom är det många människor som lever i tron att kusiner är arvsberättigade och därför inte upprättar något testamente. De avlider i tron att deras kvarlåtenskap går till den släkt man har och känner samband och tillhörighet med. Vår uppfattning är att det är oriktigt att staten skall träda in som "arvinge" om det faktiskt finns så nära släktingar som kusiner i livet. Något vi ocksåär övertygade är i överensstämmande med det allmänna rättsmedvetandet och den tro de flesta människor lever i. Arvsrätten bör därför utvidgas så att kusiner åter blir arvsberättigade.
mot · GS02L218 · 2004-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att beakta lämpligheten av gemensam vårdnad då våld och/eller övergrepp förekommit i familjen. skiljs 30 000 föräldrapar åt. Det berör 55 000 barn. I de allra flesta fall kommer föräldrarna överens om vårdnadsformen för barnen, men . antogs lagen om vårdnad, boende, umgänge. Den förutsätter att alla föräldrar som skiljer sig och har barn skall ha gemensam vårdnad, eftersom det anses bäst för barnet. I de fall föräldrarna inte kommer överens är det samarbetssamtal med huvudinriktning på att föräldrarna skall komma överens som gäller. I sista hand är det tingsrätten som fattar beslut om vårdnaden. Gemensam vårdnad och gemensamt ansvar om de gemensamma barnen är naturligt och en självklarhet. Men för alla separerade föräldrar med barn är det inte alltid det rätta. Många misshandlade kvinnor eller mammor till barn som utsatts för övergrepp kan vittna om utdragna och plågsamma vårdnadstvister. Man vill skydda sina barn från våld och tvingas i stället ofta höra att det är till "barnets bästa" med umgänge med fadern. Samarbetssamtal upplevs ibland av dessa kvinnor som styrande, ibland så inriktade på målet om gemensam vårdnad att samtalsledare och i senare skede domstolar de facto verkar bortse från tidigare händelser i familjens liv. Flera domar har avgivits där tingsrätten dömt gemensam vårdnad om barn, trots att det förekommit våld i familjen och/eller att någon förälder blivit dömd för sexuella övergrepp. Detta har trots att lagutskottet i samband med föräldrabalksreformen 1998 uttalat att "i de fall där den ena föräldern utsätter en familjemedlem för våld, trakasserier eller annan kränkande behandling, bör gemensam vårdnad mot en förälders vilja vara utesluten". Lagen är så fokuserad att i enskilda fall kvinnor uppmanats att lägga tidigare händelser bakom sig och i stället se framåt. Vi anser att lagen bör ses över så att barns rätt till trygghet och säkerhet går före målet om gemensam vårdnad mellan föräldrar.
mot · GS02L221 · 2004-09-23 00:00:00 — Harmonisering av yrkeskvalifikationer för fastighetsmäklare tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om harmonisering gällande yrkeskvalifikationer för fastighetsmäklare. Ett ämne som bör beaktas vid den utlovade utredningen av fastighetsmäklarlagen är hur nämnda lag kan anpassas till de villkor som kommer att gälla vid en verklig inre marknad för tjänster inom EU. Harmoniseringsfrågan är viktig inte minst med tanke på att Europeiska kommissionen nu lämnat ett förslag till ramdirektiv avseende tjänster. Detta tjänstedirektiv syftar till att släppa handeln med tjänster fri på EU:s inre marknad. En konsekvens av direktivet blir att utländska företag som utför fastighetsmäklaruppdrag i sitt hemland även skall kunna utföra motsvarande tjänster i . Under förslagets artikel 39 sägs att man skall vidta stödåtgärder för att uppmuntra till uppföranderegler som är förenliga med gemenskapsrätten och att detta särskilt skall gälla villkor för fastighetsmäklarnas verksamhet. En utveckling mot fri rörlighet av tjänster är positivt. Det är emellertid av stor vikt att en harmonisering av yrkeskvalifikationer för fastighetsmäklare sker med bibehållande av det konsumentskydd som utmärker den svenska modellen. I arbetar fastighetsmäklare enligt god mäklarsed och företräder såväl köparens som säljarens intressen. Fastighetsmäklaren upprättar också avtal för överlåtelse av fastighet. I ett flertal andra EU-länder är fastighetsmäklarens arbete avslutat i och med att en köpare till en fastighet hittats. Överlåtelsehandlingar och kontroller avseende fastighetens ägande utförs av en jurist eller notarie. Avseende utbildningen för fastighetsmäklare bör man i arbetet med att harmonisera yrkeskvalifikationerna för fastighetsmäklare verka för att fastighetsmäklarutbildningen ges som en generell utbildning samt att utbildningen blir treårig. Gällande utbildningen för fastighetsmäklare har i ett yttrande uttalat: "Kollegiet har identifierat ett behov att harmonisera kraven på yrkeskvalifikationer när det gäller fastighetsmäklare. pågår ett arbete inom ramen för den europeiska branschorganisationen för mäklare des professions Immobilières' (CEPI) och som innebär att det kommer att uppställas att slags harmoniserat branschkrav inom EU högskoleutbildning för att få verka som mäklare inom EU." Det svenska systemet är kostnadseffektivt och tryggt för konsumenterna. Harmoniseringsarbetet bör inriktas på att försöka implementera de för konsumenterna fördelaktiga regler som gäller i avseende dels fastighetsmäklarnas utbildning, dels deras kvalifikationer att hantera avtalsskrivandet.
mot · GS02L222 · 2004-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att tillsätta en utredning avseende besiktningsmans ansvar gällande överlåtelsebesiktning av fastighet. Jordabalken 4 kap. 19 § reglerar förhållandet mellan säljaren och köparen avseende fel i fastighet vid en överlåtelse. Köparen åläggs en omfattande undersökningsplikt. Säljaren har ansvar för så kallade dolda fel från köpet. Mäklaren utför ingen besiktning av fastigheten och har ingen skyldighet att undersöka fastigheten närmare. Det är säljaren som lämnar uppgifter om fastighetens storlek och skick. Det är inte möjligt att i efterhand ställa krav på säljaren för fel som skulle ha kunnat upptäckas vid en noggrann besiktning. Om en köpare saknar erforderliga kunskaper för att bedöma bostadens skick är det vanlig att en fackman, en så kallad besiktningsman, anlitas för besiktningen. Ett bostadsköp är för många människor den största affären de någonsin genomför. Det handlar om betydande ekonomiska belopp, och det är viktigt att bostaden motsvarar ställda förväntningar. I fall då en fastighet inte motsvarar uppgivet värde kan detta få långtgående konsekvenser. En fastighet med mögel- eller fuktskador, som inte uppmärksammats vid besiktning, riskerar att förlora sitt pantvärde, vilket kan leda till uppsägning av befintligt lån på fastigheten. Mot denna bakgrund är det lätt att förstå att besiktningsmannens insats kan bli av stor betydelse. Det förekommer emellertid att besiktningsmän genom avtal frånskriver sig ansvaret för besiktningen efter ett eller . Det är även vanligt att besiktningsmän genom avtal begränsar sitt ansvar till att gälla enbart gentemot beställaren. Vidare kan det vara svårt för konsumenten att få en klar uppfattning om vad besiktningstjänsten innehåller och om dess kvalitet. Erfarenhet visar att besiktningstjänster skiftar i både kvalitet och innehåll. Risken är därmed att konsumentskyddet varken är det önskade eller upplevda. har ett flertal utredningar genomförts om hur man kan säkra fastigheters kvalitet vid nybyggnation. Den övervägande andelen omsatta fastigheter är emellertid redan befintliga fastigheter. Trots detta är diskussionerna om hur man kan säkra konsumentskyddet vid köp av befintliga fastigheter mycket begränsad. Mot denna bakgrund är frågan om besiktningsmans roll och ansvar väsentlig. En utredning om besiktningsmans ansvar i konsumentskyddsperspektiv bör göras.
mot · GS02L223 · 2004-09-21 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring som innebär att rutinerna för fastställande av faderskap förenklas när föräldrarna till ett barn är ogifta. Enligt nuvarande lagstiftning måste en ogift man skriftligen bekräfta faderskapet till sitt barn. Bekräftelsen ska bevittnas av två personer och skriftligen godkännas av modern samt socialnämnden. Om modern är gift med en man vid barnets födelse anses däremot den mannen automatiskt som barnets far. har i tidigare betänkanden (bet. 2001/02:LU9, bet. 2003/04:LU11) avstyrkt motionsyrkanden med krav på införande av enklare former för fastställande av faderskap för ogifta fäder. Som motivering har utskottet anfört att den nuvarande ordningen ger betryggande garantier för att det verkligen är den biologiska fadern och inte någon annan som fastställs som far till ett barn. anser att rutinerna för fastställande av faderskap när föräldrarna är ogifta måste förenklas. Det finns ingen anledning att upprätthålla dagens byråkratiska procedur. Vi vill också framhålla att den nuvarande ordningen med en faderskapspresumtion då modern är gift inte alltid torde leda till att det verkligen är den biologiska fadern som presumeras vara far till barnet. Dessutom kan faderskapet fastställas under betryggande former på ett betydligt enklare sätt än vad som är fallet. Vi anser att föräldrarna redan på sjukhuset eller i samband med de första kontakterna med gemensamt skall kunna underteckna en försäkran om föräldraskap. Ett annat alternativ kan vara att föräldrarna gemensamt anmäler faderskapet till folkbokföringsregistret. bör endast utreda faderskap i fall där det finns oklarheter. vill sammanfattningsvis att begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring som innebär att rutinerna för fastställande av faderskap förenklas när föräldrarna till ett barn är ogifta. Regeringen bör återkomma med förslag om detta.
mot · GS02L225 · 2004-09-21 00:00:00 — Trossamfunds rätt att förrätta partnerskap begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring som innebär att trossamfund ges rätt att förrätta registrering av partnerskap i enlighet med vad i motionen anförs. 2I väntan på en könsneutral äktenskapslagstiftning principiella utgångspunkt är att partnerskapslagen ska avskaffas. Vi vill införa en äktenskapslagstiftning som gäller lika för alla, oavsett sexuell läggning. Vidare vill vi att endast den civila vigselceremonin ska vara juridiskt bindande och läggas till grund för de rättigheter och skyldigheter som är förenade med äktenskapet. I anslutning till den civila vigselakten skulle paret kunna välja att ha en ceremoni med religiös eller icke religiös innebörd. Så länge den nuvarande ordningen med en särreglering för homosexuella par består så vill vi dock att den befintliga lagstiftningen ska bygga på likställdhet mellan homosexuella och heterosexuella par. Enligt 1 kap. 8 § lagen om registrerat partnerskap (1994:1117) är lagfaren domare i tingsrätt eller den som har förordnat behörig att vara registreringsförrättare. Av lagen om rätt att förrätta vigsel inom andra trossamfund än (1993:305) framgår att annat trossamfund än under vissa förutsättningar kan ges tillstånd att förrätta vigsel. Frågor om tillstånd prövas av Kammarkollegiet efter ansökan av samfundet. Sedan tillstånd har givits får Kammarkollegiet förordna en präst eller någon annan befattningshavare inom samfundet att vara vigselförrättare. Enligt nuvarande lagstiftning ger staten således trossamfund möjlighet att erhålla "kollektiv" rätt att förrätta vigslar. Efter godkännande av Kammarkollegiet kan samfundet självt fördela uppdraget bland sina befattningshavare, som alltså får rätt att förrätta vigslar genom att tillhöra samfundet. Förfarandet för den som vill förrätta partnerskap är inte lika smidigt. Den person som vill ha ett sådant uppdrag måste i stället ansöka enskilt om detta hos vilket är ett betydligt krångligare förfarande. anser att det är en omotiverad och diskriminerande ordning att staten på detta sätt försvårar för de trossamfund som vill förrätta partnerskap. Staten bör i stället betrakta uppdragen att förrätta vigslar och att förrätta partnerskap som likvärdiga, och den relevanta lagstiftningen bör därför ändras. Regeringen bör återkomma med förslag till lagändring som innebär att trossamfund ges rätt att förrätta registrering av partnerskap.
mot · GS02L226 · 2004-09-22 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring som innebär att ett par som vill registrera partnerskap får möjlighet att söka dispens från 18-årsregeln i enlighet med det i motionen anförda. 2I väntan på en könsneutral äktenskapslagstiftning principiella utgångspunkt är att partnerskapslagen ska avskaffas. Vi vill införa en äktenskapslagstiftning som gäller lika för alla, oavsett sexuell läggning. Vidare vill vi att endast den civila vigselceremonin ska vara juridiskt bindande och läggas till grund för de rättigheter och skyldigheter som är förenade med äktenskapet. Så länge den nuvarande ordningen med en särreglering för homosexuella par består vill vi dock att den befintliga lagstiftningen ska bygga på likställdhet mellan homosexuella och heterosexuella par. Möjligheten att söka dispens från åldersgränsen för att ingåäktenskap i saknas i partnerskapslagen. vill självfallet inte att barnäktenskap ska vara tillåtna men menar att dispens i enlighet med ska kunna beviljas om det finns särskilda skäl. Vårt ställningstagande gäller rätten till en möjlighet att söka dispens även för homosexuella par. Enligt 2 kap. 1 § kan den man eller kvinna som är och önskar ingåäktenskap ansöka om tillstånd hos . Tillstånd får meddelas endast om det finns särskilda skäl. Den möjligheten saknas för ett homosexuellt par som önskar registrera partnerskap i lagen om registrerat partnerskap (1994:1117 § 3). I lagutskottets betänkande (bet. 1993/94:LU28) företas inte någon ingående behandling av dispensregeln. Där anförs att de i 2 kap. angivna äktenskapshindren, dvs. underårighet, nära släktskap och bestående äktenskap, bör ges motsvarande tillämpning på registrering av partnerskap. föreslog att skulle avslå en motion om möjlighet till dispens från 18-årsregeln vid registrering av partnerskap (bet. 2003/04:LU19). Utskottet hänvisade till avsaknad av beredningsunderlag men angav att ställningstagandet inte innebar att frågan en gång för alla skulle vara avgjord (bet. 2003/04:LU19 s.13). anser att de rättsliga skillnader som föreligger mellan dem som vill ingåäktenskap och dem som vill registrera partnerskap inte är sakligt motiverade. Skillnaden då det gäller möjligheten att ansöka om dispens från 18-årsregeln är en sådan särreglering som saknar objektiv grund. Det är uppenbart att lagstiftningen i detta fall bygger på fördomar mot HBT-personer. anser att ett homosexuellt par som vill registrera partnerskap ska ha samma möjligheter att ansöka om dispens som ett heterosexuellt par som vill ingåäktenskap. Detta får enligt vår mening ses som ett första led i införandet av en gemensam äktenskapslagstiftning där sexuell läggning och könstillhörighet är ovidkommande. Så länge nuvarande ordning med två skilda lagar är gällande vill att lagstiftningen i stället utgår från att likställdhet ska gälla mellan homosexuella par och heterosexuella par. En sådan ordning skulle undanröja de omotiverade rättsliga skillnaderna mellan makar och partners. Regeringen bör återkomma med förslag till lagändring som innebär att ett par som vill registrera partnerskap får möjlighet att söka dispens från 18-årsregeln.