mot · GS02N254 · 2004-09-23 00:00:00 — I den regionalpolitiska utredningen fanns ett förslag att möjligheten till persontransportstöd för flygresor skulle utredas. Någon lösning har inte presenteras, och föreslår därför att det skall utredas om de företag som är beroende av många persontransporter med flyg för sina anställda skall kunna få ett stöd i likhet med det stöd som utgår för transport av gods. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Bil är en nödvändighet för många i , både i staden och på landsbygden. har bensinpriset stigit kraftigt, delvis till följd av den gröna skatteväxling, delvis till följd av internationella faktorer. Det höga bensinpriset slår hårt mot landsbygden där många är beroende av bilen för sina arbets- och serviceresor. Vi förslår att reseavdraget ändras så att det följer prisutvecklingen som det bör breddas. Transport till och från barntillsyn bör inräknas i avdraget. måste målet vara att gynna en övergång till icke bensindrivna fordon. Detta är svårare i ett första steg i glesbygd än i tätorter och får inte ske på ett sådant sätt att t ex bensinstationer på landsbygden slås ut. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Myndigheter som förstår landsbygdens villkor Det är viktigt att skapa förståelse kring landsbygdens särart inom . Det gäller allt från länsstyrelser till . I vissa fall är kopplingen till landsbygden självklar men i andra kan det vara svårt att se effekterna av beslut. Detta gäller särskilt vid omändringar av myndigheternas verksamheter. Vid verksamhetsförändringar bör statliga organisationer inte enbart beakta rationaliseringsvinster hos den enskilda myndigheten utan också se hur dessa förändringar påverkar kostnaden för andra statliga verksamheter samt vilka effekter det får på näringslivets generella konkurrenskraft. Detta bör ges regeringen tillkänna. Ett av problemen med landsbygdspolitiken är att den är utpräglat tvärsektoriell. En myndighetsstruktur med alltför många små specialiserade myndigheter kan riskera att försvåra för en mer övergripande landsbygdspolitik att komma till stånd. går de sektoriella stuprören ända upp i regeringskanslierna och metoder för att öka samarbetet mellan olika myndigheter och politikområden måste komma till. En splittrad myndighetsstruktur ger ytterligare problem i form av att framför allt företagare inom de areella näringarna måste ha kontakt med olika myndigheter vid arbeten kring landsbygdsutveckling. Små myndigheter har också svårare att vara närvarande i hela landet. vill inte föregripa den Svegforska utredningen avseende strukturen på svensk förvaltning men vi vill ändå hävda att en inriktning som minskade de sektoriella stuprören och som minskade antalet myndigheter vore önskvärd. Ett samlat landsbygdsverk som värnar landsbygdsutvecklingen anser att tillväxt och näringspolitiska frågor på landsbygden är viktiga. Vi anser därför att man bör ta ett samlat grepp kring dessa frågor. Detta berör då framför allt de areella näringarna, jordbruk, skogsbruk samt fiske. Jordbruket och fisket har framförallt blivit allt mer beroende av den gemensamma Europapolitiken och genomgår just nu stora förändringar. Vi anser därför att det finns all anledning att överväga en förändring av myndighetsstrukturen på dessa områden. Vi skulle vilja se att de funktioner inom , och som är viktiga ur ett näringspolitiskt perspektiv sammanfördes under ett gemensamt verk för landsbygden och de areella näringarna. Frågor som rör t.ex. djurskydd och livsmedelssäkerhet och konsumentskydd borde istället överföras till den nya samt till . Andra delar av verksamheterna inom t.ex. bör kunna flyttas till . Vi tror att detta skulle ge en renodling av de olika myndigheternas roll samt ge den föreslagna landsbygdsmyndigheten ett tydligare mandat att på ett brett sätt arbeta med frågor som berör landsbygdsutveckling. Det senare tror vi är viktigt för att skapa en struktur som överensstämmer med hur vi ser på hur framför allt EU:s jordbrukspolitik bör utvecklas från produktionsstöd till ett tydligare stöd till landskaps- och miljöarbete. Viktigt att betona är att det nya verket under inga omständigheter får bli ett organ för opinionsbildning som det nuvarande . Detta bör ges regeringen tillkänna. Under en lång rad av år flyttades myndigheter från till övriga landet. Undersökningar har visat att dessa utflyttningar inte har gett den effekt som önskats. Därför bör man i fortsättningen i princip inte flytta på befintliga myndigheter. Däremot är vi positiva till en fortsatt lokalisering av statliga myndigheter till andra delar av landet om det avser nya myndigheter och tar upp den frågan i en särskild motion. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Regionalstöd och landsbygdsutvecklingspengar måste ha tydliga fokus Mer lokalt beslutsfattande är en nyckelfaktor för att åstadkomma lokal mobilisering. Det gäller inte minst makten över regionalpolitiken. Den kommunala självstyrelsen bör ges ett starkare skydd i grundlagen. De insatser som görs för att skapa en bra regionalpolitik måste präglas av realism och en riktig verklighetsbakgrund. idéer om en lokal mobiliseringspolitik passar då bättre än den traditionella lokaliseringspolitiken. Det regionalpolitiska stödet är dessutom alldeles för utsmetat . Skall det regionalpolitiska stödet finnas måste det koncentreras till de mest utsatta områdena i . har ansett att de direkta selektiva regionalpolitiska stöden måste avvecklas så långt det är möjligt. Vi menar att det istället är bättre om satsningar görs generellt i hela på främst ett bättre klimat för de välståndsbildande krafterna, dvs företagsamhet, men också på satsningar inom kommunikations- och utbildningspolitik och en ekonomisk stabil politik. Stödområden och EU:s regionalpolitiska stöd Vi vill minska de direkta stöden till regionalpolitiken så långt det är möjligt. linje för de stöd som trots allt måste finnas kvar utmärks av en långtgående decentralisering av besluten till regionalnivå och en förenkling och schablonisering av de regionalpolitiska stödformerna. röstade nej till beslutet om att jordbruk, skogsbruk, trädgårdsskötsel, jakt och fiske samt annan personlig serviceverksamhet inte längre skulle få sänkta socialavgifter i stödområdet. Beslutet drevs tyvärr igenom i av en majoritet bestående av socialdemokrater och moderater. Sänkta arbetsgivaravgifter anser vi vara ett verksamt medel för att öka antalet jobb. De branscher som drabbas utgör dessutom en betydande del för att få människor att bo kvar i glesbygden. Dessa verksamheter utförs ofta i kombination med annan näringsverksamhet, och de lämnar, inte minst inom jord- och skogsbruket, ett betydande bidrag till att hålla landsbygden öppen och levande. Vi har slagits för att sänkningen av socialavgifter bör återinföras på ett sätt så att de inte bryter mot eller på annat sätt kompenseras. Det är därför glädjande att en viss sänkning av avgifterna har genomförts, men ger utrymme för ytterligare sänkningar. Detta bör ges regeringen tillkänna. De nya möjligheter för regionalpolitiska satsningar som öppnats genom medlemskapet i Europeiska unionen har inneburit att regionalpolitiken tillförs ytterligare medel. Dessa resurstillskott skall på effektivaste och mest ändamålsenliga sätt utnyttjas för att bidra till att de regionalpolitiska målen nås. Inom strukturfondernas olika målområden kommer nya former för lokalt och regionalt inflytande att byggas upp. Det kan leda till att nya spännande samarbetsmönster utvecklas, men det får inte innebära att byråkratin utvecklas så att det hämmar en naturlig utveckling av småföretagandet. Vidare måste den byråkrati som utvecklats i administrationen av målområdena med all kraft motverkas, så att EU-stöden kan utnyttjas på ett effektivt sätt. EU:s översyn av målområdena måste innebära att den "lilla" regionalpolitiken anpassas så att effektiva satsningar i de mest utsatta delarna av landet inte motverkas. ser med oro på utspädningen av de regionalpolitiska stöden till allt större områden i landet. Här bör istället generella miljö- och landsbygdsutvecklingsåtgärder var mer än tillräckliga. För att EU:s regionalpolitiska stöd skall kunna utnyttjas effektivt krävs det att staten tar sitt ansvar och ställer upp som medfinansiär. Ett underifrånperspektiv måste också anläggas vad gäller stödområdesfrågor. Länen måste få mer att säga till om. Det gäller inte minst den administrativa indelningen när det gäller EU-stöd där regeringen mot länens vilja gjort indelningen. Denna indelning måste vara lokalt förankrad. bör även här ha en tydlig målformulering för det regionala stödet. Vi anser att det bör användas till följande. Att stärka samverkan mellan lokala aktörer för ett bättre lokalt näringslivsklimat. Att stärka möjligheten för lokala entrepenörer att utvecklas. Reformera de regionala tillväxtprogrammen De lokala tillväxtavtalen infördes i samband med beslut om regionalpolitiken . byte avtalen namn till tillväxtprogram. linje när det gällde avtalen var att vi inte trodde att de var den enda vägen för att lösa i stort sett alla regionalpolitiska problem. Runt om i landet upplevdes att avtalen förde det goda med sig att många olika parter träffades under nya former och diskuterade problemen, men alltför få små företag har varit involverade, mycket beroende på tidsbrist. Egenföretagaren måste sköta sitt företag och har inte möjlighet att delta i stora partnerskapsmöten. har tidigare i en granskning av avtalen givit oss rätt i vår hållning. Avtalen har inte lett till så mycket. Speciellt gäller detta tillväxtbefrämjande åtgärder, till vilka endast en mycket liten del av medlen gått. har alltså avtalen ersatts med de regionala tillväxtprogrammen. Det positiva med dem är att regeringen trycker hårt på att en hel rad politikområdens roll skall tydliggöras. Tillväxtprogrammen får inte bli ytterligare ett forum för enbart diskussioner som inte leder till några konkreta åtgärder eller förslag. Liknande avtal finns i andra länder. I finns det tillväxtavtal av en annan modell med statlig garanti om tillväxtmedel som kan vara värd att pröva även i , så att staten inte slår undan benen på avtalen när de precis börjat fungera. En bred syn på landsbygdsutvecklingsprogrammen Landsbygdsutvecklingsprogrammens utformning är nu under diskussion. ser positivt på att EU nu omvandlar delar av sitt direktstöd till jordbruket till ett utökat LBU-program. Vi anser att regering och riksdag ej i detalj skall styra utformningen av LBU-programmen utan att detta bäst görs av berörda myndigheter. Vi ser dock gärna ett stort lokalt inflytande på hur progammen utformas. Vi tycker att det är principiellt olyckligt att politiker detaljstyr på detta sätt. I stället borde vi sätta upp målen för LBU-programmen och överlåta åt expertisen att på ett riktigt sätt fördela pengar till projekt som uppnår dessa mål. Fördelen med ett sådant arbetssätt är att man dessutom kan ta vara på nytänkande inom jordbruket. Det kan ju finnas andra medel än de som regeringen specificerar för att uppnå målen. anser att målen med LBU-programmen skall vara att gynna det öppna landskapet och planeringen av landskapet för att på så sätt få biologisk mångfald framför allt vad avser rödlistade arter att gynna det öppna landskapet för att uppnå rekreation och upplevelser av kulturlandskapet att minska kväveläckaget från jordbruket att minska användningen av bekämpningsmedel och andra farliga kemikalier i jordbruket att minska jordbrukets klimatpåverkan att gynna landbygdsutveckling via företagande t ex vad avser småskalig produktion och nyföretagande inom jordbruket. I den sista punkten vill vi dock lägga en restriktion. anser inte att ett investeringsstöd är en bra form för att gynna företagande. Vi inser problemet med riskkapital på landsbygden men vill hellre att detta stöd ges i form av statliga garantier för gynnsamma lån till företagandet. Vi tror inte på statens förmåga att bedöma vilka insatser som är företagsmässiga utan vill lämna detta åt de institutioner som normalt arbetar med företags finansiering. Vidare vill vi påpeka att de viktigaste åtgärderna för att gynna speciellt småskalig produktion inte har med bidrag att göra utan med regelverk som fungerar för småföretag och en minskning av samhällets byråkrati. Detta bör ges regeringen tillkänna. Budgetpolitiska konsekvenser av politik minskar anslaget för allmänna regionalpolitiska åtgärder med . Vår föreslagna förändring av myndighetsstrukturen inom landsbygdsområdet gör att kan läggas ner. Vi påbörjar denna avveckling och verkets ram kan minskas med .