ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02A5 · 2004-02-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:62 Avgift till den kompletterande arbetslöshetskassan avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. Regeringen föreslår att den kompletterande arbetslöshetskassan skall ta ut en avgift av de människor som får ekonomisk ersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring och som inte är anslutna till den kompletterande arbetslöshetskassan eller till någon annan arbetslöshetskassa. Den föreliggande propositionen speglar regeringens oförmåga att ta ett helhetsgrepp när det gäller arbetsmarknadspolitiken. Det som pågår är ett ständigt lappande och lagande gällande befintliga system. Därtill är skälen att lägga fram denna proposition otydliga och tveksamma. För det första är det tveksamt att låta arbetslösa människor som inte är ansluta till någon arbetslöshetskassa betala två gånger för samma stöd och hjälp. De har redan bidragit till finansiering av ett ekonomiskt grundskydd mot tillfällig arbetslöshet genom att betala skatt. För det andra får de människor som är arbetslösa och som inte är anslutna till någon arbetslöshetskassa ingen skattereduktion för avgiften. Det får däremot de personer som är medlemmar i en arbetslöshetskassa. Vi har svårt att se hur denna skillnad gagnar rättvisa och likabehandling. För det tredje uppger regeringen att syftet med avgiften emellertid är att öka rättvisan och införa likabehandling av arbetslösa. Vi är övertygade om att propositionen inte når sitt syfte. Vi delar den bedömning som framförs av Statskontoret, och att propositionen inte leder till rättvisa och likabehandling. För det fjärde illustreras detta genom att den föreslagna avgiften medför att människor som blir arbetslösa som inte är anslutna får betala en avgift medan däremot sökanden som får avslag på sin ansökan inte omfattas av förslaget. Därtill omfattas inte heller de som vänder sig till den kompletterande arbetslöshetskassan för information av förslaget. Den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen måste reformeras. Försäkringen skall skydda människor som drabbas av arbetslöshet från betydande inkomstbortfall. Därigenom skall den arbetslöse under en omställningstid ges rimliga möjligheter att söka andra jobb eller utbilda sig för nya. Vi vill ha en allmän försäkring. Det innebär att försäkringen blir obligatorisk för alla arbetstagare som uppfyller försäkringens arbetsvillkor. Det är därtill angeläget att arbetslöshetsförsäkringen även i praktiken fungerar som en omställningsförsäkring. Rörligheten och utbudet av arbetskraft måste öka på den svenska arbetsmarknaden. Vi avstyrker därför propositionen.
mot · GR02K14 · 2004-02-05 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:66 Reklamtid i TV avslår proposition 2003/04:66. begär att regeringen återkommer med förslag om avskaffande av regleringen av reklamsändningars omfattning och frekvens i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av EU:s TV-direktiv. I proposition 2003/04:66 föreslår regeringen att det införs ett nytt undantag från reglerna i radio- och TV-lagen (1996:844) om annonstiden mellan hela klockslag. Förslaget syftar till att öka flexibiliteten för programföretagen så att redan planerade annonser under vissa förutsättningar får flyttas till en annan tidpunkt. Förslaget innebär emellertid inte att det totalt sett blir tillåtet att sända mer reklam i TV. Avtal för programbolag om sändningstillstånd i marknätet skall inte innehålla särskilda av staten reglerade programvillkor, t ex ifråga om högsta tillåtna mängd reklam . Vi anser att det bör vara upp till programföretagen att själva bestämma över reklamsändningarnas omfattning och frekvens. Det finns ingen annan än de själva som har större anledning att ta hänsyn till publiken för att kunna behålla den och därmed finansieringen av utbudet. En sådan förändring bör givetvis påverka ifrågavarande programbolags villkor i övrigt. Regeringens förslag avslås därmed. Regeringen bör återkomma till med förslag i enlighet med vad som anförs ovan om avskaffande av regleringen av reklamsändningars frekvens och omfattning. I enlighet med detta bör regeringen också verka för att EU:s TV-direktiv avskaffas.
mot · GR02MJ34 · 2004-02-04 00:00:00 — med anledning av framst. styrelses framställning angående djurskyddstillsynen styrelses framställning angående djurskyddstillsynen 1 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen redovisar vilka åtgärder som vidtagits med anledning av granskning av djurskyddstillsynen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att myndighetsutövning skall bekostas av allmänna medel. Den nya som startade sin verksamhet har som uppgift att administrera det statliga djurskyddet. I någon mån kan sägas att besiktningsveterinärer kan ha en översiktlig kontroll över den allmänna djurhälsan vad gäller lantbrukets produktionsdjur genom den besiktning som görs i samband med slakt. Även kommunerna har ett ansvar för djurskyddet, särskilt vad gäller sällskapsdjur. har analyserat djurskyddet i och funnit att samordningen mellan aktörerna och effektiviteten i djurskyddet brister. Granskningen skedde innan börjat sin verksamhet. På grundval av sin utredning föreslår revisionen att ger regeringen i uppdrag att redovisa de åtgärder som vidtagits med anledning av revisionens granskning. Vi delar denna uppfattning och menar att skall ge regeringen detta uppdrag. Därtill vill vi framhålla att ambitionen för djurskyddet måste stå i proportion till de resurser som anvisas. Revisionen föreslog att regeringen skulle få i uppdrag att överväga om regelverket skulle förändras och hur resursbehovet skall tillgodoses. Mot bakgrund av detta och mot bakgrund av revisionens granskning vill vi framhålla att den principiellt riktiga fördelningen av kostnaderna är att myndighetsutövning skall bekostas av allmänna medel. Däremot är det rimligt att kontroller föranledda av brister betalas av den felande. Anammas detta synsätt uppfylls revisorernas krav på lika behandling av djurägare i olika kommuner. Revisorernas påpekande att avgifterna i vissa kommuner inte står i proportion till verksamheten de facto innebär att djurägare genom avgiftssystemet betalar till kommunens övriga verksamhet. En form av extra utdebitering för vissa grupper således. Ordinarie rutinkontroller bör inte få avgiftsbeläggas. Åläggs kommunerna utöka verksamheten vad gäller djurskydd skall givetvis finansieringsprincipen råda.
mot · GR02MJ38 · 2004-02-04 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:54 Handlingsplan för åtgärder inom hästsektorn tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder inom hästsektorn. Hästsektorn har expanderat enormt. finns det ca 300 000 hästar i . Expansionen har skett trots avsaknad av en samlad statlig hästpolitik. Slutsatsen kan dock inte vara att det inte behövs någon sådan politik. Det var därför värdefullt att utredningen svensk hästpolitik genomfördes. Utredningen har resulterat i en skrivelse från regeringen med en handlingsplan för åtgärder inom hästsektorn. Skrivelsen belyser många angelägna frågor. Jag vill i den här motionen ta upp fyra punkter. Regeringen ger uppdrag till . Jag vill understryka vikten av att uppdragen leder till konkreta åtgärder. I arbetet med att utveckla de olika disciplinerna inom hästsektorn ridsport, trav och galopp måste inriktningen vara att fortsätta utveckla på bredden. Regeringen konstaterar att i är hästsporten i stor utsträckning tillgänglig för alla. Det är förvisso sant men utan tvivel kan det göras mycket mera för att ytterligare öka bredden. En översyn ska göras av den nuvarande situationen när det gäller identifiering och registrering av hästar. Det är viktigt att man vid översynen beaktar att ett framtida register också ska omfatta avel/sport och prestation. Det är nödvändigt bland annat från djurskyddssynpunkt. Ett viktigt avsnitt i skrivelsen tar upp möjligheterna för barn, ungdomar och funktionshindrade att utöva hästsport. Det är inte minst viktigt att flickors intresse och engagemang för hästar tas till vara. Det måste ske inom alla områden av hästsektorn. Det är inte acceptabelt att flickor är mer eller mindre utestängda från delar av sektorn. Också det motsatta förhållandet bör uppmärksammas, alltså att så få pojkar deltar i vissa hästaktiviteter.
mot · GR02MJ41 · 2004-02-04 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:54 Handlingsplan för åtgärder inom hästsektorn tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att vidta åtgärder för att säkerställa den s.k. kallblodsrasens överlevnad och att kallblodshästen får minoritetsstatus. Kallblodshästen, som även kallas den nordsvenska hästen, är en av tre raser med ursprung i vårt land. Hästen har betytt väldigt mycket för utvecklingen av svenskt jord- och skogsbruk under många sekler och har under det senaste halvseklet bidragit till att ge svensk travsport en annorlunda profil än vad som är fallet på den europeiska kontinenten. Men med knappt 500 födda föl är den rent statistiska populationsbasen för rasens långsiktiga överlevnad hotad. Fortsätter den långsiktigt utläsbara nedgången av födslar kommer rasen inte att existera . I syfte att vända trenden och därmed säkerställa rasens långsiktiga överlevnad måste staten vidta nödvändiga åtgärder genom bland annat sitt delägdabolag och genom avtal med STC. Vi anser bland annat att kallblodshästen ska ha minoritetsstatus.
mot · GR02MJ46 · 2004-02-06 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:57 Vattendistrikt och vattenmiljöförvaltning tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rapportering till av erfarenheterna av genomförandets olika steg, med början . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om resurstilldelningen för ramdirektivets genomförande . förordar att myndighetsansvaret knyts till en av länsstyrelserna i varje vattendistrikt. Länsstyrelserna har en god erfarenhet av myndighetsarbete av det nu aktuella slaget och har dessutom ansvar för miljö- och resursfrågor på regional nivå. Därför föreslår att antar propositionens förslag om ändring av . Det är inte lämpligt att göra större lagändringar än nödvändigt. pågår ansvarsutredningen (dir. 2003:10), plan- och byggutredningen (dir. 2002:97) och miljöbalkskommittén (dir. 2003:61). Om det föranleds av dessa utredningar, bör regeringen återkomma till med ytterligare förslag om lagändringar till följd av EU:s ramdirektiv för vatten. förordar således en stegvis implementering av ramdirektivet, där resultaten av ovan nämnda utredningar bör vara vägledande för det fortsatta arbetet med direktivets tillämpning. föreslår att regeringen, med underlag från de vattenmyndigheter som kommer att inrättas, rapporterar sina erfarenheter av genomförandets olika steg till med en första rapportering , i enlighet med vad som föreslås i miljöbalkskommitténs betänkande (SOU 2002:107). Utredningsbetänkandet En ny vattenadministration (SOU 2002:105) beräknar kostnaderna på den regionala nivån till för perioden 20032009. På den nationella nivån beräknas kostnader av engångskaraktär till , dessa kostnader beräknas dock huvudsakligen komma 2003 och 2004. Regeringens förslag att endast avsätta för till länsstyrelserna och sammantaget tycks därför innebära en underfinansiering. Även andra myndigheter som exempelvis och kommer att vara involverade i arbetet varför ytterligare behov av resurser säkert kommer att aktualiseras. förutsätter att regeringen noggrant följer implementeringsarbetet som utförs av olika myndigheter och de resursbehov detta medför. von der Esch (kd)
mot · GR02Sf20 · 2004-02-04 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:53 Resultat och kostnader i asylprocessen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa en bortre tidsgräns vad gäller förvarstagande. Skrivelsen behandlar resultat och kostnader i asylprocessen, och mycket av vad man här tar upp återfinns i propositionerna 2003/04:50 och 2003/04:59. Därför hänvisar jag till motioner på dessa propositioner. Det som inte återfinns i dessa är angående förvar. Att tas i förvar innebär att man placeras i en låst förläggning som ansvarar för. Det finns tre skäl till att tas i förvar: Om man ansöker om uppehållstillstånd men inte kan bevisa sin identitet. Om det är nödvändigt för att en utredning ska kunna genomföras om rätten att stanna i . Om beslut om avvisning eller utvisning ska verkställas. får också besluta om placering i fängelse eller häkte istället, och så sker trots att detta egentligen bara är tänkt att gälla för utvisade brottslingar eller av rena säkerhetsskäl. Beslut om förvar fattas av , , polisen eller regeringen. togs 3 187 personer i förvar. Det främsta skälet till detta var att beslut om avvisningar och utvisningar ska verkställas. Ungefär en tredjedel av de asylsökande tas numera i förvar och andelen har ökat sedan tog över verksamheten från polisen 1997. Varken vuxna eller barn får tas i förvar så att barnet skiljs från båda sina föräldrar, däremot får barnet skiljas från en av sina föräldrar. Att vara barn i asylprocessen är att leva under stor press. Att se sin eller sina föräldrar låsas in är att leva med ännu större rädsla. Därmed finns det än starkare skäl att inte ta vuxna i förvar. I budgetpropositionen 2002/03 anges att antalet personer som tagits i förvar har stigit ytterligare. anser att förvarstagande, att frånta en människa hennes rörelsefrihet, ska göras ytterst restriktivt och endast om det finns synnerliga skäl, såsom kriminalitet. Att inte kunna bevisa sin identitet, att det krävs en större utredning eller att det finns risk för att människor går under jorden därför att det finns ett verkställighetsbeslut är inte kriminellt. De asylsökande ska inte behandlas som brottslingar och därmed inte heller fråntas sin frihet. Regeringen bör se över praxis vad gäller förvar, och endast om det finns synnerliga skäl, såsom kriminalitet, får människor tas i förvar. Dessutom måste lagen ses över så att det klart framgår var den bortre tidsgränsen är. kan inte se att det finns några hinder att införa en bortre tidsgräns för förvarstagande.
mot · GR02Sf23 · 2004-02-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:59 Prövning av verkställighetshinder i utlänningsärenden begär att regeringens återkommer till med förslag om ny instansordning i utlänningsärenden i sådan tid att den nya ordningen kan börja tillämpas fullt ut . En av den nuvarande asylprocessens största brister är de alltför stora möjligheterna till upprepade ansökningar i avgjorda asylärenden. Detta skapar långa handläggningstider som är inhumana för alla som kommit till landet och åberopar asylskäl. Det är inhumant att ha ett system där ständigt nya förväntningar skapas utifrån en ny ansökan. Dessa förväntningar leder till ständig besvikelse, som i sin tur leder till nya ansökningar grundade på att man åberopar humanitära skäl. Denna del av asylprocessen innebär också ett uppenbart resursslöseri. Regeringens förslag innebär en förbättring av dessa missförhållanden. Det föreligger därför skäl att bifalla propositionens inriktning i denna del, även om det kan föreligga vissa brister i enskildheter, som möjligen kan rättas till under utskottsbehandlingen. Vi hänvisar här även till den moderata kommittémotionen. Regeringen förtjänar stark kritik för att den ännu inte lyckats presentera ett förslag till ny instansordning i utlänningsärenden för . Denna skall innefatta att avskaffas och att asylärenden prövas i förvaltningsdomstol. De förslag som framtagits visar visserligen på vissa svårigheter härvidlag. Frågan är emellertid så viktig att stora ansträngningar måste göras för att snabbt också få ett rättssäkrare system. Det bör då även övervägas ett alternativ där beslut överklagas i en förvaltningsdomstol till en enhet som ges väl anpassade resurser för dessa ärenden. Denna förvaltningsdomstol skulle kunna vara en av kammarrätterna. Om regeringen med stor skyndsamhet utarbetar och lägger fram ett sådant förslag till skall en ny instansordning fullt ut kunna vara i kraft . Lägger inte regeringen fram förslaget måste det ankomma på utskottet att överta även utarbetandet av denna lagändring. De lagändringar som regeringen föreslår bör kunna vara i kraft även fram till dess. Det torde av humanitära skäl och även av resursskäl vara angeläget att så sker. När denna instansordning träder i kraft kan det också vara en fördel att det inte föreligger en lång kö av förnyade ansökningar i ärenden som redan avslagits av utifrån gällande lagstiftning.
mot · GR02Sk28 · 2004-02-18 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:64 En begränsningsregel för förmögenhetsskatten, m.m. beslutar att avskaffa förmögenhetsskatten års taxering med hänvisning till vad som anfördes i motion 2003/04:Sk299 och i enlighet med vad som anförs i denna motion. Förmögenhetsskatten skadar ekonomi och dess tillväxtkraft. Det sker inte enbart genom att den som en extra fastighetsskatt drabbar många svenska hushåll utan främst genom att den driver kapital ut ur landet. Även skattebasutredaren, socialdemokraten , har framhållit att förmögenhetsskatten lockar svenskar att placera sina pengar i felaktiga tillgångar just för att försöka undgå skatten och att den därför är skadlig. Beräkningar finns som anger siffran på svenskt kapital placerat i utlandet till . Det handlar till stor del om kapital som, om skatten avskaffades, skulle återföras till landet och då ge staten ökade skatteinkomster genom att avkastningen skulle bli föremål för vanlig kapitalbeskattning. som avskaffandet av förmögenhetsskatten sålunda skjuts framåt skadas svensk ekonomi. har motionerat om ett avskaffande av förmögenhetsskatten, senast i motion 2003/04:Sk299, och i motionerna utvecklat skälen till förslaget. Sammanfattningsvis är förmögenhetsskatten en av de skatter som mest allvarligt förhindrar tillkomsten av fler jobb. Detta har bl a kommit till uttryck genom det ovan angivna betydande kapitalutflöde från som skatten medverkar till. Det gäller pengar som skulle kunna investeras och skapa nya arbeten här hemma. Vidare drabbar skatten företrädesvis inte de bäst beställda. Personer som har stora tillgångar kan förhållandevis lätt undvika skatten. Regeringen har också redan tidigare beviljat undantag för de allra rikaste i . Denna åtgärd är en följd av att lättrörliga skattebaser som kapital inte låter sig beskattas på samma sätt som mindre rörliga skattebaser. Regeringens undantag och lättheten för rika att undvika skatten medför att skatten i stor utsträckning i stället drabbar vanliga människor, bl a till följd av de senaste årens stigande huspriser. På så sätt fungerar förmögenhetsskatten alltså som en extra fastighetsskatt, som naturligtvis slår extra hårt mot de hushåll, inte minst pensionärer, som amorterat av sina huslån. Det är uppenbart att skatten slår snett; annars skulle regeringen inte föreslå en begränsningsregel. Åtgärden är bara ett ytterligare försök att lappa ihop en i grunden felaktig beskattning. Mot denna bakgrund upprepar vi vårt förslag att förmögenhetsskatten avskaffas; därmed löses också de problem propositionen säger sig vilja åtgärda och detta utan att de nya marginaleffekter uppstår som blir en följd av regeringens förslag.
mot · GR02Sk29 · 2004-02-18 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:64 En begränsningsregel för förmögenhetsskatten, m.m. begär att regeringen återkommer till med ett förslag om sänkt förmögenhetsskatt genom slopad sambeskattning mellan makar samt om höjt fribelopp enligt vad som anförs i motionen. I propositionen föreslår regeringen en begränsningsregel för förmögenhetsskatten enligt samma modell som den införda begränsningsregeln för fastighetsskatten. Den som betalar förmögenhetsskatt för sin permanentbostad och har rätt till reduktion av fastighetsskatten ska även få reduktion av förmögenhetsskatten. Förmögenhetsskatten är en skadlig och orättvis skatt. Förmögenhetsskatten är skadlig för för att den minskar sparandet och främjar skatteflykt. uppskattade i en utredning som offentliggjordes 2002 att svenska sparare har gömt undan motsvarande i utlandet för att slippa svensk förmögenhetsskatt. Som en följd av detta går staten även miste om skatten på avkastningen. När sparande drivs ut ur landet finns det mindre riskkapital, något som i första drabbar nystartade och växande företag. Avskaffad förmögenhetsskatt är ett av de viktigaste kraven som näringslivets organisationer har framfört under de totalt resultatlösa tillväxtsamtal som regeringen tog initiativ till 2003. Förmögenhetsskatten är orättvis därför att den i praktiken inte berör de personer som har de största förmögenheterna. Genom de speciella undantag för vissa stora aktieägare som den socialdemokratiska regeringen införde betalar numera vissa miljardärer ingen skatt på stora delar av sin förmögenhet. Syftet med dessa undantag var att se till att vissa stora företagsägare inte flyttade utomlands och därmed tog med sig vissa av sitt företags verksamheter och arbetsplatser utanför landet. Frågan är dock: Varför kan inte alla svenskar som sparar och investerar i produktiv verksamhet behandlas på samma sätt? Förmögenhetsskatten drabbar också äldre personer som amorterat på sitt hus och ibland lever på låga inkomster. Husets värde gör dem kanske förmögna på pappret, men någon förmögenhet förfogar de inte över så länge de vill bo kvar i sina hus. Därför borde de inte heller betala någon förmögenhetsskatt. Genom att föreslå denna begränsningsregel erkänner regeringen det ohållbara i dagens situation. Istället för att vilja införa ny undantag i förmögenhetsskatten borde regeringen ha föreslagit att förmögenhetsskatten skulle sänkas för alla och avskaffas. förslag är enkelt och tydligt. Vi vill ha en rättvis beskattning som stimulerar sparande och företagande. Som en första åtgärd vill vi sänka förmögenhetsskatten genom att avskaffa sambeskattningen av makar och höja fribeloppet. Sambeskattningen av makar i förmögenhetsbeskattningen är en rest från en förgången tid som det finns starka jämställdhetsskäl för att ta bort. motionerade vi om att avskaffa sambeskattningen i förmögenhetsskatten från detta år och att höja fribeloppet i förmögenhetsskatten till 2005. vill avskaffa förmögenhetsskatten helt. Vi avser att återkomma till med förslag i frågan tills detta är genomfört.