mot · GS02T468 · 2004-10-05 00:00:00 — Vägar och järnvägar har eftersatts vad avser såväl underhåll som utbyggnad av ny infrastruktur. Underhåll och utbyggnad av infrastruktur är en förutsättning för ökad tillväxt, förbättrad miljö och ökad trafiksäkerhet. Regeringens blockering inför alternativa finansieringslösningar leder till färre investeringar i , när dessa borde vara betydligt fler. Den totala investeringsvolymen för blir därmed avsevärt lägre än den annars skulle ha kunnat bli. Det innebär också att flera investeringar för att bygga bort flaskhalsar i våra tillväxtregioner samt den bärighetshöjande tjälsäkringen i skogslänen inte kommer till stånd , och att andra viktiga investeringar trängs undan ur planerna för den nu påbörjade tolvårsperioden. förordar alternativa finansieringsformer som skulle kunna medge ytterligare 6 miljarder till väginvesteringar . För 2005-2007 föreslås mer i anslag till vägar. 1Sverige behöver tillväxt!6 2Nya vägar till långsiktig finansiering8 3Folkpartiets mål för trafikpolitiken10 6.1Konkreta åtgärder för bättre konkurrens12 7.2Bilen - viktig för persontrafiken13 8Höj standarden på vägarna13 9Ökad tillgänglighet i kollektivtrafiken15 11.1Hamnar och "havets motorvägar"17 12Öka konkurrensen inom flyget18 12.1Slå vakt om de regionala flygplatserna19 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tidigareläggning av investeringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att återkomma till med förslag till långsiktig finansieringsform för infrastrukturinvesteringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om PPP (public-private partnership) som alternativ finansieringsform. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om trafik och miljö. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om trafik och forskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konkurrens inom trafikområdet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utförsäljning av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avreglering av samt förarprövning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om godstransporter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avreglering av godstrafiken på järnväg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om insjö- och kustsjöfarten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om persontransporter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en bilsocial utredning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tjälsäkring, bärkraftssäkring och upprustning av vägnätet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nyinvesteringar i vägar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bygga bort flaskhalsar i våra storstadsregioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den s.k. nordiska triangeln mellan , , och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppgraderas till . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de enskilda vägarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skyndsamt återkomma till med en redovisning av vilka ytterligare insatser som krävs för att göra kollektivtrafiken mer tillgänglig för funktionshindrade. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att konkurrensutsätta samtliga järnvägssträckor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och Mälartunneln i har högsta prioritet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den s.k. Norrbotniabanan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sjöfarten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda förutsättningarna för tonnagebaserad skatteberäkning för sjöfarten.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs i övrigt om sjöfartens konkurrenssituation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsammans med och söka stöd inom EU:s strukturprogram för isbrytarverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konkurrensen i hamnarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om prioriteringar av hamnar inom ramen för ett övergripande nationellt perspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om luftfarten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om handel med start- och landningstider inom flyget. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de regionala flygplatserna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en delförsäljning av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en att upprätthålla en post- och kassaservice i hela landet på lika villkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avreglering av postmarknaden i EU-området. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 22 Kommunikationer enligt uppställning: 36:2 Väghållning och statsbidrag 36:10 Driftbidrag till icke-statliga flygplatser 1Yrkande 25 hänvisat till SkU. 1Sverige behöver tillväxt! behöver tillväxt för arbete och för välfärd. har inte för mycket tillväxt utan för lite tillväxt. Goda transportmöjligheter för råvaror till industrin och för industrins produkter till export eller till kunderna är en förutsättning för ökad tillväxt. Goda transportmöjligheter för människor att kunna ta sig till och från sin arbetsplats är likaså en förutsättning för ökad tillväxt. Den traditionella infrastrukturen i vårt land - vägar och järnvägar - har eftersatts såväl vad avser underhåll av befintlig infrastruktur som utbyggnad av ny infrastruktur. Vägar och järnvägar utsätts för daglig förslitning och måste underhållas för att standarden ska kunna upprätthållas. Så har skett i alldeles för liten utsträckning, varför underhållsbehoven är mycket, mycket stora. växande befolkning och den ständigt ökande person- och godstrafiken - inte minst i tillväxtregionerna - liksom nya trafik- och transportmönster skapar behov av både nya och utbyggda väg- och järnvägssträckningar. Behoven av underhåll och investeringar är stora och eftersatta i hela . Vägnätet i glesare befolkade delar av landet - inte minst i skogslänen - har en standard som, särskilt i tjällossningstider, skapar mycket stora problem såväl för de boende som för godstransporter, och då alldeles särskilt för virkestransporterna till skogsindustrin. Den traditionella basindustrin med skogen och järnet som grund kommer även framöver att ge ett ansenligt bidrag till både tillväxt och exportintäkter av stor betydelse för landets välfärdsutveckling. Underhåll, tjälsäkring och bärighetsförstärkning är därför av största vikt. Trafiksäkerhetsskäl ställer fortsatta krav på att separera trafiken på våra större vägar med mötande trafik. I storstadsregionerna i , och har utbyggnaden av trafikens infrastruktur inte på något sätt hållit takten med befolkningsökningen. Det leder till betydande trafikstockningar i rusningstid med stora samhällsekonomiska förluster förutom de betydande olägenheter detta utgör för de boende i storstadsregionerna. Möjligheter till regionförstoring med förbättrad arbetspendling över större sträckor omöjliggörs därmed, vilket i sin tur har negativ effekt på förutsättningarna för ökad tillväxt. Detta drabbar självklart många människor i landets tillväxtregioner, vilka finns runt om i landet också långt utanför storstadsregionerna. För liberalerna är det av såväl miljö- som transportekonomiska skäl en utgångspunkt för infrastrukturpolitiken, att investeringar i spårbunden trafik är särskilt angelägna i landets mest tätbefolkade regioner. Den svenska transportstrukturen bygger på en kombination av transporter på väg, järnväg och till sjöss och i luften. Trafiknätet måste därför utformas, så att kraftfulla noder utvecklas där det blir möjligt att på ett trafikekonomiskt och miljömässigt effektivt sätt kunna växla mellan olika trafikslag på väg, järnväg och till sjöss. De olika trafikslagen måste i högre utsträckning kombineras och komplettera varandra. Trots att liberalerna begärt att regeringen ska återkomma till med förslag till en långsiktig finansieringsform för investeringarna i infrastruktur, som bl a bygger på samarbete mellan stat och näringsliv vid finansiering av infrastruktur i våra tillväxtregioner, lyser dessa förslag med sin frånvaro även i årets budgetproposition. Det innebär att den totala investeringsvolymen för blir avsevärt lägre än den annars skulle ha kunnat bli. Men, det innebär också att ett antal strategiskt viktiga investeringar i våra tillväxtregioner, som skulle ha kunnat vara attraktiva samfinansieringsprojekt, nu finansieras inom en i sig icke tillräcklig investeringsram för perioden . Därigenom trängs andra investeringar med mindre attraktivitet för samfinansiering med näringslivet undan ur investeringsplanen för den nu påbörjade tolvårsperioden. Regeringens blockering inför alternativa finansieringslösningar leder till väsentligt färre investeringar i , när dessa borde vara betydligt fler. liberalerna har länge framhållit att investeringar i vägar och järnvägar eftersatts i vårt land. Det är skälet till att vi förordar en högre planeringsram för investeringar i vägar med ytterligare för . Särskilt i våra storstadsregioner är flaskhalsarna i infrastrukturen så stora att de allvarligt hämmar förutsättningarna för tillväxt i landets viktigaste tillväxtregioner. Framkomligheten måste ökas för både person- och godstransporter. Mycket talar därför för att centrala insatser för att bygga bort dessa flaskhalsar tidigareläggs . Utrymme för detta kan också skapas genom att andra projekt senareläggs . Viktigast i är Mälartunneln som ökar spårkapaciteten över Saltsjö-Mälarsnittet. välkomnar att detta nu till slut prioriteras också av regeringen, så att en tidigareläggning möjliggörs. Den är av högsta prioritet. Vi välkomnar likaså att fullföljandet av genom enligt plan liksom mot nu kan komma till stånd. Vi välkomnar också att i blir av, så att den regionala tågtrafiken i och kan knytas samman över . Däremot finner vi det inte acceptabelt att regeringen fortsatt utelämnar byggandet av en komplett ringled och Förbifart i investeringsplanerna för 2004-2015. Förbifart bör genomföras, vilket det också fanns enighet om i Stockholmsberedningen. En ny koppling mellan E 18 och E 4 är angelägen liksom Huvudstaleden och bättre vägförbindelser till på liksom i Roslagen. I utgör en betydande flaskhals med sin säckkonstruktion. Tågförbindelsen Västlänken skulle underlätta tågtrafiken genom väsentligt och möjliggöra snabbtågsförbindelse med flygplats. I bör fyrfältsstandard på , samt en tvärförbindelse mellan E 20 och prioriteras. fastställde de ekonomiska planeringsramarna för investeringar i järnvägar för till och för investeringar i nationella stamvägar till . Detta byggde på regeringens beslut att fastställa den nationella väghållningsplanen och den nationella banhållningsplanen för . liberalerna anser i likhet med vad som framhölls vid riksdagsbehandlingen att behovet av infrastrukturinvesteringar i är ännu större än vad regeringen inser. Genom nya finansieringsformer bör investeringarna kunna bli större. har föreslagit att man borde pröva privata finansieringsformer som med en sammanfattande beteckning kallas PPP, public-private partnership. Finansieringen av PPP-projekt kan ske genom att nyttjarna, trafikanterna, erlägger avgifter eller genom att staten "hyr" anläggningarna eller en kombination av dessa finansieringsformer. anser i likhet med sitt ställningstagande att planeringsramen för investeringar i det nationella stamvägnätet bör vara större än vad regeringen föreslår. Den bör uppgå till . föreslår vi dessa ändringar. Väghållning och stats- bidrag Driftbidrag till icke statliga flygplatser Vi anser liksom tidigare att de planer regeringen har tillsammans med sina röd-gröna samarbetspartier för en Norrbotniabana saknar samhällsekonomisk grund. Det har även framhållits av i dess bedömningar. Norrbotnia-banan bör därför utgå ur investeringsplanerna för 2004-2015. Inom planeringsramen för järnvägar frigörs därmed . Hela Norrbotniabanan skulle kräva investeringar i storleksordningen , varav merparten således skulle komma efter den aktuella planperioden. 2Nya vägar till långsiktig finansiering Den traditionella infrastrukturen i vårt land har som ovan anförts eftersatts , såväl vad avser underhåll av befintlig infrastruktur som utbyggnad av ny infrastruktur. Vägar och järnvägar har slitits ned och underhållits i alldeles för liten utsträckning, varför dessa behov är mycket, mycket stora. En växande befolkning och en ständigt ökande person- och godstrafik - inte minst i tillväxtregionerna - liksom nya trafik- och transportmönster har skapat behov av både nya och utbyggda väg- och järnvägssträckningar. I storstadsregionerna har utbyggnaden av trafikens infrastruktur inte på något sätt hållit samma takt som befolkningsökningen. Det har lett till betydande köproblem med stora samhällsekonomiska förluster. Möjligheter till regionförstoring med förbättrad arbetspendling över större sträckor omöjliggörs därmed, vilket i sin tur har negativ effekt på förutsättningarna för ökad tillväxt i landets tillväxtregioner också långt utanför storstadsregionerna. I goda tider har andra reformområden prioriterats. I dåliga saknas budgetutrymme att satsa tillräckligt på underhåll och utbyggnad av infrastrukturen. Den av antagna investeringsplanen för tiden var snävt tilltagen redan från början. När , och länsstyrelserna lämnade sina förslag till planen 2004-2015 till regeringen, visade det sig att utrymmet alldeles oaktat att investeringsbehoven redan från början legat långt över de ursprungliga budgetramarna minskat ytterligare p g a besparingar, senareläggningar och kostnadsökningar. Inför den kommande måste regeringen återkomma till med förslag till en långsiktig finansieringsform. När järnvägen byggdes ut senare hälft och , var det ett utslag av en långsiktig strategi från vårt lands beslutsfattare. Efter ett par årtiondens mycket allvarliga försummelser, är det att åter ta ett samlat grepp om finansieringen av nödvändiga investeringar i den svenska transportinfrastrukturen. liberalerna har förordat att s k PPP - private-public partnership - prövas också i . PPP-formen kan ske på flera sätt och även inkludera gemensamma satsningar med privata finansiärer. De väldiga behov som vuxit fram som en följd också av gångna års försummelser, gör det nödvändigt att förutsättningslöst pröva nya finansieringsmodeller. Det är en skyldighet inte minst mot kommande generationer, som kommer att ta över såväl det som vi skapat som det vi försummat. Kostnaderna för det senare får de ocksåöverta. Detta bör regeringen ges till känna. tillkomst är ett lyckat exempel på de värdefulla möjligheterna att åstadkomma investeringar i samarbete med näringslivet, som liberalerna var en varm tillskyndare av. Det var en strategisk investering i . (RIR 2004:22) visar tyvärr att staten inte skött sin del av hanteringen. Regeringens försumliga hantering riskerar att slå allvarligt mot kommande möjligheter till gemensamt samarbete mellan stat och näringsliv om viktiga infrastrukturinvesteringar i tillväxtregionerna. krav på att regeringen ger en samlad redovisning till av de statliga åtagandena i , vilket trafikutskottet förutsatte , måste uppfyllas. Detta bör ges regeringen tillkänna. 3Folkpartiets mål för trafikpolitiken liberalerna anser att trafikpolitiken ska ha som mål att bidra till: En trafikpolitik, som bygger påökad konkurrens mellan såväl olika trafikföretag som mellan trafikslagen, som skapar goda förutsättningar för företagens behov av godstransporter och som ökar människors möjlighet att färdas till och från sitt arbete, ger goda förutsättningar för ökad tillväxt. En trafikpolitik, där trafikslagen på lika villkor bär sina kostnader inklusive de miljömässiga, där människor i befolkningstäta regioner erbjuds en väl fungerande spårbunden kollektivtrafik, där flaskhalsar som skapar omfattande dagliga kö- och utsläppsproblem byggs bort och där utvecklande av nya mer miljömässiga transportmedel uppmuntras, ger goda förutsättningar för en förbättrad miljö. En trafikpolitik, som får fler människor i de befolkningstäta regionerna att välja en väl fungerande kollektivtrafik, där vägarna görs säkrare genom att tät mötande biltrafik separeras, där utvecklandet av säkrare fordon uppmuntras och där trafikanterna visar mer hänsyn och respekt för såväl varandra som för de regler som gäller i trafiken, ger goda förutsättningar för en ökad trafiksäkerhet. liberalerna redovisar sina förslag i en särskild motion om trafiksäkerheten. En uthållig samhällsutveckling med förbättrad miljö främjas av effektiva miljövänliga transportsystem med starkt reducerade utsläpp av koldioxid, kväve, svavel, tungmetaller och partiklar. En väl utbyggd infrastruktur ger förutsättningar för människor att bo och verka i landets olika delar. Det innebär en utökad livskvalité samt möjliggör brukande och tillvaratagande av våra naturresurser i jord och skog. Det innebär dock transporter av både människor och varor med miljömässig negativ påverkan till följd. Det är därför angeläget att beslut fattas och åtgärder vidtas för att minimera den negativa miljöbelastningen på grund av transporter. har en teknikvänlig inställning. Vi förordar ett flertal olika alternativa lösningar för att nå målet om ett miljövänligt transportsystem. Järnvägssatsningar bör användas där många människor samt mycket gods transporteras. Vad gäller flyg-, båt- och vägtransporter bör forskningssatsningar prioriteras samt långsiktiga skattereduktioner införas för förnyelsebara drivmedel. Omvärlden förändras i snabb takt och såäven den tekniska utvecklingen inom transportsektorn. Denna forskning/utveckling sker inom många vitala områden men också spritt på många olika aktörer. liberalerna anser att en större samordning bör ske mellan de aktörer som bedriver forsknings- och utvecklingsprojekt inom transportsektorn. Det är också av största vikt att det långsiktiga behovet av vetenskaplig kompetens säkerställs, att bra och långsiktiga band knyts mellan universiteten och dagens aktörer - och - via akademiska tjänster inrättade på nämnda myndigheter. Detta är ett sätt att säkerställa att aktuell forskning snabbt kan omsättas till demonstrationsprojekt men också att den akademiska forskningen kan bedrivas på ett resultatorienterat och för transportsektorn stödjande sätt. liberalerna anser att det är av största vikt att transportsektorn i allmänhet och järnvägsbranschen i synnerhet utvecklas mot en mera attraktiv transportform som på ett bra sätt möter kraven från morgondagens resenärer. Transportsektorn blir mer och mer internationell, och detta ställer nya krav på de svenska aktörerna. Samarbetet och kunskapsutbytet med aktörer i övriga måste säkerställas. Målet är tydligt - ett transportsystem som inte utmärks av brist på teknisk samordning, administrativa hinder eller hinder i form av organisatoriska eller kulturella barriärer. Liksom när det gäller all annan företagsamhet bör fri konkurrens vara grunden också för trafikpolitiken. Fri konkurrens tillgodoser den enskildes val av transportslag vare sig det gäller transport av gods eller människor. Fri konkurrens inom alla transportslag är en förutsättning för att kunna uppnå en hållbar utveckling och ökad tillväxt. Trafiksektorn har alldeles för länge kännetecknats av monopolbildningar, främst statliga sådana. Monopol gör att den enskilde individen kommer i kläm i form av höga priser och sämre service. Dessvärre återstår det fortfarande en hel del att göra på området. Järnvägstrafiken måste avregleras fullt ut. Inom flygområdet måste verklig konkurrens skapas, så att inte nuvarande situation med formellt fri konkurrens men med tendenser till kartellbildningar kvarstår. Också inom telesektorn, där avregleringarna varit förhållandevis framgångsrika, återstår en del att göra. Konsekvensen av den bristande konkurrensen är uppenbar. Priser är för höga och rabattsystem försvårar för konsumenten att genomföra sina val. Det är därför angeläget att verklig fungerande konkurrens kan skapas inom alla trafiksektorer. För att detta skall fungera, krävs det att de statliga myndigheterna bejakar konkurrens. Statliga monopolverk som och måste agera på ett sådant sätt, att inte någon favoriseras genom att erhålla de bästa spårlägena eller de bästa starttiderna. 6.1Konkreta åtgärder för bättre konkurrens anser att en försäljning av statens andel av SAS samt delar av måste genomföras när konjunkturläget så tillåter. Affärsverksamhet som bör likaså privatiseras. Dessutom anser vi att och måste möta mer konkurrens på sina områden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Många privatbilister får inte sina bilar besiktigade i rimlig tid. Yrkesförare blir tvingade att ställa sina fordon för att de inte kan få en besiktningstid med svåra ekonomiska avbräck som följd. Så här kan det inte fortsätta. kräver att bilprovningsmonopolet bryts upp, och regeringen måste lämna förslag till om hur en konkurrensutsättning av skall genomföras. anser också att förarprövningen vid måste konkurrensutsättas. De som skall köra upp för körkort får ibland vänta på en uppkörningstid allt för . Ett system där vissa trafikskollärare skulle kunna bli licensierade för att genomföra förarprov är en möjlighet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Dygnet runt, året om transporteras stora mängder gods på våra vägar, på järnväg, i luften och till sjöss. Utan godstransporter skulle stora delar av samhället inte kunna fungera, vilket skulle medföra hotad sysselsättning. Ett väl fungerande och effektivt godstransportnät är också en garant för en väl fungerande konkurrens och minimal miljöpåverkan. Därför är det viktigt att godstransporterna får vara ett marknadsstyrt system, som ger den enskilde bäst möjlighet att välja hur denne vill transportera sig själv eller sitt gods. Det som bör kompletteras, när det gäller marknadstänkande på godssidan, är en total avreglering av godstrafiken på järnväg. Som det ser ut är godstrafiken på järnväg bara delvis avreglerad, och SJ är alltför dominerande som aktör. Godstransportdelegationen har i sin förra slutrapport (SOU 2001:61) liksom i sin senaste slutrapport (SOU 2004:76) tydligt visat på godstransporternas betydelse för tillväxten i och vårt lands konkurrenskraft i . För att optimala förhållanden skall gälla inom transportsektorn är det särskilt viktigt att se godstransporterna som en intermodal verksamhet där vägar, järnvägar, hamnar, sjöfart, flygplatser och luftfart är tätt sammanflätade och nödvändiga för varann. Det är viktigt att regeringen tar detta som utgångspunkt i sin kommande transportpolitiska proposition - nu aviserad att överlämnas till . Många godstransporter görs med lastbil och långtradare, inte minst i de glest bebodda delarna av landet. Åkerinäringen i möter förutom konkurrens från andra transportslag också internationell konkurrens. förslag till en helt annan tillväxtorienterad företagarpolitik skulle radikalt förbättra även för företag inom transportsektorn. Sjöfart är, speciellt för bulktransporter, en miljömässigt och ekonomiskt effektiv transportform. En del transporter kan lockas över till sjöfart under förutsättning att hamnar och lastsystem fortlöpande moderniseras. Det gäller särskilt inlandshamnar framförallt i och , där sjötransporter utgör ett attraktivt och säkert alternativ till järnvägs- och lastbilstransport. Ett tankfartyg som går upp i via motsvarar ca 40-45 tankbilar på väg.