ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02MJ422 · 2004-10-01 00:00:00 — Eftersök av trafikskadat vilt tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett system för att ersätta eftersöksjägare om de lider ekonomisk skada vid eftersök av trafikskadat vilt. Vid viltolyckor på våra vägar åligger det fordonsföraren att markera platsen för sammanstötningen samt att ringa polis och anmäla vad som inträffat. Därmed har föraren fullgjort sina skyldigheter. Det är därefter samhällets ansvar att se till att djurets lidande blir så kort som möjligt. Om inte djuret blir kvar på olycksplatsen så kontaktar polisen frivillig eftersökspatrull som spårar upp och förkortar djurets lidande. I vissa situationer kan hund, jägare eller fordon skadas i samband med eftersöket. Sådan skada får jägaren själv bekosta. gäller det självrisken på försäkringen som kan handla om . Dessutom om det gäller skador på hund, veterinärkostnader överstigande visst maximibelopp i försäkringen. Frågan är nu mer aktuell än tidigare i och med en kraftigt växande vildsvinsstam. Eftersök på vildsvin är dessutom avsevärt mycket mer krävande än för älg eller rådjur, eftersom ett skadat vildsvin kan vara aggressivt och ställa till med stor skada på hund och jägare. Det är inte rimligt att någon som på ideell grund utför en samhällsuppgift skall riskera att lida ekonomisk skada i samband med insatsen. Ett system för att ersätta eftersöksjägare om de lider ekonomisk skada vid eftersök av trafikskadat vilt bör därför utformas. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GS02MJ424 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av att vidta de åtgärder som behövs för att en begränsad jakt på lodjur åter skall medgivas utanför renskötselområdet. har i delar av landet en stark lodjursstam, som gott och väl uppfyller den numerär som anses nödvändig för att stammen skall bedömas vara livskraftig ur ett biologiskt perspektiv. Utanför renskötselområdet har lodjursstammen mer än fördubblats . Stammen fortsätter att öka, men inom delar av området har tillväxten avtagit p.g.a. minskande födotillgång. Inom renskötselområdet har stammen reducerats till följd av den skyddsjakt som medgivits i enlighet med mål. Lodjuren orsakar skador på renar och får, samt har stor inverkan på rådjursstammen - många jägare har fått kraftigt försämrad rådjursjakt och i andra områden är rådjursstammen inte längre jaktbar. Eftersom inventeringar 2003 tydde på att lodjursstammen i landet understiger beslutad miniminivå på 300 lodjursföryngringar medgav ingen lojakt utanför renskötselområdet - där stammen är stark, medan jakt medgavs i mindre omfattning än tidigare inom renskötselområdet. Beslutet har väckt en våg av protester och brist på förståelse. Eftersom intentioner varit att en begränsad jakt skulle kunna fortsätta var det ett misslyckande i förhållande till intentionerna när NV ansåg det nödvändigt att stoppa den begränsade jakt som medgivits inom områden bl.a. i mellersta och södra där lodjursstammen är så tät att tillväxten börjar avta p.g.a. ett sviktande bytesunderlag. En viktig grundtanke i beslut om en sammanhållen rovdjurspolitik var därtill att öka det regionala medinflytandet över rovdjursförvaltningen. I detta sammanhang finns anledning påpeka att samtliga länsstyrelser i det aktuella området som yttrade sig inför beslutet om lojakt 2003/04 förordade jakt. Om rovdjurspolitiken skall bli framgångsrik är det viktigt att lokalbefolkningen har förståelse för genomförda åtgärder, och om möjligt bör de också via förankring på regional nivå känna delaktighet i beslutsprocessen. Därtill är det viktigt att ta stor hänsyn till sociala aspekter och att balansera olika intressen. Det aktuella beslutet om att stoppa lojakten har tyvärr bidragit till att öka såväl polariseringen som bristen på förståelse för den nationella rovdjurspolitiken. Inte minst mot denna bakgrund finns starka skäl att vidta de åtgärder som behövs för att en begränsad jakt på lodjur åter skall tillåtas också utanför renskötselområdet. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GS02MJ426 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att storskarven bör strykas från EU:s lista över hotade fågelarter. Storskarven som varit utrotningshotad har ökat mycket kraftigt i antal. Den tidigare utrotningshotade fågelarten förekommer i så stort antal och orsakar så mycket olägenhet att många länsstyrelser känt sig tvingade att införa mycket omfattande skyddsjakt på arten. Trots att storskarven numera inte på något sätt är utrotningshotad är den fortfarande skyddad enligt EU:s fågeldirektiv. Eftersom EU:s fågeldirektiv fyller en mycket viktig funktion för att skydda hotade fågelarter från utrotning är det djupt olyckligt att det också omfattar arter som inte på något sätt är hotade. En förutsättning för att medborgarna ska känna respekt för regelverket är att listan över hotade fågelarter är relevant och bara omfattar arter som verkligen är hotade. bör därför kraftfullt verka för att storskarven stryks från EU:s lista över hotade fågelarter.
mot · GS02MJ429 · 2004-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kolsänkor. Ekosystemen i det har en unik förmåga att lagra organiskt material ( kol ) i marken, vilket gör att de kan fungera som kolsänkor. Sydligare liggande ekosystem, där den höga omsättningshastigheten gör att förna och mårlager snabbt nedbryts saknar förmåga att spara upp kol. Kolbindningen ger oss en möjlighet, men också ett globalt ansvar enligt det 4:e systemvillkoret i . Man har i analysen till arbetet slagit fast de areella näringarnas ansvar att ".värna om produktiva ekosystem med stor artrikedom." Tillväxten i våra skogsekosystem följer liksom andra ekosystem den biologiska tillväxtfunktionen. Våra ekosystem har sin högsta produktion då träden är . Högsta produktion innebär också högsta kolbindning. Systemvillkor nummer två lyder: Ämnen från samhällets produktion får inte systematiskt öka i naturen. Ekosystemen på våra nordliga breddgrader medger en produktion som går längre än systemvillkoren. Detta genom att minska koldioxiden från samhällets produktion. Den maximala kolbindningen uppkommer då ekosystemets produktion fokuseras på den totala biomassan. Av denna utgör vedproduktionen ungefär halva mängden. Variationerna är stora beroende på ekosystemens komplexitet. En fokusering på total biomasseproduktion innebär också att produktionen av ved ökar. Våra uppsparande ekosystem medger att kolförrådet i marken kan öka, dels genom aktiva skötsel åtgärder och dels genom tillförsel av organiskt material. Ett ökat kolförråd i marken medger en högre närings- och vattenhållande förmåga, en högre produktion i ekosystemet och en lägre utlakning, detta gäller både skogs- och jordbruksmark För att nå denna högre produktion behövs ett mer aktivt brukande, succesionsskogsbruk. Det aktiva föryngringsarbetet resulterar i skiktade populationer i etableringsfasen med ett flertal skötselinsatser i form av röjningar och gallringar. Skogsbruksmetoderna med etablering, skötsel och nyttjande av ved och ej vedartade produkter behöver utvecklas vidare i forsknings- och utvecklingsprogram. De konsekvenser som uppstår är: Ökad bindning av koldioxid ( CO2 ). Den högre aktiviteten i brukandet innebär högre kostnader vilka inte ryms inom dagens normala produktionsbudgetar. En ökad kolbindning genom miljövänliga produktionssystem kan skapa utrymme för växling av industrins miljöavgifter att täcka den högre kostnaden. Produktionssättet ger möjligheter till högre uttag av biomassa. Ett växlingssystem mellan miljöavgifter och ett mer aktivt skogsbruk, baserat på succesionsprinciper utifrån mätbara variabler, bör införas. Dessutom bör behovet av forskning och utvecklingsarbete kring metoder inom succesionsskogsbruket för högre kolbindning beaktas.
mot · GS02MJ430 · 2004-10-03 00:00:00 — Öppet landskap i storstadsregionen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en politik för öppna landskap i Stockholms- och . Tänk Stockholms- och omgivet av ett igenväxt landskap eller utan gröna lungor. Det skulle vara ett grundskott mot de värden som oerhört många ser som en självklar del av vår storstadsmiljös livskvalitet. Till den räknas inte bara den bebyggda staden med alla kvaliteter den har, utan också det omgivande landskapet. För många är det en källa till lugn, rekreation och livskvalitet, något som har extra stor betydelse för alla oss som lever i storstadsmiljön. Det är därför med stor oro som jag tar del av de rapporter som kommer från som talar om att så mycket som av åkermarken i slättbygder kommer att tas ur bruk. Detta beroende på att lönsamheten i det svenska jordbruket försämras så kraftigt. Bakom betade skogsbryn och öppna slätter finns en bonde som kämpar för en lönsamhet i produktionen. Det är de gröna näringarna som håller odlingslandskapet i hävd. Om politiken inte skyndsamt läggs om, riskerar många av våra jordbruksföretag att upphöra. För varje bonde som tvingas sluta går en del av vår odlings- och landsbygdskultur i graven. För varje bonde som tvingas sluta, tappar vi alla en aktiv miljöarbetare. Det är hög tid att se värdet av de gröna näringarna och inse att det både handlar om vår valfrihet som konsument, när det gäller livsmedelsförsörjning och vår livsmiljö i storstaden. Självklart handlar det om generella åtgärder för att lyfta av jordbrukets ryggsäck. Det gäller att inte straffa ut det svenska jordbruket genom straffbeskattning. har i annat sammanhang anvisat åtgärder för att komma till rätta med detta. Men, det handlar också om att ta fasta på de speciella villkor som gäller för de gröna näringarna i storstadsmiljön med många intressekonflikter. Det handlar om äganderättens ställning, om intrångsersättningar, om kostnader som följer för det enskilda företaget av att intressekonflikterna är mer komplicerade. Det sistnämnda leder till att myndigheter kan lägga en död hand över företagsutvecklingen under långa utrednings- eller beslutstider. Det kan också handla om kostnader som drabbar den enskilde företagaren som måste forsla bort skrot som dumpas påägorna. Det finns således skäl att söka utveckla politiken för att åtgärda dessa frågor så att också särskilda hänsyn kan tas till de speciella förutsättningar som gäller för de gröna näringarna i storstadens omland. Detta krävs för att vi ska slippa ett landskap i vår region som består av tistlar och lövsly.
mot · GS02MJ431 · 2004-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ökad tillsyn av och forskning kring riskerna för grundvattnet till följd av det kraftigt växande antalet djupa borrhål som görs. Grundvatten av god kvalitet är ett av våra 15 utpekade miljömål. Grundvattnet ska ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet ska nås inom en generation, men underlaget för att utvärdera om målet kan nås är ännu magert. I internationellt perspektiv är grundvattnets tillstånd i gott, vad gäller både tillgång och kvalitet. Detta kan förklara varför grundvattenfrågorna haft en underordnad roll hitttills i miljöarbetet. är denna insikt en direkt uppmaning att värna och vårda den unika grundvattenresurs som vi har. Den viktigaste förebyggande åtgärden för att förhindra att grundvattnet förorenas är att inrätta skydd för "större" vattentäkter. vet vi att kunskaperna om de flesta föroreningar är dåliga, att mark- och grundvattensystemet är ett trögt system och att andra miljökvalitetsmål som grundvattnet långsiktigt är beroende av är svåra att nå. Detta ställer naturligtvis särskilda krav på aktsamhet och kunskapssökande när det gäller den utveckling som vi nu ser med snabbt växande borrhål direkt ner till grundvattnet. I rask takt perforeras den skyddande och renande ytan och därmed riskerar vi att skapa en direkt kontakt mellan ytvattnets föroreningar och grundvattnet. Dessutom finns uppenbara risker för att borrhålen kan leda till saltvatteninträning i grundvattnet. SGU har i syfte att bringa lite ordning, skärpt kraven på såväl borrare som borrhål. Marknaden för brunnsborrning har ökat mycket snabbt och riskerna för vårt grundvatten likaså. Uppenbart är att det i jakten på låga kostnader för köparen är möjligt för säljare att pressa priserna genom att borra djupt utan att följa SGU:s krav. Det är svårt för den enskilde som t ex köper ett nytt värmesystem att veta att man ska efterfråga Normbrunn 97 och det är när borrhålet väl finns på plats svårt att kontrollera hur det gjorts. Riskerna är uppenbara för att prispressen i kombination med en svag kontroll från både köpare och tillsynsmyndigheter banar väg för ett långsiktigt hot mot grundvattnet. Det pågår i vissa kommuner diskussioner om att stoppa borrning för att metoder saknas att kontrollera om grundvattnet kan ges ett effektivt skydd. Å andra sidan finns det kommuner som t ex som inte ställer några krav på Normbrunn 97. De långsiktiga effekterna av detta är självklart svårbedömda då det kan ta åtskilliga år innan resultatet blir synligt. Det är mot denna bakgrund mycket angeläget att kraven på denna verksamhet skärps upp, att åtgärder för tillsyn och kontroll förbättras och att kunskapsuppbyggnaden stärks. Här är det nödvändigt att både ställa tydliga krav och stärka forskningen för att utveckla tillförlitliga metoder som förhindrar att grundvattnet smutsas ner genom stuprör direkt från jordytan, kanske via saltvattendepåer.
mot · GS02MJ441 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad motionen anförs om fordonsgas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vägavgifter för gasdrivna lastbilar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skattereduktion för miljöklassade förmånsbilar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagkrav på tankställen.2 1Yrkandena 2 och 3 hänvisade till SkU. 1Yrkande 4 hänvisat till TU. Fordonsgas är ett mycket intressant alternativ på drivmedelsmarknaden. En övergång från dagens drivmedel till fordonsgas leder till sänkta utsläpp. Fordonsgas finns också tillgänglig i stora mängder, dels som importerad naturgas, dels som inhemskt biobränsle producerat med avfall eller odlad gröda. Gasfordon har ett något högre pris än andra motsvarande fordon, men fordonsgas har ett lägre pris än bensin, diesel och andra alternativ. Därför är fordonsgas ett ekonomiskt rimligt alternativ för vanliga hushåll och företag. har stor anledning att uppmuntra ökad användning av fordonsgas. En sådan satsning stärker vår egen fordonsindustri, som ligger långt fram när det gäller tillverkning och marknadsföring av gasfordon. Båda de svenska busstillverkarna tillverkar och exporterar bussar för biogas och naturgas. är ledande i på gasbilsområdet med tre olika modeller som kan köras på biogas, naturgas och bensin. Introduktionen av nya drivmedel kräver en tydlig politik som ger vissa incitament. finns några hinder för gastankställen och gasfordon som bör undanröjas. Vägavgiftssystemet för tunga fordon missgynnar lastbilar som drivs med biogas eller naturgas. Orsaken är att inte klassar motorerna i bästa miljöklassen, trots att de miljömässigt är bättre än de dieselmotorer som hamnar i bästa miljöklassen. Detta leder till att gasdrivna lastbilar drabbas av högre vägavgift än motsvarande dieseldrivna. Systemet bör ses över så att det skapas ett incitament för företag att köpa gaslastbilar, som är något dyrare än motsvarande dieselmodeller. Skattereduktionen för miljöklassade förmånsbilar ger en lägre skattereduktion för förmånsbilar som kan drivas med biogas än för exempelvis bensin-elhybridbilar. Eftersom bensin-elhybridbilar inte stöder introduktionen av nya drivmedel är detta omotiverat. Systemet bör ses över så att skattereduktionen åtminstone är likvärdig. Regeringens och samarbetspartiernas överenskommelse att lagstifta om försäljning av förnybara bränslen på samtliga tankställen skulle tvinga fram etablering av tankställen på platser där det inte finns tillgång till biogas eller naturgas. I stället bör uppbyggnad av tankställen uppmuntras där det produceras biogas.
mot · GS02MJ443 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av check-points och ökad övervakning av vatten. För att komma tillrätta med problemen med föroreningarna av vattnet i måste kraftfulla åtgärder vidtas för att bland annat minska utsläppen av olja i vattnet. Likaså måste möjligheterna att beivra oljeutsläpp förbättras. är möjligheten mycket begränsad att ställa de ansvariga rederierna och båtägarna till svars. Juridiskt har det visat sig vara näst intill omöjligt att komma åt utsläppen, eftersom dessa ofta sker på internationellt vatten, av icke svenska båtar. Ett fartyg som gör oljeutsläpp måste tas på bar gärning för att åtal ska kunna väckas. har åtgärder vidtagits för att förhindra utsläpp. Förhoppningsvis får dessa åtgärder effekt men det är viktigt att driver på dessa frågor i EU och de internationella organ som finns för en bättre havsmiljö. Övervakningen av vatten måste öka. Ett sätt att minska risken för oljeutsläpp i är att öka bevakningen genom att införa så kallade check-points ute till havs där varje fartyg är skyldigt att lämna uppgift om fartygets lastinnehåll, färdväg, och slutdestination, som ett bredare samarbete mellan , tullen och flygvapnet införs.
mot · GS02MJ445 · 2004-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ej avkräva säkerhet vid tillståndsgivning för deponianläggningar. I samband med tillståndsgivning att deponera avfall på en deponianläggning krävs att den driftsansvarige kan visa en ekonomisk förmåga för de åtgärder som föreslås. Detta i form av en ekonomisk säkerhet. Denna typ av säkerhet har tidigare inte krävts av stat och kommun men till följd av ett EG-direktiv om avfallsdeponering och implementeringen av direktivet i svensk lagstiftning finns emellertid i ( 15 kap 34 §) krav på säkerhet utan undantag för kommuner. Kommuner är dock per definition en, ur ekonomisk synpunkt, säker verksamhetsutövare. Det saknas därför helt skäl att belasta kommuner med onödiga kostnader för att ställa och hålla ekonomisk säkerhet, kostnader som ytterst faller tillbaka på skattebetalarna i kommunen. Helt uppenbart innebär den nya regeln att ett flertal aktörer (stat, kommun, landsting och kommunalförbund) måste lägga ner utredningskostnader på säkerhetsfrågorna, utan någon nytta alls för att bedöma aktörens "kreditvärdighet" för att kunna klara deponin , och avsevärda årliga summor på att ställa och hålla säkerhet, utan samhällsfunktion eller miljönytta. Det finns anledning att ifrågasätta om inte det uteblivna undantaget i är ett misstag. Förarbetena till den genomförda lagändringen behandlade inte närmare varför säkerhet nu ska krävas av stat och kommun, vilka annars normalt anses besitta tillräcklig grad av ekonomisk trygghet i detta avseende. Några motiv för denna ändrade grundsyn går alltså inte att finna i förarbetena. Helt uppenbart går den svenska implementeringen av EG-direktivet mycket längre än vad som krävs eftersom syftet var att få till stånd trygghet i den framtida hanteringen av samhällets avfall. Kommuner och stat uppfyller till fullo denna trygghet. Tilläggas kan att när tillståndsgivningen gäller täktverksamhet finns i regelverket en hänvisning som innebär att kommuner i detta fall inte ska ställa säkerhet.
mot · GS02MJ446 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kodressörer. Det är ingen hemlighet att det används kodressörer i många djurbesättningar över hela landet, trots att förbud mot användning infördes . Att djurägare fortfarande trotsar förbudet beror på att man upplever beslutet som dumt och värnar om god djurhälsa. Det är såväl vetenskapligt som praktiskt bevisat att klövlidande minskar hos mjölkkor då kodressörer används. Förbudet infördes mer av politisk korrekthet än på vetenskapliga grunder. Vem vågade trotsa när hon framförde krav på lagstiftning mot nyttjandet av kodressörer. Misstag går dock att rätta till. Rätt användning av kodressörer ger mindre klövlidande för djuren, mindre antibiotikabruk, mindre skador på skinn, bättre miljö för djurskötare och även bättre produktion. Ny djurvänlig teknik skulle kunna utvecklas om förbudet mot kodressörer hävdes eller möjlighet till dispens medgavs. Hävandet av förbudet skulle vara med förbehållet att besättningsveterinär och djurskyddsinspektör är överens om att djurhållningen på gården uppfyller mycket högt ställda krav på god djurskötsel, att dressörerna sköts på ett riktigt sätt och att förhållandena för djuren sannolikt blir sämre förutan dressörer. Möjlighet till dispens från lagen mot s.k. kodressörer skall finnas.
mot · GS02MJ448 · 2004-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förändring av EU:s fiskepolitik. Det är med stor oro jag beskådar konsekvenser av den politik som EU och därmed också för på fiskeområdet. Dagens system med särskilt fastställda kvoter leder till en omfattade utfiskning. Fiskare som ska ta upp en viss mängd fisk strävar alltid efter att endast ta med fisk av högsta kvalité. En fångst som inte når upp till detta slängs tillbaka för att ge plats till nästa fångst som förhoppningsvis består av vad som önskats. Så mycket som av all fångst dumpas dött tillbaka i havet. Konsekvensen blir att det fångas betydligt mer fisk än som kommer i land. Kvotsystemet är dessutom omöjligt att kontrollera. Vilket i sin tur medför omfattande okontrollerat fiske. Regeringen bör arbeta för en ny syn på fisket inom EU. Vi bör sträva att ett system med områden som växelvis är öppna och stängda för allt fiske införs, samt att all fångad fisk skall vara lika med "landad fisk".
mot · GS02MJ454 · 2004-10-04 00:00:00 — beslutar att terrängkörningslagen (TKL, lag 1996:1551) ändras så att stycket i 2 § som lyder: " För områden som avses i 1 § andra stycket får regeringen föreskriva att sådana föreskrifter eller beslut om undantag får meddelas om det finns synnerliga skäl." ändras så att slutet av meningen lyder "om det finns särskilda eller synnerliga skäl". Inom fjällområdena i , , och finns 16 st s.k. regleringsområden som beslutats av regeringen. De har ett starkare skydd mot terrängkörning (t.ex. av snöskoter) än andra områden. Enligt 6 § terrängkörningsförordningen (TKF) är områdena klassade i A-C, där A har det starkare skyddet och C det mindre starka. Regeringen har i 12 § andra stycket TKF stadgat att "för de regleringsområden som anges i 6 § och klassificeras som A, får medge undantag från förbudet endast om det finns synnerliga skäl". (Det förbud som avses är körning (på snö) utanför allmän skoterled inom de 16 regleringsområdena.) Denna regeringens skrivning har av länsstyrelserna helt naturligt tolkats så att för B- och C-områdena kan man medge undantag om endast "särskilda" skäl föreligger, dvs om det finns skäl, men inte så starka att de är "synnerliga". Det systemet har fungerat alldeles utmärkt och länsstyrelserna har haft full kontroll över skoteråkningen i fjällen. vill nu ändra detta så att det krävs "synnerliga skäl" för alla tre områdena, A-C. Man motiverar denna ändring främst genom att lagen (dvs TKL 2 §) endast medger undantag för "synnerliga skäl" inom hela regleringsområdet. För att undanröja den bristande överensstämmelse som finns mellan regeringens TKF 12 § och TKL 2 § och för att undanröja de skäl som åberopar för sin i övrigt omotiverade skärpning av lagen som reglerar körning med skoter i fjällvärlden, vill jag att beslutar att ändra terrängkörningslagen (TKL, lag 1996:1551) så att stycket i 2 § som lyder: "För områden som avses i 1 § andra stycket får regeringen föreskriva att sådana föreskrifter eller beslut om undantag får meddelas om det finns synnerliga skäl. "ändras så att slutet av meningen lyder "om det finns särskilda ellersynnerliga skäl."