mot · GR02MJ65 · 2004-05-07 00:00:00 — Därmed leder regeringens politik till ökat bidragsberoende och cementerar inlåsning av människor i s.k. fattigdomsfällor, där det är mycket svårt att med eget arbete öka sin levnadsstandard. I nämnda partimotion 2003/04:Fi22 har vi förslag till sänkta skatter som skulle öka tillväxten. Bland förslagen återfinns lägre skatter för småföretagare och lägre skatter på arbete för alla, men med tyngdpunkt på låg- och medelinkomsttagare. Regeringen aviserar att den i ökad utsträckning kommer att uppdra åt berörda myndigheter och statliga verk att se över kopplingen mellan deras verksamhet och frågan om företags sociala och miljömässiga ansvar. Det är inte acceptabelt att myndigheter och verk ställer andra krav på företag vid t.ex. upphandling än de som stadgas i lagar och förordningar. Detta skapar rättsotrygghet och godtycke. Dessutom kan det användas som ett protektionistiskt instrument. Statens roll för att främja en god miljö bör vara att med hjälp av lagstiftning minska negativ påverkan på miljön. Därutöver kan ekonomiska styrmedel ge incitament till minskad miljöpåverkan utöver vad som följer av lagkrav. Viktigt är också att fri oberoende forskning som bland annat syftar till att ta fram mindre miljöpåverkande produkter och processer främjas. Det framskymtar att regeringen vill att offentlig upphandling skall innehålla miljökrav utöver lagstadgade nivåer. Sådana krav bör inte ställas. Att uppfylla lagen skall vara tillräckligt för att komma ifråga som leverantör till offentlig sektor. Under denna rubrik noterar vi att regeringen avser återkomma till frågan om hur märkning kan vidareutvecklas som ett konsumentpolitiskt verktyg. Vi vänder oss emot regeringens avsikter att ytterligare, som vi förstår det, kringgärda detta område med lagar och regler. Vi anser att märkning av varor, även fortsättningsvis, bör vara ett konkurrensverktyg snarare än ett statligt kontrollmedel. Lagstadgad märkning medför merkostnader för konsumenterna, som eventuella positiva effekter är svårmätbara. De märken som får del av statsstöden har dessutom en konkurrensfördel jämfört med andra liknande. övervakar sin tillverkning och informerar sina presumtiva kunder om förfaringssätt. The är ett av många exempel på företag där djurskydd och miljöhänsyn är en del av själva affärskonceptet. Medvetna konsumenter väljer bäst själva vilka företag som producerar sina varor på ett sätt som passar deras intressen och val. Regeringen sätter tro till att centralplanering, politiska beslut och byråkratisk samordning är viktiga förutsättningar för en positiv regional utveckling. De regionala tillväxtprogrammen sägs vara centrala instrument för detta. Erfarenheterna gäckar regeringens trosvisshet. har programmen inte genererat något som ens kan beskrivas som positiv regional utveckling. På ett tydligt sätt demonstreras här hur ideologiska synsätt har betydelse för utformningen av politiken. Regeringen och dess stödpartier tror att centralplanering och politiska beslut är av godo. Till skillnad från dem anser vi att det bästa sättet att skapa regional utveckling är att ge så bra förutsättningar för enskilda och företag att de väljer att bo och etablera sig i hela landet. Det gäller att skapa bra villkor för småföretagande som till exempel att ta bort de diskriminerande 3:12-reglerna. Alltför rigid tillämpning av lagar som är till nackdel för den regionala utvecklingen. Infrastrukturen, särskilt vägarna, måste bli bättre så att det blir lättare att såväl transportera varor som att ta sig till arbetet. måste också se till att utnyttjas fullt ut och att den svenska tillämpningen av dem blir så framtidsinriktad som möjligt. Skogspolitiken har behandlats i med anledning av skr. 2003/04:39. Regeringen slog där fast att de två jämställda målen produktionsmålet och miljömålet fortsatt skall gälla. Produktionsmålet har delvis varit eftersatt och större vikt bör läggas vid detta. I den skrivelsen nämns också betydelsen av skogens sociala värden. Det är på sitt sätt anmärkningsvärt att just denna passus lyfts fram i nu föreliggande skrivelse medan produktionsmålet inte nämns vid namn. Även detta faller tillbaks på att regeringen har valt att inte prioritera det hållbara nyttjandet av naturresurserna utan koncentrera sig på bevarandeaspekter. I den moderata motionen MJ23 med anledning av skogsskrivelsen framförde vi bland annat följande: Skogen och skogsindustrin är mycket viktiga delar av svensk ekonomi och svenskt näringsliv. Skogsindustrin är den näringsgren som är största nettoexportör. Därför är det viktigt, också ur nationell synpunkt, att skogsbruket som förädlingsindustrin ges så bra villkor som möjligt. tidiga och framsynta skogsvårdslagstiftning är ett uttryck för samhällsintresset av en god skogsvård. Vi har synpunkter på hur regeringen i skrivelsen väljer att presentera en del av den framtida inriktningen av skogspolitiken. Avvägningen mellan näringsidkarens intressen och förutsättningar och allmänna intressen synes oss till exempel på några punkter få en felaktig tyngdpunkt. Det är med tillfredsställelse som vi noterar att regeringen håller fast vid de mål som gäller för skogspolitiken. Utvärderingen av hur väl de skogspolitiska målen uppfyllts som redan gjorts visade att produktionsmålet uppenbarligen kommit i andra hand sedan den nya lagen börjat gälla. Detta är beklagansvärt. Enligt vår mening får inte jämställandet av miljö- och produktionsmålen innebära att produktionen prioriteras ner. Tillämpningen av skogspolitiken måste också som en bärande del ha medborgarnas möjlighet att bo och verka i skogen. Att nu utvärdera vad som hänt kan vara bra. Vi uppskattar att regeringen klart deklarerar att långsiktighet och stabilitet skall prägla skogspolitiken och delar denna uppfattning. Emellertid är det oroväckande att regeringen avser att utvärderingen skall samordnas med utvärderingen av miljökvalitetsmålen. Då är det svårt att undvika att miljömålet prioriteras på bekostnad av produktionsmålet. Utvecklingen , där produktionsmålet fått vika i förhållande till miljömålet, riskerar därmed att fortsätta. Detta får inte bli resultatet. Att därtill, som görs i skrivelsen, hänvisa till att nya värderingar skall få komma till uttryck i konkret utformning av politiken understryker oron för produktionsmålets ställning. I skrivelsen ges ett par exempel på ett par sådana nya värderingar. Det gäller avsnittet om skogens sociala värden där senare i debattartiklar hävdar att de sociala värdena borde jämställas med produktions- och miljömål. Skulle detta bli fallet prioriteras övriga mål ner i motsvarande mån. En utlöpare av detta är diskussionen om tätortsnära skog där det kan finnas skäl att anta att skogen fyller en viktig funktion för rekreation. Enligt vår mening är behovet av rekreationsområden inte något som skall lösas inom ramen för skogspolitiken eller för den delen något annat politikområde. Rekreationsområden i skogsmark bör ingå i den kommunala planeringen. Antingen bör områden för fritidsändamål köpas in eller så bör avtal tecknas med markägare där denne mot ersättning friställer mark eller åtar sig brukningsrestriktioner för rekreationsbehov. Vi vidhåller dessa ståndpunkter. Vi motsätter oss en gemensam skogspolitik på EU nivå. Ökade inslag av gemensamhetslagstiftning som gradvis inskränker det nationella självbestämmandet på områden som inte har gemenskapskaraktär är vi motståndare till. 6.15 Jordbruk, fiske och rennäring De areella näringarna, inklusive skogen, är bas för näringslivet i stora regioner av . Att dessa näringar får så bra villkor som möjligt har därför en relativt sett större betydelse för en positiv regional utveckling än för den nationella. Svenskt jordbruk har uppenbara svårigheter att klara konkurrensen från andra länders jordbruk. Problemen beror till stor del på politiska beslut som fattats i . Det gäller unikt höga skatter på jordbrukets produktionsmedel och unika krav på djurhållning. Det gäller också tillämpningen av och annan miljölagstiftning där jordbruksföretag kommer i kläm utan att det är sakligt motiverat. Följden är att produktionen viker och att livsmedelsindustrin krymper. Skrivelsen berör inte detta. Vad gäller landsbygdspolitiken förefaller viss insikt finnas eftersom regeringen aviserar att bland annat tillväxt och sysselsättning skall få en mer framträdande roll. Det vore bra om så blev fallet. Risken är dock att utformningen av politiken fortsatt blir sådan att förutsättningar för tillväxt och sysselsättning prioriteras ner till förmån för centralplanering och politisk styrning. I avsnittet om regional utveckling framkommer att det senare är regeringens inriktning. Denna utveckling bör undvikas. En viktig bidragande faktor bakom välstånd är att vår industri har haft god tillgång till el till låga priser. Tack vare vår goda tillgång på vattenkraft och den framsynta kärnkraftspolitiken har vi en konkurrenskraftig elproduktionsindustri. Tack vare avregleringen av elmarknaden, som skett tidigare i än i många andra länder, och den integrerade nordiska elmarknaden har en väl fungerande elmarknad med flera konkurrenskraftiga företag vuxit fram. I grunden är därför också förhållandena goda för den elintensiva industrin den industri som länge varit en viktig bas för vårt välstånd. Hotet mot energiförsörjningen kommer i stället från politiskt håll. Genom en ogenomtänkt skattepolitik som medfört ständigt höjda skatter på energi s.k. skatteväxling och inte minst genom målet att avveckla kärnkraften riskerar energiförsörjningen att undergrävas. Den osäkerhet som skakigheten i politiken medfört innebär dessutom att kraftföretagen är ovilliga att investera i ny produktionskapacitet. Vi vill i stället att energipolitiken skall ha två övergripande mål: Energipolitiken skall främja en säker och konkurrenskraftig el- och energiförsörjning. All energiproduktion skall klara högt ställda miljö- och säkerhetskrav. Vill man därtill komma åt problematiken kring koldioxidutsläppen tar regeringen i skrivelsen upp en bra lösning: Stimulera användning av befintlig effektiv energiteknik och främja introduktionen av ny. Vi tolkar förslaget som ett efterlängtat erkännande av kärnkraften och framför allt en vidare utveckling av olika energislag, där även olika former av kärnteknik ingår. Regeringens ambition att satsa på vetenskap och forskning som syftar till att minska utsläppen av växthusgaser tolkar vi som en vilja att häva den s.k. tankeförbudslagen kring kärnteknikutveckling. Vi föreslår därför att kärnkraftsavvecklingen avbryts. Det finns ingen anledning att lägga ned väl fungerande miljövänlig elproduktion. av styrmedel på energiområdet bör rensas. används miljöskatter, generell energibeskattning, skattedifferentiering, subventioner, direkt lagstiftning, elcertifikat och snart även s.k. överlåtelsebara utsläppsrättigheter för koldioxid. Som sagts kommer införandet av utsläppsrätter att medföra kraftigt förändrade förutsättningar. Därför bör de dyra och krångliga elcertifikaten avskaffas. De likaledes dyra och snedvridande subventionerna till vissa energiformer som passerat introduktionsstadiet bör även de avskaffas. Miljöskatter skall tas ut efter verklig miljöbelastning och tas ut i producentledet. På så sätt får de en styrande verkan på vilken energikälla som används. 7 Vissa generella verktyg för hållbar utveckling I detta avsnitt förespråkar regeringen frivilliga överenskommelser som en metod att driva miljöpolitik. Det finns skäl att återupprepa vad vi skrev under livsmedelsavsnittet nämligen att myndigheter skall kontrollera att lagar och regler följs och se till att lagstiftningen är aktuell inom alla områden. Däremot skall inte s.k. frivilliga åtaganden mellan myndigheter, kommuner och företag eller hela branscher göras. En vidareutveckling av sådana överenskommelser, vilket regeringen aviserar, bör inte ske. I stället skall en avveckling av existerande överenskommelser göras. Vi avvisar marschen in i det korporativa samhället som detta förfarande innebär. Myndigheter har däremot ett ansvar att sprida information till såväl företag som branschorganisationer. Den påverkan på beteenden och produktionsmetoder som ökad kunskap ger skall inte underskattas. Regeringen aviserar fortsatta medel till lokala klimatinvesteringsprogram (KLIMP). Den hävdar att satsningen varit framgångsrik utan att belägga detta. Vår uppfattning är den motsatta. KLIMP har inte varit framgångsrikt och bör avvecklas.