ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02So247 · 2004-09-20 00:00:00 — Nollvision mot självmord bland unga tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att arbetet mot självmord skall intensifieras och att målsättningen skall vara ett betydligt bättre förebyggande av suicid bland unga. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att självmordsförebyggande arbete behöver genomföras inom högstadiet och gymnasieskolan.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stödet till SPES, för suicidprevention och efterlevandestöd, skall öka. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Prevention av psykisk ohälsa samt självmordsförebyggande åtgärder blir ett högskoleämne.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stödet till NASP, Nationellt centrum för suicidforskning och prevention av psykisk ohälsa, skall öka. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att organisationen skall ges status av anhörigförening. 1 Yrkandena 2 och 4 hänvisade till UbU. Trots att har visat en positiv utveckling med en minskning av antalet självmord totalt, har de inte minskat bland ungdomar mellan 13 och17 år. Det är oroväckande och måste åtgärdas! Förklaringarna till denna utveckling kan vara många. Inte minst upplever ungdomar ökade krav på sig själva och de har färre att prata med om hur de mår. Självmord är den vanligaste dödsorsaken i i åldrarna ! dör över så många genom självmord som i trafikolyckor. tar en svensk tonåring sitt liv! Självmordsbeteende innebär ett stort lidande även för anhöriga. Både familj och vänner, men även klasskamrater och lärare drabbas. Det är svårt att föreställa sig något värre än att en ungdom tar sitt liv. Sorgearbetet efter ett självmord är ofattbart svårt för de anhöriga. Utöver psykiskt och fysiskt lidande leder det också till omfattande ekonomiska svårigheter och kostnader för den enskilde och för samhället. Självmord eller suicid är ett folkhälsoproblem som behöver mötas på flera olika sätt. Det finns kunskap om förebyggande arbete och den behöver spridas till de personalgrupper som möter suicidnära människor, deras närstående och dem som gör försök att ta sina liv. Det är viktigt att t ex kunna möta ungdomar med existentiella problem och självmordstankar. Det finns även bra material, t.ex. filmen , som kan användas vid information bland ungdomar. NASP (Nationellt centrum för suicidforskning och prevention av psykisk ohälsa) och SPES (anhörigföreningen för suicid prevention och efterlevandes stöd ) har ett nära samarbete och arbetar jämsides med information och upplysning.
mot · GS02So251 · 2004-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stimulera framväxten av fler pojkmottagningar. För många ungdomar spelar ungdomsmottagningarna en viktig roll. Vid mottagningarna finns kompetens av framför allt medicinsk men ofta också social karaktär. Där kan unga, i tonåren eller , på ett naturligt och lättillgängligt sätt och på sina villkor få stöd och hjälp med sin utveckling och sina funderingar kanske främst när det gäller sex- och samlevnadsfrågor. Undersökningar visar emellertid att de som oftast besöker ungdomsmottagningarna är flickor. Pojkarna har ofta inte lika lätt att hitta dit. Det handlar knappast om att pojkar skulle ha färre anledningar att uppsöka ungdomsmottagningarna. Tvärtom har många pojkar behov av stöd och hjälp inte minst på grund av de krav och rollmodeller som media ställer på unga män. Det har spekulerats i orsakerna till att pojkar inte gärna söker upp ungdomsmottagningarna. Möjliga orsaker har angetts vara att det enbart finns kvinnlig personal eller att en särskild metodik behöver användas i kommunikationen med de unga männen jämfört med de unga kvinnorna. Betydelsen av manlig personal, i all synnerhet i då fler ynglingar växer upp utan sunda manliga förebilder, kan inte heller nog betonas. På flera håll har detta delvis lösts genom inrättandet av särskilda pojkmottagningar dit unga män kan vända sig. Där kan finnas manlig personal och en metodik som låter pojkarna vara pojkar. För att tillgodose de unga männens behov av stöd bör staten ta ansvar för att uppmuntra och stödja uppbyggnaden av pojkmottagningar i hela landet. Det bör ge regeringen till känna.
mot · GS02So253 · 2004-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att minska barns och ungdomars tillgänglighet till spelautomater. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att följa det förslag till ökade anslag som har lagt fram för att kunna finansiera åtgärder som skall leda till ett minskat spelberoende. Allt fler människor blir spelberoende och det är framförallt ungdomar, invandrare och män som drabbas. Det visar sig också att låginkomsttagare spenderar så stor andel av sin disponibla inkomst på spel som höginkomsttagare. har spelmarknaden expanderat med flera nya spelformer, bland annat har fyra nya kasinon tillkommit, utländska spelarrangörer har etablerat sig via Internet och vinsttak och utdelningar har höjts. Allt detta talar för att problemen med spelberoende sannolikt inte har minskat. Omsättningen inom den svenska spelmarknaden var (). I genomsnitt använder varje svenska av sin disponibla inkomst till spel och lotterier. Marknadsföringen av spel är aggressiv och enligt Lotteriinspektionen satsar spelbranschen mer än per dag på sin marknadsföring. Det beräknas finnas minst 100 000 personer med spelproblem i . av dessa är patologiskt spelberoende och behöver betydande stödinsatser. Staten får in från de olika spel där staten är delägare. fick 14 miljoner av staten för satsningar på till exempel öppenvård och forskning. Kommunernas kostnad för behandling av spelmissbrukare uppgår till . För denna behandling får de inga extra intäkter från staten. har lagt fram ett handlingsprogram för att motverka spelberoende. Enligt behövs det för att finansiera åtgärder för att minska de negativa effekterna av spelproblemen. Dessa medel bör fördelas mellan förebyggande insatser, vård och behandling samt forskning. Åtgärder som föreslås i handlingsprogrammet är bland andra: Information till ungdomar, föräldrar och allmänhet om riskerna med barns och ungdomars spelande. Förbättrade möjligheter till vård och behandling för spelberoende. Riktade utbildningsinsatser till 6 000 personer som yrkesmässigt kan komma i kontakt med spelberoende. Bättre kontroll av åldersgränser på spelautomater för att skydda barn och ungdomar. Minskad tillgänglighet till värdeautomater genom tekniska åtgärder. I kyrkliga sammanhang har man solidariskt stöttat och hjälpt medmänniskor som inte klarar av alkohol eller narkotika. En spelberoende person har ett mönster som liknar en alkoholists och behöver därför också vår hjälp och stöttning. Många kristna och andra frivilligorganisationer gör ett beundransvärt arbete med att hjälpa människor som hamnat i olika beroenden och är värda all uppskattning och stöttning även från statligt håll. Det borde vara en självklarhet att staten avsätter en större del än vad som sker av sina intäkter från spelverksamhet till att på olika sätt motverka spelberoendet och att frivilligorganisationer får del av dessa statliga medel till sin verksamhet mot spelberoende.
mot · GS02So254 · 2004-09-17 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sprutbytesprogrammen. Med ett tydligt samfällt agerande från samhället och i samverkan med frivilligorganisationerna kan målet om ett ett narkotikafritt samhälle uppnås. lagstiftning och olika myndigheters beslut måste verka i samma riktning för att få maximalt genomslag. Ett sprututbytesprogram är knappast det rätta hjälpmedlet för att uppnå målet. Det riskerar i stället att skapa en polarisering mellan och sprutbytesprogrammen. Det riskerar även att flytta fokus från motivering, avgiftning och behandling till sprutbyte som stödjer ett fortsatt missbruk. I debatten kring införande av sprutbytesprogram har det inte klargjorts om narkotikalagens regler om injektionssprutor och andra föremål som är ägnade att användas för missbruk ska utgå för partiellt område eller i sin helhet. Ett geografiskt partiellt undantag från narkotikalagen ger besvärande gränsdragningsproblem. Vidare visar en pilotstudie i på att kanyler som delas ut gratis till missbrukare återanvänds upp till fem gånger. Sprututbytesprogrammet förhindrar med andra ord inte spridning av hiv och hepatit utan bidrar till en ökad spridning. poängterar att programmet "inte haft någon effekt på smittspridningen av HIV eller hepatit B och C". behöver utveckla missbruksvården på ett aktivt sätt, fler behöver hjälp att lämna sitt missbruk. Arbetet med att såväl stärka tillgången till kvalificerad vård som att få vårdkedjan för missbrukare att hålla är viktigt. Motivationsarbete, avgiftning samt behandling och uppföljning ska kunna erbjudas. Likaså bör vårdpersonal få tillgång till utbildning som är anpassad till det vårdbehov de möter under sitt arbete. Sprututbytesprogrammen bidrar inte till att antalet vårdplatser ökar. Programmen har inte någon positiv effekt för att uppnå ett narkotikafritt samhälle.
mot · GS02So255 · 2004-09-20 00:00:00 — Utbildning av personliga assistenter tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utbildning av personliga assistenter. LASS-reformen med personliga assistenter har betytt mycket för att ge människor med olika funktionshinder möjlighet till ett mer självständigt liv. Att vara personlig assistent är ett viktigt och ansvarsfullt arbete. Assistenterna måste ges goda möjligheter att utbilda sig. Det är viktigt både för dem själva och för deras uppdragsgivare. Jag vill i den här motionen peka på ett problem när det gäller assistenternas utbildning. Enligt nuvarande regler måste utbildningspengarna användas . Erfarenheten visar att det i många fall är alldeles . En lösning är att förlänga tiden. En annan som bör övervägas är att utbildningspengarna placeras i en pott som den funktionshindrade sedan kan använda på ett friare sätt än vad som är fallet .
mot · GS02So256 · 2004-09-23 00:00:00 — Översyn av 10 § lagen om rättspsykiatrisk vård tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av 10 § lagen om rättspsykiatrisk vård. I 10 § i aktuell lag ges bestämmelser om permission för de som genomgår rättspsykiatrisk vård efter beslut enligt 31 kap. 3 § om särskild utskrivningsprövning. Innehållet i paragrafen innebär att permission kan ges för visst tillfälle eller för vissa återkommande tillfällen. Det är också möjligt att ge permissioner för om det är ett led för att förbereda för tvångsvårdens upphörande. Det är således inte möjligt att ge permission till vårdtidens slut. Detta innebär att man inte kan ge längre permissioner om det inte finns en förutsägbar prognos att patienten kommer att skrivas ut efter permissionstidens utgång. Före var det möjligt att ge permission till vårdtidens slut, utan att det fanns någon prognos att tvångsvården skulle upphöra. Fördelen med ett sådant system var att patienter som levde under socialt och medicinskt ordnade förhållanden kunde ges långvariga permissioner, även om ansvarig läkare var klar över att patienten inte skulle kunna skrivas ut. För permissioner kunde ansvariga läkare ställa upp de regler som patienten skulle iaktta under permissionen och även utöva kontroll att reglerna efterlevdes. Misskötte sig patienten kunde denne omgående återföras till sjukhuset. Genom de lagregler som gällde före kunde patienter som i och för sig aldrig eller i varje fall inte förväntas bli utskrivna få vistas utanför sjukhuset under kontrollerade förhållanden - ett system som var betydligt humanare än dagen system. Det finns därför skäl att ompröva 10 § lagen om rättspsykiatrisk vård.
mot · GS02So257 · 2004-09-22 00:00:00 — Bidrag till statliga tolkcentraler tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förändring av den statliga fördelningen av bidraget till landstingens tolkcentraler. fattas flera hundra dövtolkar i landet. Behovet är stort, men resurserna är knappa. Många döva hamnar i kläm på grund av ett orättvist och snedvridet system i den statliga fördelningen av resurser. har staten delat ut pengar till landstingens tolkcentraler. De statliga bidragen delas lustigt nog inte ut efter behov, alltså efter antalet brukare i länen, utan efter antalet invånare ett län har. Detta gör att länen får olika mycket pengar per brukare. Den statliga fördelningen av bidragen är därför mycket snedvriden och orättvis och ger ett system som utgår från felaktiga grunder istället för faktiskt behov. Det finns många utbildningar för döva och hörselskadade i , vilket har lett till att det bor många döva i länet. Det bor lika många döva i län som i , ungefär 1 500 personer. får ett statligt bidrag för tolkar på medan endast får 4 miljoner. får nästan fyra gånger mer resurser än trots att det finns samma behov i båda länen. Detta är en enorm snedfördelning som gör att verksamheterna lever i helt olika verkligheter och förutsättningar. Brukarna i de olika länen får därmed helt olika villkor trots att de har samma rättigheter. Snedfördelningen i bidragsfördelningen har lett till att många med behov av tolkhjälp i län inte har fått det på grund av för lite resurser. De med behov har rätt till hjälp men kan alltså inte få det på grund av statens orimliga beräkningsgrund. Detta kan inte få fortsätta. Bidraget måste ges efter behov och inte efter antalet invånare. För sedan gjordes en utredning för att belysa dagens snedfördelning. Det blev en mindre diskussion kring problematiken men den tystnade snabbt och det blev ingen förändring. Det går inte att skjuta problemen framför sig och ideligen lägga över dem i nya utredningar. För att komma tillrätta med denna felaktiga och orättvisa snedfördelning måste systemet ändras omgående så att döva kan få den hjälp och det stöd de behöver i sin dagliga verksamhet. Bidraget till landets tolkcentraler skall fördelas efter behov och inte efter antalet invånare. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GS02So259 · 2004-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ändring av alkohollagen vad gäller servering i foajé till teater eller konsertlokal. I alkohollagen 7 kap. 8 § angående tillstånd för servering till allmänheten framgår bl.a. att tillstånd endast kan meddelas om serveringsstället uppfyller vissa kriterier, bl.a. med kök för allsidig matlagning, tillräckligt antal sittplatser för gäster m.m. Vid enstaka tillfällen kan tillstånd för alkoholservering ske med mindre stränga krav, detta regleras också i lagen. Lagen reglerar dessutom möjligheten till att servera vin och starköl i foajé till teater eller konsertlokal. Denna servering får dock endast ske under pauser i föreställningen. I har Musik och Teater en livaktig och uppskattad verksamhet. Man har oftast god tillströmning av publik till sina föreställningar. Men i som i övriga landet är kulturlivet under ständig förändring. Teaterföreställningar är oftast inte så långa som , så att det blir någon paus, men teaterbesökarna vill trots det gärna ha tillsammans i samband med föreställningarna. Kanske för en kopp kaffe eller ett glas vin. Försök med föreställningar som börjat med en kortare introduktion, följt av paus med möjligheter till förtäring och sedan föreställning har inte godkänts efter tillsynsbesök av kommunens alkoholhandläggare. I stället har man mötts av hot om indraget utskänkningstillstånd. Min uppfattning är att detta visar på absurditeten i alkohollagstiftningen. Teaterbesökare är enligt min uppfattning inte den målgrupp som främst är i riskzonen och bör skyddas. som det finns barn och ungdomar runt om i vårt land som berusar sig, och som dessutom oftast fått tag i sin alkohol via långtradare eller annan langning, så stoppas p.g.a. fyrkantiga regler vuxna och mogna människor från att ta ett glas vin i samband med en kulturupplevelse. Lagen bör i detta avseende ändras.
mot · GS02So260 · 2004-09-23 00:00:00 — Patienter dömda till rättspsykiatrisk vård begär hos regeringen en lagändring i syfte att begränsa rätten till mobiltelefonanvändning inom den rättspsykiatriska vården i enlighet med vad som anförs i motionen. har patienter dömda till rättspsykiatrisk vård åter använt mobiltelefoner inne på sjukhus - allt i syfte att på olika sätt trakassera tidigare offer och hota andra människor. i är mycket bekymrat över vad som sker, och som de rent juridiskt inte har några möjligheter att stoppa. I en skrivelse till bl a och socialutskott framför man stor oro och kräver att möjligheterna att använda mobiltelefon för patienter inom rättspsykiatrin starkt måste begränsas för att värna rättssäkerheten i samhället. Inom kriminalvården är det i princip förbjudet att använda sig av mobiltelefon för att kommunicera med omvärlden. Inom rättspsykiatrin finns däremot inte de möjligheterna. Det innebär att patienter i praktiken kan ringa och fortsätta att förfölja de personer som de själva dömts för att ha skadat; de kan fortsätta att hota vittnen och de kan planera rymningar. I något fall har en sexualbrottsling utnyttjat möjligheten att använda mobiltelefon för att trakassera sina offer, och i andra fall kan det handla om patienter som i sin sjukdom skuldsätter sig kraftigt genom att beställa varor genom mobilen. Det är enligt i inte heller ovanligt att missbrukande patienter kan beställa droger genom att via mobil ringa till langare utanför sjukhuset. Vår uppfattning är att möjligheten för patienter som är dömda till rättspsykiatrisk vård att använda mobiltelefon eller andra media för kommunikation bör begränsas.
mot · GS02So261 · 2004-09-23 00:00:00 — Rättighetslagstiftning inom hälso- och sjukvård tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utkrävbara rättigheter i hälso- och sjukvården. I finns inte någon lagstiftning när det gäller rätten att erhålla vård. I grannlandet har en sådan rättighet införts. I är i stället landstingen skyldiga att ge vård. Skillnaden är att i , där rättighetslagstiftning saknas, är det landstingen som bestämmer, inte patienten eller den vårdbehövande. Konsekvensen blir att vårdgivarens bedömning är utgångspunkt för den vård som ges. Utkrävbara rättigheter i hälso- och sjukvården bör bli verklighet även i . Lagstiftning om sådana rättigheter är nödvändig i en politiskt styrd och finansierad verksamhet där patientens möjligheter att välja är kringskuren. Patienten har i avsaknad av en utkrävbar rätt ingen eller begränsad möjlighet att hävda sig. I frånvaro av en rättighetslagstiftning för vård är patienten alltid den svagare parten och riskerar bli den förlorande. Om man menar allvar med att stärka patientens rättigheter inom ramen för dagens vårdstrukturer krävs en rättighetslagstiftning där patientperspektivet är rådande.
mot · GS02So262 · 2004-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om försäljning av nikotinläkemedel. Enligt undersökningar planerar många svenskar att sluta röka. Den absolut vanligaste anledningen är hälsoskäl. De flesta har försökt tidigare och drygt var femte avser att använda eller använder redan någon form av nikotinläkemedel. I finns det många inköpsställen för tobak, medan det i förhållande till inköpsställen för tobak finns få apotek med nikotinläkemedel. Det finns även apoteksombud, men dessa har inte nikotinläkemedel i sortimentet. Den naturliga frågan blir varför tobak skall vara mer tillgängligt för kunderna än hjälpmedlen för att sluta med tobaksmissbruket? Förbättrade möjligheter för dem som tänker sluta röka är viktigt för folkhälsan: Det kan inte vara rimligt att nuvarande regelverk gör det mer krångligt att sluta röka än att börja röka.
mot · GS02So264 · 2004-09-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kommande förändringsarbete inom hälso- och sjukvården skapas utifrån federalismens principer så att lokala och regionala särarter tas till vara. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att landstingen läggs ned. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att samordna hälso- och sjukvården i större regioner med syfte att uppfylla befolkningens behov av vård. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den nyinrättade regionbildningen är direktvald. Landstingen har fram till haft problem av ekonomisk art. Detta har skett som den medicinsktekniska utvecklingen varit omfattande. Resultaten av förändringsarbetet har blivit en alltmer renodlad sjukvårdsorganisation som förefaller att alltmer sakna den legitimitet som erfordras. Behovet av en förändring, för att klara framtida krav, är stor och det förändringsarbetet måste skapas utifrån lokala och regionala förutsättningar och därmed ha en folklig bas. Detta bör ges regeringen till känna. Vården blir alltmer specialiserad. Alltfler blir medicinskt färdigbehandlade inom primärvården och behovet av stora lasarettsanläggningar minskar. Paradoxen inom vården består dock i att det är den friska gruppen som har makten medan den behövande är i minoritet. Den vårdbehövandes krav på vården är att bli frisk, inte att ha lasarettet i närområdet, medan den friske ser arbetstillfällen som det primära. I det perspektivet skall vården förändras så att den klarar de vårdbehövandes behov, vilket inte är enkelt. Dagens landsting är ofta små. Alltför ofta är samverkan över landstingsgränserna dålig då det undergräver den egna situationen. Resultatet blir en ineffektiv vård som knappast klarar de krav de vårdbehövande har. En förändring av nuvarande landstingsgränser är därför nödvändig med en samordnad styrning för att uppnå optimal vårdeffekt. En sådan förändring kräver dock radikala organisatoriska förändringar, vilka knappast är uppseendeväckande i de breda folklagren. Ett första steg i det arbetet är att lägga ner landstingen. Detta bör ges regeringen till känna. Ett andra steg är att inrätta regioner som har ett befolkningsunderlag som möjliggör upprätthållande av den mer kvalificerade vården. Subspecialiteter kan därutöver samordnas i riket och i extrema fall i . Som ett exempel kan nämnas de fyra små landstingen inom med sina c:a 250 000-300 000 invånare per län, vilka med fördel kan samordna och därmed effektivisera sin verksamhet. Detta kombinerat med att införliva hela i en regionbildning. Vid sidan av ansvaret inom hälso- och sjukvården bör andra verksamheter finnas. Initialt är det dock viktigt att lösa den akuta situation som finns inom landstingssektorn i syfte att klara de behov av sjukvård som befolkningen har. Detta bör ges regeringen till känna. En förändrad organisation för landstingens nuvarande verksamheter kräver också ett demokratiskt styre. Utifrån behovet av en folklig förankring i dessa frågor är det därför naturligt att denna styresform skall vara direkt vald. Detta bör ges regeringen till känna.