mot · GS02So605 · 2004-10-05 00:00:00 — Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg En av vårt samhällets viktigaste uppgifter är att skapa en vård och omsorg som fungerar effektivt, snabbt och ger den bästa tänkbara kvalitet. Hälso- och sjukvården kämpar med långa köer, otillräckliga resurser och svårigheterna att rekrytera och behålla vårdpersonal. Vård och rehabilitering har ersatts av långa sjukskrivningar och förtidspension. som Socialdemokraterna har innehaft regeringsmakten har vården och omsorgen inte fått bättre förutsättningar. måste hälso- och sjukvården sättas i första rummet vid fördelningen av samhällets resurser. Det behövs en genomgripande diskussion om prioriteringar inom välfärden när resurserna till sjukvården inte räcker till. Valfrihet, bättre utnyttjande av de ekonomiska resurserna, men också mer pengar krävs för att skapa en bättre vård och omsorg. Vårdpersonalen behöver få en ny framtidstro. Hälso- och sjukvården måste försöka locka till sig de mest begåvade och lämpliga personerna. Vårdpersonalen måste ges möjlighet till kompetensutveckling. Förutsättningarna för högre löner, inflytande och delaktighet måste stärkas. Detta är avgörande för hälso- och sjukvårdens utveckling. Hälso- och sjukvården måste bli bättre på att värna dem med störst behov och dem som inte kan tala för sig. Det är de gamla och multisjuka, de psykiskt sjuka och de med kroniska sjukdomar som far mest illa i vården. anser att hälso- och sjukvården ska utgå från att varje människa är unik och att alla personer har samma absoluta och okränkbara värde. Den solidariskt finansierade hälso- och sjukvården är välfärdens kärna och ska vara behovsstyrd. Den ska kännetecknas av värdighet, kvalitet och tillgänglighet. Vården och omsorgen måste ha en helhetssyn på människan som tar hänsyn till kroppsliga, själsliga, sociala och andliga behov. För att skapa och upprätthålla hälsa och livskvalitet måste alla dessa behov tillgodoses. Under /05 sker socialutskottets hantering av motioner, som väcks under allmän motionstid, enligt en ny ordning. Alla socialutskottets politikområden kommer inte upp till beredning under innevarande . Bakgrunden är beslut om förändringar i utskottens arbetsformer och socialutskottets egen planering. För denna motions vidkommande innebär det att inte lägger vissa yrkanden som rör handikapp-, äldre-, socialtjänst-, läkemedels- och barnpolitik. Därtill har många yrkanden från förra årets utgiftsområdesmotion kring hälso- och sjukvårdpolitik inte behandlats av utskottet. I vissa avsnitt i denna motion hänvisas därför till tidigare lagda yrkanden. 4Utvecklingen inom hälso- och sjukvården7 5Trygghet, tillgänglighet och rätt att välja8 6God hälsa för alla8 7Vårdens resurser och framtidens välfärd9 8Prioritera i hälso- och sjukvården10 9Bygg ut antalet vårdplatser11 10Inför nationell vårdgaranti värd namnet13 11Öka mångfald och valfrihet - understöd förnyelse16 11.2Vård på lika villkor18 11.4Offentliggör kvalitetsregister och redovisa dessa öppet19 11.5Män och kvinnor olika inför läkaren?19 11.6Fritt vårdval för EU-medborgare20 13.3Förslaget till ny specialistindelning24 13.4Ge mer tid för omvårdnad25 13.5Minska administrationen inom vården25 14Hälso- och sjukvårdens säkerhetssystem26 15Värdighet och trygghet för de äldre27 15.4Vården i livets slutskede32 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en patienträttighetsdeklaration. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kravet att vård ges slås fast i hälso- och sjukvårdslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att privata, kooperativa och ideellt drivna alternativ bör ges förutsättningar att utvecklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en stopplag inte skall införas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vård på lika villkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av samordning och överenskommelser inom sjukvården gällande informationsteknik och kvalitetsregister. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att sjukvårdens kvalitetsregister bör utvecklas, offenliggöras och redovisas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en parlamentarisk utredning kring jämställdshetsaspekter på sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av ett sjukvårdskort inom EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av hela välfärdssystemet i syfte att se inom vilka verksamheter medborgarnas valfrihet kan ökas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avgränsat försök med patientpeng. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fler platser till läkar- och sjuksköterskeutbildningarna måste tillskapas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kompetenskrav för undersköterskor bör ses över. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en differentierad utbildningssatsning på undersköterskor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att fylla utbildningsplatserna för omvårdnadsutbildningarna.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett beslut i frågan om den framtida indelningen av medicinska specialiteter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av förslag som underlättar ett ändamålsenligt och kostnadseffektivt administrativt arbete inom sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lex behöver en översyn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning beträffande hur lagstiftningen kring tillsynen skall främja ett minimerande av antalet misstag inom vården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en värdighetsgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkarmedverkan på varje äldreboende och sjukhem. begär att regeringen återkommer med en proposition kring vården i livets slutskede i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om forskning i palliativ medicin. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetsplatskod som följer kompetensen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om uppföljning och kontroll av förskrivningen av läkemedel, i synnerhet till äldre i särskilda boenden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av apoteksmonopolet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kirurgisk behandling av tandlossning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda hur staten skall ta över kostnadsansvaret för LSS-insatser. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg enligt uppställning: Anslag, tusental kronor 13:10 Bidrag till psykiatri och social psykiatri 17:1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken 18:1 Bidrag till utveckling av socialt arbete 26:2 för arbetsliv och socialvetenskap Nytt anslag: Nationell vårdgaranti Nytt anslag: Forskning kring palliativ vård Ny öronmärkt satsning: försöksverksamhet - förebyggande hälso- och sjukvård 1Yrkandena 12, 14 och 15 hänvisade till UbU. 4Utvecklingen inom hälso- och sjukvården Inom hälso- och sjukvården pågår omvälvande förändringar. På sjukvårdssvenska heter det effektiviseringar, men det kan lika gärna kallas ransoneringar av sjukvård. I vissa delar av sjukvården ökar produktiviteten men den totala effekten blir att tillgängligheten till vården minskar. Utvecklingen har bland annat inneburit att antalet vårdplatser nästan halverats och att vårdtiderna minskat kraftigt. Inom EU har tillsammans med lägst antal vårdplatser, som vårdtiderna tillhör de kortaste. Det finns starka invändningar mot denna utveckling men den förmenta jakten på effektivitet fortsätter: akutsjukhus läggs ner eller görs om till närsjukhus, antalet vårdplatser sjunker ännu mer och vårdcentraler försvinner. Så kallade prioriteringslistor har tagits fram i och . Nya listor diskuteras intensivt i hela sjukvårdssverige. Utvecklingen försvaras av den socialdemokratiska regeringen som en naturlig och helt nödvändig förändring till följd av medicinska framsteg och den ekonomiska resursbristen - men det sker till priset av dålig tillgänglighet, större otrygghet och sämre vård. Om man frågar patienter och vårdpersonal är det nog svårt att finna instämmanden med att sjukvården fått bättre förutsättningar. ifrågasätter inte att omorganiseringar och effektiviseringar inom vården behövs, tvärtom det är alldeles nödvändigt. Men med nuvarande utveckling inom vården finns anledning till kritik och eftertanke. Traditionell socialdemokratisk vårdpolitik, präglad av nedskärningar och sammanslagningar, byråkrati och monopol är inte lösningen på vårdens problem. Om den socialdemokratiska regeringen får bestämma kommer det att bli ännu svårare att få vård framöver. Akutsjukvården kommer att koncentreras än mer. Antalet vårdplatser kommer att fortsätta att minska. Akut och planerad vård kommer i högre utsträckning att bedrivas åtskilt. Vården kommer i högre grad att flyttas utanför sjukhusen till en primärvård som saknar resurser. Värst drabbade av vårdransoneringen blir kroniskt sjuka och äldre. För dem är det särskilt viktigt att vården organiseras runt patienten i ett sammanhang som upplevs som nära, lokalt och med hög tillgänglighet. Situationen skapar otrygghet och de patienter som inte får vård tvingas därför söka sig till privata alternativ och finansiera sin vård på egen hand. På så sätt införs bakvägen ett system med individuella försäkringslösningar i Socialdemokraternas . Något som inte verkar skrämma den socialdemokratiska regeringen. Socialdemokraternas ideologiska skygglappar som hindrar nytänkande och förnyelse av sjukvården till det bättre är minst sagt problematiska. Den andra stopplag som Socialdemokraterna aviserat tillsammans med och är direkt riktad mot förnyelse och nytänkande inom vården. anser att vården måste ta spjärn i människovärdet och se till att det rör sig åt rätt håll, så att vården förbättras och inte försämras. Flera av dagens problem inom sjukvården är akuta och om ingenting görs kommer morgondagens brister att vara kroniska och strukturella. 5Trygghet, tillgänglighet och rätt att välja Det är oacceptabelt med långa väntetider och köer i vården. Det måste bli betydligt enklare att få träffa en läkare och annan vårdpersonal. vill förbättra kvaliteten i mötet mellan patient och läkare. Ökad delaktighet i val av behandlingsmetod, rätten att bli informerad och få insyn är bara de första stegen i en ökad samverkan mellan patient och läkare. Men även de patienter som inte själva kan välja ska garanteras en god, trygg och värdig vård. anser att patienten ska ha möjlighet till förnyad bedömning (second opinion) från oberoende alternativa bedömare. Otrygga och missnöjda patienter kostar i form av onödigt lidande och pengar. Här finns utrymme för både effektivare och mänskligare vård. Säkerligen kommer en ökad andel vårdtagare att vilja ta del av alternativa medicinska metoder. Det behövs tydligare riktlinjer om patientens rättigheter som människa och vårdkonsument. De texter som finns i hälso- och sjukvårdslagen och patienträttighetslagen behöver kompletteras med en mer pedagogisk lista över patientens rättigheter, en patienträttighetsdeklaration. anser att varje människa som söker sig till hälso- och sjukvården för att få rådgivning, vård och behandling ska tillerkännas följande rättigheter. Rätten att bli lyssnad till och göra sin egen röst hörd Rätten att bli informerad Rätten att göra egna val Rätten till en andra bedömning (second opinion) Rätten att få vård när man behöver den (tillgänglighet) Rätten att få skydd och respekt för sin personliga integritet 6God hälsa för alla Hälsa i vid mening handlar om ett fysiskt, psykiskt, socialt och andligt välbefinnande. Allt folkhälsoarbete ska utgå från denna helhetssyn på människan och på hälsobegreppet. Detta bredare hälsobegrepp har bl.a. uppmärksammats av undersökningar som pekat på att människor som tillägnar sig kultur i olika former har bättre hälsa och tillfrisknar fortare efter sjukdom. Även om hälsoläget i allmänt sett är bra såär hälsan ändå ojämlikt fördelad bland befolkningen. Forskning visar att resurssvaga gruppers hälsoutveckling och medellivslängd är sämre än för dem som är välutbildade och resursstarka. Detta kan inte accepteras. Det krävs åtgärder mot de resurssvaga gruppernas höga ohälsotal och lägre medellivslängd. Det förebyggande folkhälsoarbetet behöver förbättras. Väl fungerande, långsiktiga och hälsofrämjande insatser måste vara en självklar uppgift för hälso- och sjukvården och en självklar del i all behandling. Genom att ta till vara den outnyttjade potential som finns i en mer hälsoinriktad hälso- och sjukvård kan mycket mänskligt lidande undvikas. Ur ett hälsoekonomiskt perspektiv kan stora hälsovinster göras. Hälso- och sjukvården måste i större utsträckning använda sin auktoritet, sin kunskap och sin breda kontaktyta för att främja kontakt med patienter, anhöriga och allmänheten. föreslår att en försöksverksamhet möjligt inrättas i ett par landsting. Försöksverksamheten syftar till att undersöka förutsättningarna för att institutionalisera ett tydligare ansvar för hälso- och sjukvården kring det upplysande och motiverande samtalet med den enskilde om hälsorisker. Ansvaret innefattar även uppföljning och långsiktigt stödjande åtgärder och kontroll av livsstilsrelaterad ohälsa. I ett första steg avsätts sammanlagt . Medlen ska användas för att bygga vårdstrukturer som syftar till: att erbjuda alla 40-åringar ett gratis läkarbesök att utveckla det mångprofessionella vårdteamets arbete kring förebyggande insatser att öka närsjukvårdens kontaktytor, när det gäller förebyggande folkhälsoarbete att föra ut kunskap om hälsorisker och hur de förebyggs mest effektivt att förbättra det sekundärpreventionella arbetet utvecklar sin politik för en bättre folkhälsa i en särskild motion, "Folkhälsopolitiken" So606. 7Vårdens resurser och framtidens välfärd Bevarandet av en solidariskt finansierad sjukvård - som är behovsstyrd - kräver att djupgående problem i form av dåligt fungerande lönebildning, dåligt fungerande arbetsmarknad och tillväxthämmande skatter på arbete, sparande och företagande åtgärdas. Men under de gångna tio åren har tillväxtpolitiken lyst med sin frånvaro. Regeringen har inte ens försökt åtgärda under notoriskt låga tillväxt. Detta är en ödesfråga också för svensk hälso- och sjukvård. Om hade hängt med i tillväxttakten för de mindre hade vår bruttonationalprodukt (BNP), dvs. värdet av vår samlade produktion av varor och tjänster, varit ca högre. Hade hängt med tillväxttakten i , skulle vår BNP vara högre, och skatteintäkterna högre även med sänkta skattesatser. Om hängt med i tillväxt skulle vår BNP vara högre. Ovanstående jämförelse tydliggör bl.a. att utökade statsbidrag inte är en långsiktig lösning på hälso- och sjukvårdens problem. Men på kort sikt behöver kommunsektorn mer resurser. och har presenterat statistik över de resurser som tillförts landsting och kommuner under de två senaste mandatperioderna. fick kommunerna och landstingen statliga tillskott på . Men resurstillskotten kom inte landstingen och kommunerna till del så som det förespeglades när tillskotten presenterades. Till att börja med minskade statsbidragen i värde i takt med inflationen. På så sätt tappade de 18 miljarderna i värde. Dessutom höjde staten momsavgifterna för kommunsektorn med - pengar som hamnade i statskassan. innebar de höjda sociala egenavgifterna som löntagarna tvingades betala ett skattebortfall för kommunsektorn på netto . Penningtransaktionerna mellan den kommunala sektorn och staten hamnade i slutändan på noll. anser att de resurser som tillförs landsting och kommuner främst måste användas till att säkerställa en god vård och omsorg för multisjuka äldre, kroniskt och långvarigt sjuka. 8Prioritera i hälso- och sjukvården anser att sjukvården även ska finansieras solidariskt. En solidariskt finansierad sjukvård, byggd på människovärdes- och behovsprincipen, kräver prioriteringar. Med detta följer en avgränsning mot de åtaganden som inte omfattas av en solidarisk finansiering. Sådana insatser bör den enskilde själv välja, finansiera och prioritera genom exempelvis olika försäkringslösningar. I debatten om hälso- och sjukvårdens framtida finansiering framhålls ofta att behoven kommer att växa snabbare än resurserna. Behovet av resurser för hälso- och sjukvården påverkas av ett komplext samband mellan behov och efterfrågan, vårdens tillgänglighet och organisation, medicinsk praxis och teknisk utveckling, produktivitet och effektivitet. Ingen vet exakt hur stort gapet mellan behov och resurser kommer att bli framöver. Men åtminstone en slutsats kan dras: behovet av väl genomtänkta prioriteringar i politiken kommer att bli allt viktigare. Det går inte att klara finansieringen av välfärden enbart med skattehöjningar, besparingar och effektiviseringar. Enligt Landstingsförbundets och prognos kommer det totala underskottet för kommunsektorn att hamna på nära . genomfördes kraftiga skattehöjningar , med i genomsnitt , i kommuner och landsting. I mer än har landstingssektorn visat underskott mellan intäkter och kostnader.1 Till detta kommer de enorma personalbehoven - som bara för kommunernas del beräknas uppgå till 225 000 personer . krävs ett nytt politiskt ansvarstagande. Den demografiska utvecklingen, de medicinska framstegen, personalsituationen och finansieringsdilemmat kräver handling och breda politiska överenskommelser. hoppas att det går att finna en gemensam dialog om hälso- och sjukvårdens framtid. De patienter som har de största behoven ska prioriteras. Denna etiska princip har väglett de politiska bedömningar som gjorts bland annat genom beslut om prioriteringar i hälso- och sjukvården. I hälso- och sjukvårdslagen står det att vård ska ges på lika villkor till alla. Men hur avgörs vilka som har de största behoven? Vad betyder egentligen "på lika villkor"? Hur ska olika behov egentligen kunna vägas mot varandra? Vilket gör mest ont - ofrivillig barnlöshet eller en värkande höftled? har i motion 2003/04:So640 yrkat att en parlamentarisk kommitté bör tillsättas med uppdraget att se över vårdbehoven och vilka av dessa behov som ska tillgodoses i den gemensamt finansierade vården. 9Bygg ut antalet vårdplatser granskade 36 större sjukhus i landet. Besöket var föranmält men det var inte tidsangivet. Det visade sig att 30 sjukhus hade överbeläggningar och att 18 sjukhus vårdade patienter vid andra avdelningar än där de vid tillfället var inskrivna. Överbeläggningar och patienter som var utlokaliserade till andra avdelningar förekom mest vid medicinklinikerna. Sammantaget konstaterade att patienter riskerade att få en sämre omvårdnad, medicinsk diagnostik, vård och behandling. Denna situation är en direkt följd av bristen på vårdplatser. Bristen på vårdplatser utgör ett hot mot arbetsmiljön för all vårdpersonal. Diagram 1: Antalet vårdplatser Drygt 18 000 vårdplatser har försvunnit . Det motsvarar en minskning med . har mer än en tredjedel av vårdplatserna inom korttidsvården försvunnit. Antalet intagningar och medelvårdtiden inom den somatiska korttidsvården har fortsatt att sjunka. Den kortare medelvårdtiden förklaras till viss del av bättre behandlingsmetoder och en mer behandlingsintensiv vård. Den mer behandlingsintensiva vården avspeglas i att antalet vårdplatser och vårdtillfällen i den slutna vården minskar, medan antalet behandlingar i den öppna vården ökar. En tydlig utveckling är att allt fler "äldre äldre", dvs. personer , opereras i högre utsträckning. Även inom den psykiatriska slutenvården går utvecklingen mot allt färre vårdplatser och kortare vårdtider. Trots att antalet slutenvårdsplatser inom psykiatrin har minskat, har antalet öppenvårdsbesök inte ökat i motsvarande grad, utan fortsatt att minska. Antalet vårdplatser i långtidsvården och geriatriken har också minskat kraftigt, även efter Ädelreformens införande 1992. Vad används en vårdplats till? Någon form av medicinsk bedömning ligger alltid till grund för att övervakning av hälsotillståndet krävs kontinuerligt. Olika former av kroniska tillstånd kan medföra behov av kontinuerlig vård. Och för att kunna ställa diagnos krävs ibland symtomkontroll där inläggning är en förutsättning . Operationer och andra kirurgiska eller medicinska behandlingar kräver självklart vårdplatser. Förlossningar kräver vårdplatser. Vidare krävs vårdplatser inom vissa discipliner för att behandlingar ska kunna ske - vid exempelvis intensivvård och viss cytostatikabehandling. För olika personer behövs sluten vård längre eller . Frågan om vårdplatser handlar därför, i ett patientperspektiv, både om trygghet, flexibilitet och viss valfrihet. Varför behövs fler vårdplatser? Även om den medicinska utvecklingen inneburit att flera behandlingar och ingrepp kan göras i den öppna vården kvarstår ett behov av att återställa vårdplatser. Minskningen av antalet vårdplatser i slutenvården har heller inte blivit kompenserad genom en motsvarande utbyggnad av hemsjukvården eller särskilda boenden. slutsats är att antalet vårdplatser måste utökas inom slutenvården. Utbyggnaden av vårdplatser måste även gälla de särskilda boendeformerna, hemsjukvården, missbrukarvården, akutvården och många av landets BB-avdelningar. Inom den psykiatriska vården råder stor brist på vårdplatser - politik för den psykiatriska vården tas upp i en särskild motion (2004/05:So449). 10Inför nationell vårdgaranti värd namnet I Socialdemokraternas är det inte en självklarhet att alla får vård . För alla dem som väntar på operation eller behandling innebär det ökad oro, lidande och försämrad livskvalitet. I värsta fall förvärras tillståndet , vilket inte bara kan kräva mer omfattande ingrepp, längre sjukhusvistelser och dyrare eftervård, utan också minska möjligheterna till lyckad rehabilitering och att bli helt återställd. Många ser sitt liv grusas i köerna till vård. Särskilt allvarligt är det för äldre människor där , månad och år betyder så mycket, liksom för barn som till och med kan hämmas i sin utveckling. Att skjuta vårdinsatser minskar möjligheterna till goda behandlingsresultat och ökar kostnaderna. En del av dessa kostnader syns först senare i landstingsbudgeterna. De visar sig i form av försämrat hälsoläge, som resulterar i extra läkarbesök och av mer omfattande och därmed dyrare behandlingar än vad som varit nödvändigt om patienten fått vård . Köernas största kostnader syns inte alls i landstingens ekonomi. Det handlar om det pris som enskilda människor tvingas betala i form av sänkt livskvalitet, sjukskrivning med försämrad privatekonomi och risk för att halka efter i utvecklingen på arbetet. Staten tvingas betala för sjukskrivningar, rehabilitering och förtidspensioneringar, kommunerna tvingas betala för hem- och färdtjänst och företagen tvingas betala för produktionsbortfall och dubbelanställningar. Nödvändiga resurser, en utökad samverkan och organisationsförändringar måste till för att arbeta bort vårdköerna. Administrativa och budgetmässiga murar som är ett hinder för en effektivare vård ska undanröjas. Den finansiella samordning (Finsam) som är möjlig omgärdas av ett regelverk som inte medger ett optimalt utnyttjande av resurserna. Möjligheterna till finansiell samordning och värdefulla lokala initiativ i samordningen är starkt begränsade. anser att intentionerna bakom Finsam måste genomföras fullt ut.