mot · GS02So577 · 2004-10-04 00:00:00 — Utgiftsområde 9 Hälso- och sjukvård anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 9 enligt uppställningen: A 13:1 Tandvårdsförmåner m.m. 3 498 000 000 -500 000 000 A 13:2 Bidrag för läkemedelsförmåner 19 767 000 000 -2 450 000 000 A 13:3 Bidrag till hälso- och sjukvård -15 000 000 -108 000 000 -59 703 000 A 13:11 Nationell vårdgaranti (nytt anslag) +2 000 000 000 A 13:12 Medicinalstyrelse (nytt anslag) A 13:13 Åtgärder för att säkra sjukvårdens kvalitet (nytt anslag) A 14:1 Insatser mot aids -60 000 000 A 14:7 Folkhälsopolitiska åtgärder -40 000 000 A 14:8 Alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder A 14:10 medicin (nytt anslag) A 14:11 Lokalt folkhälsoarbete (nytt anslag) A 16:1 Personligt ombud A 16:4 Bidrag till viss verksamhet för personer med funktionshinder A 16:5 Bidrag till handikapporganisationer A 16:6 Bidrag till utrustning för elektronisk kommunikation -17 113 000 A 16:7 Bilstöd till handikappade -256 000 000 A 16:8 Kostnader för statlig assistansersättning 11 551 000 000 +1 900 000 000 -18 421 000 A 16:11 Bostadsstöd till funktionshindrade (nytt anslag) A 16:12 Hjälpmedelsgaranti (nytt anslag) A 17:1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken -25 000 000 A 17:2 Extra anhörigstöd (nytt anslag) -151 000 000 +1 770 476 000 Vi anser att regeringens tandvårdspolitik är såväl orättvis som ineffektiv. Särskilt gäller det införandet av högkostnadsskyddet för personer . Dels diskriminerar detta förslag yngre personer, dels är förslaget kostnadsdrivande och långt ifrån heltäckande ens för gruppen . I stället vill vi se ett renodlat högkostnadsskydd för samtliga åldersgrupper, ett förslag som utvecklas i vår tandvårdspolitiska motion (2003/04:So408) av m.fl. (m). Vi anslår därför under anslagspost 13:1 Tandvårdsförmåner m.m. Våra förslag på läkemedelsområdet under anslag 13:2 Bidrag för läkemedelsförmånen medför en successiv minskning av kostnaderna under de nästkommande åren. Förslagen utvecklas detaljerat i vår läkemedelspolitiska motion (2003/04:So386) av m.fl. (m). Vårt förslag beräknas kosta . Vi vill överlåta uppgifter till och även tillämpa fri prissättning för betydligt fler preparat än . försäljningsmonopol avskaffas stegvis och andelen receptfria produkter bör fördubblas.. För att garantera alla vård har vi tillsammans med de andra borgerliga partierna kommit överens om en nationell vårdgaranti som är fullt införd på tvåår och då gäller alla medicinskt motiverade diagnoser och vårdkedjans alla insatser. För detta ändamål avsätter vi för garantins införande under anslagspost 13:11 Ny nationell vårdgaranti , dvs. , och för , 2006. Det ger ett ordentligt tillskott för att klara av att korta vårdköerna som det borgerliga förslaget är den reform som behövs för att även hindra att vårdköer uppstår. Tillsyn och kvalitetskontroll på sjukvårdens område är av central betydelse för att garantera patienternas säkerhet och välfärd. Vi har föreslagit en ytterligare förstärkning av den oberoende tillsynen på området genom inrättandet av en särskild medicinalstyrelse. Medicinalstyrelsen skall utnyttja resurser som finns i nuvarande , som redan har en organisation uppbyggd för tillsynen. Budgetmedel skall därför överföras från till ett nytt anslag. Vi baserar överföringen på den senast beräknade kostnaden för tillsynsdelen, vilken enligt årsredovisning beräknas till . Vi vill också satsa på utveckling av de kvalitetsregister som redan förvaltar. Motsvarande system för kvalitetssäkring bör introduceras i den öppna vården, vilket i praktiken kräver en successiv övergång till elektroniska patientjournaler för såväl öppen som sluten vård. Detta journalsystem bör baseras på en nationell standard och vara obligatoriskt för samtliga vårdgivare. För att möjliggöra denna satsning på instrument för kvalitetsuppföljning inom vården avsätter vi 2005. I denna satsning ingår också resurser för att ackreditera vårdgivare och garantera patienternas rättigheter. Den verksamhet som av medicinsk metodik bedriver har stor betydelse för sjukvårdens utveckling. SBU utvärderar metoder för diagnostik, behandling och rehabilitering. SBU:s rapporter är av god kvalitet och spridningen av dessa har ökat, även om det vore önskvärt med ännu bättre informationsspridning. Vi avsätter därför under utgiftspost 13:4 utöver regeringens förslag. Dessa resurser bör användas för att informera om och öka spridningen av SBU:s rapporter i den svenska sjukvården. För att även fortsättningsvis skall ligga i forskningsfronten vill vi skapa vad vi kallar ett svenskt och hälsa. Institutet skall kraftsamla och möjliggöra ny tvärvetenskaplig forskning, men också fördjupa forskningen inom olika discipliner med anknytning till hälsa och sjukvård i vid mening. Medel till institutet anvisas under utgiftsområde 16. För detta ändamål bör medel frigöras i första hand från forskningspolitiken. Långsiktigt sett ligger den stora potentialen för förbättrad hälsa i nya landvinningar på bl.a. det medicinska området. Regeringen står för en hälsopolitik som tydligt bygger på en idé om kollektiva lösningar på enskilda människors problem. Idealet för denna politik är det hälsosamma samhället i stället för hälsosamma individer. Dessa generella lösningar tenderar ofta att ha en tillrättavisande och moraliserande karaktär - inte utan risk för kontraproduktiva effekter. Vi ifrågasätter med fog både dess nytta och kostnadseffektivitet. Vi är av den övertygelsen att stora generella upplysningskampanjer eller liknande inte duger för att komma till rätta med hälsorelaterade problem som är orsakade av enskilda människors levnadsmönster, livsstil och villkor. Vi vill att människor erbjuds något bättre där den enskilde i största möjliga mån kan bemötas direkt. Det är också en nödvändighet om hälsofrämjande insatser skall ha avsedd verkan. Därför måste generaliteten i insatserna bytas ut mot regionalt och lokalt folkhälsoarbete och riktade specialinsatser. Till förmån för detta bör den centraliserade styrningen minska kraftigt. Anslaget 14:4 bör därför successivt sänkas; med . Inriktningen bör vara att är helt avvecklat vid utgången av . I stället vill vi se ett och hälsa. För att stimulera framväxten av riktade insatser och regionalt och lokalt hälsoarbete vill vi anslå sammanlagt till anslagspost 14:11 Lokalt hälsoarbete. En stor del av de medel som regeringen avsätter under 14:7 fördelas enligt kriteriet om verksamhet i minst tio län för att kvalificera för statsbidrag. Detta är något som drabbar vissa ideella organisationer, exempelvis i och Terrafem, som bedriver rikstäckande jourtelefonverksamhet. Det handlar om värdefull verksamhet som inte passar in i regeringens fyrkantiga organisationsmallar. Vi är kritiska till ett sådant kriterium då vi prioriterar kvalitet framför kvantitet. Riktade insatser är att föredra t.ex. mot ett tillfälligt problemområde eller i samband med läkarbesök. Det påvisar t.ex. SBU i en utvärdering av rökavvänjningsmetoder. Därför anser vi att en betydande andel av resurserna till folkhälsoåtgärder skall ha en tydlig geografisk eller hälsomässig inriktning för att uppnå bäst möjliga nytta och kostnadseffektivitet. En rad organisationer har kommit att betyda alltmer för många människors trygghet. Till skillnad från myndigheter står ideella organisationer för en mer lättillgänglig, individanpassad och riktad verksamhet. Det är inte bara ett djupt engagemang som är karakteristiskt för dessa organisationer utan också en allt större professionalitet. Vi anser att det är angeläget att dessa organisationer och dess volontärer kan stöttas på ett bättre sätt än . Vi vet genom konsumentundersökningar inom olika landsting att konsumenterna använder sig alltmer av alternativ/integrativ medicin och att behovet av att kunna välja behandlingsmetod på lika villkor ökar kraftigt. Eftersom det är möjligt att etablera sig som utövare, utan att kunna redovisa yrkeskunskaper eller resultat, är det svårt för konsumenterna att välja rätt. Det behövs därför ett nationellt centrum för alternativ/integrativ medicin i . Det skulle innefatta forskning och utbildning som ges på universitetsnivå. Vi vill därför anslå under anslagsposten 14:10 medicin. Missbruk av alkohol är utan tvivel ett av våra allra största samhällsproblem. De nya förutsättningarna för alkoholpolitiken - bl.a. öppna gränser och ett nytt konsumtionsmönster - kan bara hanteras med en väl underbyggd och hos folkflertalet förankrad alkoholpolitik. Vi har hävdat att det bästa sättet att få ett ansvarsfullt förhållande till alkohol är genom riktad upplysning och information. Regeringen har avsatt medel för genomförande av den nationella handlingsplanen för alkoholpolitiken. Regeringens handlingsplan omfattar bl.a. åtgärder som syftar till ansvarsfulla och måttfulla alkoholvanor och omedelbar hjälp åt dem som har alkoholproblem. Regeringen tillsätter också medel för genomförandet av den nationella handlingsplanen mot narkotika. Vi är kritiska mot arbetssättet med storskaliga handlingsplaner och anser att handlingsplanen mot narkotika inte gör skäl för namnet. Den är en skrivbordsprodukt utan vare sig åtgärder eller förankring i verkligheten. Vår kritik presenteras i motion 2003/04:So422 av m.fl. Med ett avvecklat detaljhandelsmonopol för Systembolaget blir det också naturligt att lägga ned , vars uppgift är att pröva frågor om vilka varor som skall få finnas med i detaljhandelsmonopolets sortiment. I ett avreglerat system skulle varje butik få ta hem de varor som just deras kunder efterfrågar. Mot bakgrund av den senaste tidens allvarliga utveckling på narkotikaområdet anser vi att kraftfulla åtgärder för att förhindra missbruk är nödvändiga. Vi avsätter därför mer än regeringen under anslaget 14:8 Alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder. Insatserna skall särskilt riktas så att nyrekrytering av missbrukare förhindras. Vi anser att satsningarna på arbetet mot hiv/aids måste öka i stället för att stagnera eller urholkas. Situationen har länge varit allvarlig i många av tredje världens länder men blir nu alltmer akut även i vårt direkta närområde runt . Vi anser att ett kontinuerligt arbete liksom en hög beredskap för insatser både i och utomlands krävs. Vi satsar därför via anslaget 14:1 Insatser mot aids utöver vad regeringen anslår för att kunna säkerställa ett fortsatt kraftfullt hivpreventivt arbete. En grupp med särskilt behov av stöd är personer med allvarlig psykisk sjukdom, exempelvis schizofreni. Deras behov försummas ofta när olika huvudmän försöker undvika kostnader genom att skjuta över ansvaret på andra. påvisar modern psykiatrisk forskning vikten av tidiga interventioner vid begynnande psykoser. En verksamhet som syftar till att samordna insatserna från olika huvudmän är därför värdefull. Erfarenheten har också visat att ideella organisationer bedriver en värdefull verksamhet med personliga ombud. Kommuner som beviljas statsbidrag för verksamheter med personligt ombud kan överlåta driften av verksamheten till en entreprenör som kan vara en frivilligorganisation. Kommunen kvarstår dock som huvudman för verksamheten och som ansvarig för att redovisa till /hur statsbidraget använts och hur verksamheten utvecklats. Flera tragiska händelser visar att behovet av samordning av insatserna inom den psykiatriska vården är akut. Vi anslår därför Personligt ombud . Regeringen förespråkar en handikappolitik som bygger på monopol och generella lösningar som alla med funktionshinder - oavsett egna önskemål - förväntas anpassa sig till. Stödet bör vara mångsidigt och anpassas till den enskildes särskilda förutsättningar. Den som har ett funktionshinder skall ha möjlighet att påverka sin egen situation, t.ex. genom att kunna välja vårdpersonal, omsorgsform och hjälpmedel. Den närmare inriktningen av vår politik framgår av vår kommittémotion 2003/04:So487 av m.fl. (m). Under anslag 16:4 Bidrag till viss verksamhet för personer med funktionshinder fördelas en lång rad bidrag till olika verksamheter som underlättar tillvaron för många funktionshindrade. Det handlar t.ex. om rikstolktjänst, bidrag till hjälpmedelsutställningar, bidrag till ledarhundar m.m. Dessutom får handikapporganisationerna under detta anslag ett bidrag till sina rekreationsanläggningar. Vi förordar att stödet till dessa anläggningar höjs med . Skälet till vårt förslag är att vi anser att det är centralt att personer med funktionshinder och deras anhöriga ges goda möjligheter till rek- reation vid anläggningar som är särskilt anpassade för specifika funktionshinder. Vår uppfattning är att alla organisationer - även de som representerar mycket små grupper av handikappade eller som väljer att inte samordna sin verksamhet inom ett större kollektiv - skall ha rimliga möjligheter att arbeta som självständiga organisationer. Vi vill därför tillföra ytterligare medel till anslaget för bidrag till handikapporganisationer. Dessa extra medel skall riktas särskilt till mindre handikapporganisationer som arbetar oberoende av de stora samarbetsorganen inom handikapprörelsen. Under anslag 16:5 Bidrag till handikapporganisationer vill vi därför skjuta till utöver regeringens anslag. Assistansersättningens syfte är att garantera funktionshindrades rätt att vara integrerade i samhället. Vi anser att insatser och stöd till funktionshindrade skall utföras individuellt. Stödet skall riktas direkt till enskilda människor och inte gå omvägen över kommunen. Vi vill därför återföra det ekonomiska ansvaret för assistansersättningens första till staten. Detta innebär att höjer anslaget 16:8 Kostnader för statlig assistansersättning med . I samband med behandling av diskrimineringslagarna framförde vi förslaget att slå ihop flera olika ombudsmannaverksamheter - varav en är - till en enda myndighet. Den nya myndigheten bör tilldelas anslag under utgiftsområde 14. Det anslag som anvisas där bör innefatta särskilda medel för kartläggning av hur kommunerna följer upp för funktionshindrade. Således skall något anslag till inte tilldelas under utgiftsområde 9. För att undvika socialbidragsberoende för funktionshindrade och för att underlätta för kommunerna ekonomiskt, anser vi att ett särskilt bostadsstöd för funktionshindrade bör inrättas. Vi föreslår därför en ny anslagspost, 16:11 Bostadsstöd till funktionshindrade, som tilldelas . En av de grundläggande förutsättningarna för att funktionshindrade skall ha en reell möjlighet att leva ett så normalt liv som möjligt är en god tillgång till olika slag av hjälpmedel. Vi har under ett flertal år föreslagit att en hjälpmedelsgaranti skall införas. Den konkreta utformningen av hjälpmedelsgarantin måste bli föremål för särskild utredning där noggranna analyser och avvägningar görs. Enligt vår uppfattning finns dock redan nu anledning att pröva införandet av en statlig hjälpmedelsgaranti, omfattande de hjälpmedel som finansieras med statliga anslag. Till att börja med vill vi slå samman anslag 16:6 Bidrag för viss elektronisk utrustning och anslag 16:7 Bilstöd till en hjälpmedelsgaranti. Åldersgränsen för bilstödet bör avskaffas för personer som behöver bilen i sitt arbete. De särskilda anslagen till bilstöd och alternativ telefoni överförs till ett nytt anslag; 16:12 Statlig hjälpmedelsgaranti. Hjälpmedelsgarantin tillförs dessutom extra jämfört med regeringens förslag. I omsorgen om äldre och sjuka behöver större hänsyn tas till dem som vårdar och stödjer en anhörig/närstående. Stödet måste fokuseras på att förebygga utbrändhet och förbättra livskvaliteten. Stödet måste också vara tillgängligt, av god kvalitet och finnas i flera former. Detta ha vi närmare utvecklat i motion 2004/05:So594. Vi avvisar regeringens satsning på på anslag 17:1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken. I stället vill vi tillföra till det nya anslaget 17:2 Extra anhörigstöd. Dessa resurser bör användas för att stödja projekt som syftar till att förbättra situationen för anhörigvårdare. Verksamheten vid fungerar inte tillfredsställande, vilket också framgår av skrivelse 2002/03:RR9 från revisorer. Påföljden sluten ungdomsvård tränger ut andra nödvändiga placeringar. Situationen är enligt vår uppfattning inte hållbar. Den slutna ungdomsvården bör enligt vår uppfattning överföras till kriminalvården. Överföringen innebär att anslag 18:2 kan minskas med för . Vi anser det angeläget att nu genomför nödvändiga strukturåtgärder för att kunna leva upp till det ansvar man har fått. Detta är viktigt inte minst med hänsyn till Institutionsstyrelsens monopolställning gentemot kommunerna. Om förbättringar inte sker måste frågan om Statens institutionsstyrelses monopolställning tas upp till ny prövning.