mot · GR02MJ31 · 2004-01-23 00:00:00 — delar härvidlag regeringens bedömning att bör undersöka förutsättningarna för att vidga handelssystemet till mindre anläggningar, ytterligare branscher och sektorer inför perioden 20082012. För att handelssystemet verkligen skall bli ett kostnadseffektivt styrmedel är det avgörande att en så stor andel som möjligt av de totala utsläppen omfattas av systemet. bör därför med kraft verka för att samtliga sektorer ingår i handelssystemet . Även om EU inte skulle kunna enas om att inkludera samtliga sektorer bör utnyttja den möjlighet direktivet ger att ensidigt ta in även andra sektorer i handelssystemet . Detta skulle ge bättre kostnadseffektivitet för de åtgärder som behöver vidtas i . Koldioxid ackumuleras i atmosfären. Den totala mängd koldioxid som kommer att finnas i atmosfären när ett långsiktigt hållbart system för energiförsörjning uppnåtts, kommer därför att bero av den totala mängd koldioxid som släppts ut. För att bekämpa växthuseffekten är det därför angeläget att utfasningen av de fossila bränslena sker så snabbt som möjligt, det vill säga att vi så snabbt som möjligt bör minska de utsläpp vi kan minska , även om vi inte kan ersätta all energi med klimatneutrala energikällor. Med andra ord bör minskningen av samhällets koldioxidutsläpp ske så snabbt som samhället har råd med. Det är därför angeläget att minskningarna sker i de sektorer där de kan göras kostnadseffektivt. Detta talar för att handelssystemet bör omfatta så många aktörer som möjligt. Särskilt angeläget är det att inkludera transportsektorn (petroleumindustrin), bl.a. för att utsläppen från transporterna ökar snabbt men framför allt för att kostnaden för att minska utsläppen är betydligt lägre inom industrin än inom transportsektorn. Hushållens och transportsektorns utsläppsreduktioner sker till en betydligt högre marginalkostnad än vad som är fallet inom industrin. Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv vore det därför kostnadseffektivt att låta trafiksektorn köpa utsläppsrätter från industrisektorn, vilket skulle kunna finansiera större utsläppsminskningar i industrin än vad man kan förvänta sig med den nu föreslagna modellen. 7.4.1 Extra tilldelning vid åtgärder som uppenbart minskar utsläppen i den icke-handlande sektorn Användning av renare och mer energieffektiva bränslen inom den icke-handlande sektorn kan innebära att koldixidutsläppen inom den handlande sektorn måste öka som de totala utsläppen minskar. Vid sådana situationer anser att aktören i den handlande sektorn skall tilldelas utsläppsrätter motsvarande den ökning av utsläppen som han måste göra. Exempel kan vara raffinaderier som ökar sina koldioxidutsläpp för att framställa diesel miljöklass 1. Detta bör gälla så länge transportsektorn och hela uppvärmningssektorn inte ingår i den handlande sektorn. 7.5 Inga undantag av vissa anläggningar Propositionens förslag vad gäller möjligheten att undanta vissa anläggningar är, enligt , felaktigt. anser att det inte skall gå att undanta verksamheter som egentligen borde omfattas av handelssystemet. FlexMex2-delegationens förslag är att föredra. Regeringens argumentation är bristfällig och förvirrar bara genom att regelsystemet blir splittrat. Det är bättre att ge näringslivet tydliga signaler och enhetliga regler. I propositionen påpekas mycket riktigt att anläggningar som undantas från handelssystemets första period går miste om denna möjlighet att genomföra kostnadseffektiva åtgärder, medan åtgärder likväl måste genomföras. Effektiviteten i direktivet främjas av att så många anläggningar som möjligt ingår i systemet för utsläppshandel. 7.6 Utsläppsrätter till nya deltagare anser att fördelningen till nya deltagare bör vara upp till . Svensk industri är i en internationell jämförelse miljömedveten och energieffektiv. Det är önskvärt och kanske också troligt att ett höjt internationellt miljömedvetande medför konkurrensfördelar för svensk industri och att industriproduktionen i ökar till följd av detta. Även om svensk produktion kommer att vara mer energieffektiv kan en produktionsökning komma att medföra att utsläppen i kan komma att behöva öka räknat i absoluta tal. Ur miljösynpunkt bör produktionen lokaliseras där den är mest effektiv. Det är därför angeläget att det finns goda möjligheter för svensk industri att expandera. I sammanhanget vill påminna om att föreslog siffran för nya deltagare och konsekvenser av utökad kapacitet i befintliga anläggningar. är skeptiska till att nya deltagare skall anskaffa sina utsläppsrätter på öppna marknaden. Detta leder till en snedvridning av konkurrensen och kan cementera en olycklig oligopolsituation. anser därför att även de verksamhetsutövare som ansöker om tillstånd efter bör kunna tilldelas utsläppsrätter på grundval av riktmärken för specifika utsläpp eller bästa möjliga teknik. instämmer i regeringens bedömning att bör studera andra medlemsstaters agerande, vilket naturligtvis inte enbart gäller på denna punkt. anser att en ny myndighet för administration av handelssystemet är omotiverad . En ny myndighet skulle sannolikt innebära ökad byråkrati och ökade onödiga kostnader för staten. Ansvaret för handelssystemet bör därför läggas på , och länsstyrelserna i enlighet med vad som skall gälla under den inledande fasen. Den preliminära modellen bör utvärderas noga innan beslut tas om en eventuell ny myndighet. Regeringen skall återkomma till med slutligt förslag till myndighetsstruktur och arbetsfördelning efter utvärderingen av den preliminära modellen. 9.1 Avskaffa skatten på koldioxid för den handlande sektorn delar i stort sett regeringens bedömning vad gäller relationen mellan olika styrmedel. Det finns dock anledning att framhålla att det finns vissa risker med att blanda olika styrmedel. Man bör ej onödigtvis använda mer än ett styrmedel per mål. Handel med utsläppsrätter är ett nytt styrmedel. Vi har inte facit i förväg, men vi har anledning att tro att det kan vara effektivt. Men för att man skall kunna dra några slutsatser och vinna några erfarenheter under den första försöksperioden är det bäst att renodla systemet så långt det är rimligt. Med andra ord bör koldioxidskatten bl.a. av detta skäl tas bort för den handlande sektorn. FlexMex2-delegationen har arbetat med frågan om huruvida bör renodla handelssystemet eller använda både handel och koldioxidskatt för den handlande sektorn. Frågan är vilket alternativ som är mest effektivt för att hantera koldioxidutsläppen och hur vi skall rigga ett system för att handeln skall bli ett strategiskt och förhoppningsvis framgångsrikt instrument i kampen för att hejda och minska utsläppen av växthusgaser. Enligt mening är analysen i kapitel 9 i HANDLA för att uppnå klimatmål! (SOU 2003:120) tydlig och visar att koldioxidskatten skall avvecklas för de aktörer som ingår i handelssystemet. När det gäller en tänkt finansiering för hur koldioxidskatten skall kunna avvecklas presenteras ett antal olika alternativ i samma kapitel. När går vidare med sin klimatpolitik och på ett tydligare sätt länkar samman den i ett europeiskt perspektiv genom det förestående handelssystemet får man inte låta finansieringsfrågan angående koldioxidskattens avveckling bakbinda hela processen. Det är rimligt att överväga ett antal olika skattebaser och fundera på en mix av olika alternativ. Utredningen presenterar härvidlag ett batteri av formellt möjliga förslag som kan tjäna som en god utgångspunkt. En avveckling av koldioxidskatten på fossila bränslen får inte leda till att de koldioxidneutrala bränslenas konkurrenskraft gentemot fossila bränslen försämrades på något område. Ett eventuellt avvecklande av koldioxidskatten måste därför ledsagas av motsvarade åtgärder för att trygga biobränslenas konkurrenskraft. ansluter sig till principen om att förorenaren skall betala för sina utsläpp. Det vore därför naturligt att ett avskaffande av koldioxidskatten kompenserades genom att utsläppsrätterna auktionerades ut i stället för delades ut gratis. Det är därför beklagligt att direktivet inte medger att av utsläppsrätterna auktioneras ut för den femårsperiod som börjar . I avvaktan på resultatet av den övergripande analys som skall ske i samband med kontrollstationen 2004 avstår från att föreslå avskaffad koldioxidskatt. 9.2 Kvalitetssäkring av statistiken delar i stort sett regeringens bedömning vad gäller arbetet med att kvalitetssäkra statistiken. Regeringens bedömning att arbetet bör utvecklas vidare tycks dock vara väl försiktig; anser att arbetet absolut måste utvecklas vidare. De statistiska osäkerheterna skapar avsevärda svårigheter. Det är otillfredsställande att utsläppen för ges olika utsläppsvärden. Ett fördjupat samarbete mellan de statistikansvariga myndigheterna, , och , skulle kunna förbättra statistiken. Ett nära och förtroendefullt samarbete med branschorganisationer underlättar statistikinsamlandet och är därför önskvärt. 9.3 Avräkning av fördelningen av utsläppsrätter i förhållande till åtagande enligt Kyotoprotokollet anser, i likhet med utredningen, att det är den fördelade mängden utsläppsrätter som skall avräknas mot det nationella mål som skall uppnås för perioden 20082012. När det gäller de två andra flexibla mekanismerna: joint implementation (JI) och clean development mechanisms (CDM) anser att avräkningen mot det svenska klimatmålet bör ske analogt med de villkor som gäller för att tillgodoräkna sig dessa mekanismer enligt Kyotoprotokollet. von der Esch (kd)