mot · GS02Ju467 · 2004-10-05 00:00:00 — Ett grundläggande problem i brottsutredningar är polisens arbetssituation och resursbrist. anser att det behövs snabbare och bättre insatser för att hjälpa brottsoffren och då måste också polisens resurser på området stärkas. Vi anser att man bör utveckla hjälpmedlen för kvinnor som lever med överfallshot. Det är bra att vi nu fått en lag om besöksförbud som innebär att ett besöksförbud ska kunna avse den gemensamma bostaden och även utvidgas till ett större geografiskt område. Det är rimligt att det är förövaren som tvingas flytta från hem och kommun och inte den misshandlade. Det är också vår mening att överträdelse av besöksförbud ska kunna ge strängare straff och att inskränkningar i mannens rörelsefrihet ska kunna göras med hjälp av elektronisk övervakning. Tanken med lagstiftningen mot frids- och kvinnofridskränkning var att betona allvaret i den systematiska kränkningen, där varje enskild kränkning inte i sig skulle ha varit tillräcklig för ett straff men där de tillsammans utgör en summerad systematisk kränkning som ska anses som straffvärd. Det har dock visat sig att lagen inte var tillräckligt tydligt skriven. Vi anser att kvinnofridslagen måste utvärderas och ges en ny utformning. anser att en våldtäktsdom inte ska vara beroende av om kvinnan varit i stånd att göra motstånd eller ej. Det lagförslag som skall rätta till denna skevhet och som har remissbehandlats har märkligt nog inte lagts fram. Det förekommer att kvinnor med utländsk bakgrund, som kommit till för att leva med en svensk man, hamnar på kvinnojourer efter att ha misshandlats av sin partner. anser att lagstiftningen måste förstärkas för att skydda dessa kvinnor. borde ha en skyldighet att dels kontrollera om den aktuella mannen tidigare fört in kvinnor i , dels kontrollera med polisregistret om mannen tidigare misshandlat någon av sina kvinnor. Det är oerhört viktigt att barn som utsatts för brott bemöts av personal som är van att uppfatta barns språk, signaler och behov. Det är också viktigt att handläggningstiderna inte blir för långa. Därför vill införa en tidsfrist för handläggning av barnmisshandelsfall. Brottsofferfonden ska ha en central funktion när det gäller stöd till dem som drabbas av brott. Effektivitet, snabbhet och hög kvalitet vid handläggningen av brottsskadeärendena är nödvändigt för att garantera det enskilda brottsoffrets rätt till ersättning och behov av trygghet och stöd. Ersättningsnivåerna bör ses över. menar att en utredning bör tillsättas för att se över möjligheten att staten vid skadestånd på grund av brott förskotterar skadestånd till brottsoffret. De pengar som avsätts för stöd till brottsofferjourer ska i första hand gå till verksamheter som har direktkontakt med brottsoffren snarare än till forskning.Kristdemokraterna anser att domstolarnas lokaler ska vara så anpassade att vittnen och brottsoffer inte ska behöva konfronteras med gärningsmannen. Det är inte tillfredsställande att gärningsman, brottsoffer och vittnen hamnar i samma väntrum. anser att det är viktigt att utveckla arbetet med vittnesstödverksamheten. Uppbyggnaden av verksamheten bör ske i samråd med och andra berörda organisationer. All kunskap måste tas tillvara. Det är bra att kommunerna utformar sina brottsförebyggande program och trygghetsplaner. Ambitionen har varit hög men för många kommuner har resursfrågan varit ett problem. Med ansträngd ekonomi riskeras det brottsförebyggande arbetet att prioriteras ned. De personer som fått nya identitetsuppgifter ska kunna erhålla en skälig ersättning för kostnader som kan uppkomma i samband med de nya personuppgifterna. Kvinnor som offer för import8 Utred preskriptionstiden vid övergrepp mot barn11 Anpassade lokaler och vittnesstöd14 Ekonomisk ersättning för identitetsbyte16 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillgång till bättre och utvecklade hjälpmedel för kvinnor som lever med överfallshot. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utsatta kvinnor skall ha tillgång till trygghetspaket, larm och pepparsprej. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om elektronisk övervakning i samband med besöksförbud. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en utvärdering av kvinnofridslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att handläggningstiden vid barnmisshandel inte får överskrida . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utredningar om övergrepp på barn skall ha högsta prioritet och att handläggare av dessa ärenden bör ha specialkompetens. begär att regeringen tillsätter en utredning angående statens möjlighet att förskottera skadestånd till brottsoffer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brottsskadeärenden skall handläggas . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att informationsinsatserna till brottsoffret förbättras under polisutredning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om obligatorisk utbildning av dem som i sitt arbete kommer i kontakt med brottsoffer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tingsrättslokalernas väntrum skall vara så utformade att vittnen, vittnesstöd och brottsoffer inte behöver sitta i samma väntrum som gärningsman. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vittnesstöd skall finnas vid alla tingsrätter och hovrätter . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skälig ekonomisk ersättning utbetalas till den som fått ny identitet och ådragit sig omkostnader i samband med identitetsbytet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvärdering av skadestånd samt en granskning av dessa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samhällets stöd till brottsofferjourer. Centrala uppgifter för rättsväsendet är att skipa rättvisa och att återupprätta brottsoffret. Att utreda brott, gripa och lagföra gärningsmannen är fortfarande rättsstatens första och viktigaste skyldighet gentemot brottsoffren. I detta ligger även att straffsystemet ska kunna uppfattas som rättvist och att påföljderna blir tillräckligt ingripande. anmäldes drygt 65 177 fall av misshandel och grov misshandel varav inte ens hälften upp enligt BRÅ. Kvinnomisshandeln ökade och 2002. anmäldes 22 481 fall av kvinnomisshandel. Långt ifrån all misshandel anmäls, sannolikt mindre än hälften. Anledning till att anmälan inte görs är ofta misstro mot rättssystemet. Varje enskilt fall innebär smärta, skada och förnedring för den utsatta. Definitionen på ett uppklarat brott är antingen att åtal har väckts eller att åklagaren har beslutat om åtalsunderlåtelse eller strafföreläggande, böter i de flesta fall, eller att det inte kan konstateras om något brott begåtts. Att statistiken framstår som god i fråga om antalet "uppklarade brott" beror på att polisen skriver "brott kan ej styrkas" på många utredningar, som sedan läggs ned. Det är mycket kränkande för brottsoffret att en utredning läggs ner och ingen döms för det brott som begåtts. Lagen om att hustruaga är ett brott har funnits men fortfarande har detta våld inte upphört. anmäls över 20 000 fall av misshandel och grov misshandel mot kvinnor. Att män misshandlar kvinnor i dagens demokratiska samhälle är en skam. Kvinnan är sällan det enda offret. När mamman misshandlas blir också barnen offer. Alla barn har rätt att växa upp i en trygg miljö utan våld och kränkning. Alla som befinner sig i ett barns omgivning måste därför på ett särskilt sätt uppmärksamma tecken på om barnet mår dåligt och ställa sig frågan vad det kan bero på. Ett barn i misshandelsmiljö kan lätt komma att växa upp i tron att våld är enda sättet att lösa konflikter och ta efter mammas rädsla - eller pappas knytnävar. Mer om politik som rör utsatta barn finns att läsa i motionen Stärkt skydd för barn. Våldet över lag och även det mot kvinnor har blivit allt grövre. Fysiskt våld innehåller ofta någon typ av sexuellt tvång, en företeelse som tilltagit , enligt Kriscentrum . Det som ofta blir avgörande för att kvinnor skall söka hjälp är att de misshandlas så allvarligt att de hamnar på sjukhus. Kvinnor ska erbjudas professionell psykologisk hjälp efter våldtäkt eller misshandel. anser att de åtgärder som polisen kan använda sig av för att skydda hotade målsägande och vittnen är tillräckliga i de flesta fall. Men frågan är hur dessa redskap kommer till användning. har utarbetat en brottsofferhandbok som kan tjäna som teoretisk och praktisk handledning. Det är bra, men det räcker inte. RPS föreslår i sin handlingsplan en förbättrad samverkan mellan polismyndigheterna och andra myndigheter, organisationer och andra aktörer i samhället, bättre rutiner för tidiga och kontinuerliga hot- och riskbedömningar, åtgärder för att säkerställa en effektiv förundersökningsledning samt åtgärder för att säkerställa att brottsoffret får relevant, begriplig och fortlöpande information i ärendet. Tyvärr är det lång väg från ord till handling. Ett av de grundläggande problemen är polisens arbetssituation och resursbrist. Det behövs radikala förändringar och större insatser för att hjälpa brottsoffren och då måste polisens resurser stärkas. Detta gäller både utbildningsinsatser och utredningsresurser. Det gäller också hjälpmedel som kan underlätta för den hotade kvinnan om hon råkar ut för ett överfall. Många kvinnor som vill ha överfallslarm har inte fått det. anser att hotade kvinnor även ska få använda pepparsprej i självförsvar. Vi anser att man bör komma till beslut när det gäller hjälpmedel för kvinnor som lever med överfallshot och tillföra resurser för att tillgodose dessa behov. skriver i betänkande 2003/04:JuU17 att försök med pepparsprej har gjorts med dåligt resultat. För att kvinnan ska få ha pepparsprej krävs vapenlicens, något som på grund av hennes vandel inte kunde beviljas i många fall. menar att dispens för pepparsprej borde kunna beviljas i många fall. gäller den nya lagen om utökat besöksförbud. Vi anser att det är bra att det nu är mannen som vid misshandel av kvinnan kan förbjudas att vistas såväl inom ett geografiskt område som i det gemensamma hemmet. Det är vår mening att överträdelse av besöksförbud ska kunna ge strängare straff och att inskränkningar i mannens rörelsefrihet ska kunna göras med hjälp av elektronisk övervakning. har antalet våldtäkter ökat . Särskilda problem uppstår när våldtäkter anmäls efter de har inträffat. kan det röra sig . Arbetet med att få fram teknisk bevisning har då försvårats avsevärt. Ord står mot ord och gång på gång tvingas vi läsa om hur rättssystemet misslyckats att ge upprättelse åt kvinnor som blivit utnyttjade. Två femtonåriga flickor utsattes för grova sexuella övergrepp. En av flickorna våldtogs av tre män, den andra av en man. Men flickan som våldtogs av tre män våldtogs inte i juridisk mening. Hon var kraftigt påverkad av läkemedel och kunde därför inte göra motstånd. Hon hade själv tagit läkemedlen och därmed försatt sig själv i vanmakt. Hon skrek inte heller på hjälp. Hennes kompis som våldtogs av en man var nykter, därför rubriceras hennes fall som våldtäkt. Avgörande för om våldsmannen döms för våldtäkt eller ej är alltså vem som försatt kvinnan i vanmakt. Vi anser att våldtäkt är våldtäkt oavsett hur vanmakten uppstått. anser att det förhållande att en kvinna försatt sig i vanmakt, t.ex. genom att berusa sig eller ta droger, inte bör medföra att den som utnyttjar kvinnans värnlöshet och förgriper sig på henne sexuellt därför inte ska dömas för våldtäkt. Vi anser att regeringen ska utarbeta ett förslag till lagstiftning med innebörden att den som tilltvingar sig sexuellt umgänge genom att utnyttja offrets oförmåga att värja sig på grund av självförvållad berusning ska dömas för våldtäkt. Det förekommer att kvinnor som utsatts för våldtäkt i rätten tvingas svara på frågor om hur hon betett sig vid brottstillfället. Om hon varit inbjudande, utmanande klädd eller om hon haft flera sexuella relationer tas detta upp under rättegången. Hon ställs till svars för ett brott begånget mot henne. I flera domar förekommer just beskrivningar av hur kvinnan var klädd, om hon druckit osv. Dessa attityder är orimliga. Mycket sällan beskrivs gärningsmannens/männens nykterhetstillstånd eller sexuella erfarenheter - något som i många fall vore starkt motiverat. Det är självklart så att ingen ska dömas oskyldig men detta motiverar inte det kraftiga ifrågasättande av kvinnans person som har förekommit i domstolsförhandlingar i sådana fall. Det bör inte vara kvinnans liv och leverne som ska ifrågasättas i ett misstänkt våldtäktsmål utan mannens. vill ha en lagändring på detta område. Det lagförslag som ska rätta till denna skevhet och som har remissbehandlats har märkligt nog fortfarande inte lagts fram. Regeringen lovade att man skulle vidta åtgärder för att vidga det nuvarande våldtäktsbegreppet. Personer som inte kan värja sig för att de sover, är berusade eller funktionshindrade skulle kunna få ett sexuellt övergrepp klassat som våldtäkt istället för sexuellt utnyttjande. Hänsyn ska tas till brottsoffrets egna upplevelser. Vi kristdemokrater välkomnade detta förslag men vidhöll vårt yrkande om en lagändring i 6 kapitel om sexualbrott tills regeringens förslag lagts i . Detta har alltså inte ännu skett. Vi anser också att straffen för sexualbrott borde ses över. Det är allvarligt då straffen för sexualbrott är alltför låga i förhållande till hur allvarliga dessa brott är. utnyttjas dessutom endast den nedre delen av straffskalan av domstolarna. Detta ger en olycklig bild av allvaret i gärningen. När regeringen ska behandla förslag bör denna fråga övervägas och åtgärder vidtas. menar att farmakologisk behandling ska kunna användas på våldtäktsmän som återfaller i brott under den sista tredjedelen av straffet, då vederbörande är villkorligt frigiven. Vi anser också att pedofiler och våldtäktsåterfallsförbrytare måste delta i programverksamhet för sexualförbrytare om dessa ska komma i åtnjutande av villkorlig frigivning. Detta utvecklas mer i vår motion om kriminalvården. Tanken med lagstiftningen mot frids- och kvinnofridskränkning var att betona allvaret i den systematiska kränkningen, där varje enskild kränkning inte i sig skulle ha varit tillräcklig för ett straff men där de tillsammans utgör en systematisk kränkning i syfte att kränka personens integritet och därför ska anses som straffvärda. Det visade sig dock snart att lagen inte vara tillräckligt tydligt skriven. Det nya förslaget skulle bli mer heltäckande och tydligare. Vi kristdemokrater reserverade oss och ansåg att regeringen borde ha gjort en grundligare analys av bestämmelsen om fridskränkningsbrott innan man presenterade sitt förslag till ändring. anmäldes 1 000 kvinnofridsbrott. av de anmälda brotten ledde då till åtal. ledde av fallen till åtal. Antalet anmälningar om grov kvinnofridskränkning ökade , fall fall 2003, efter att i ett flertal år legat stabilt på ungefär 1500 anmälningar . Detta är en oroande utveckling. Utskottsmajoriteten har avslagit vårt yrkande om utvärdering av kvinnofridslagen, där vi hänvisar till den oro vi känner för att kvinnofridslagen inte fungerar fullödigt, med argumentet att en utvärdering ännu inte anses meningsfull. Det är synd eftersom vi menar att en utredning är nödvändig för att man ska komma fram till hur kvinnofridslagen ska kunna bli det verktyg den var menad att bli. Tiden för en utredning är rimligen inne . Kvinnor som offer för import Det förekommer att svenska män sätter i system att föra in utländska kvinnor från fattiga länder för att med dem leva som gift eller sambo. Många av dessa kvinnor ser i erbjudandet en möjlighet till ett nytt liv. Man kanske flyr från fattigdom i hopp om att få leva ett liv i högre materiell standard. Väl i befinner sig kvinnan i en utsatt situation, utan något kontaktnät och någon att vända sig till. Många av dessa kvinnor hamnar på kvinnojourer efter att ha misshandlats av dessa män. Vissa av kvinnorna som kommer hit lever i en utsatt situation. De kan inte tala svenska, de känner inte vår kultur och de har ingen vänkrets. Risken att de ska leva ett isolerat liv är överhängande och de är till stor del beroende av mannens vilja att hjälpa kvinnan att integreras i samhället. Uppehållstillstånd för att leva med sin make eller sambo beviljas kvinnan till en början för en tvåårsperiod. Om förhållandet inom tvåårsperioden tar slut beviljas normalt inte fortsatt uppehållstillstånd utan personen ska lämna landet. Det ligger alltså ett incitament inbyggt i systemet att hålla ut och stanna hos den man som slår i minst tvåår. ändrade man lagen så att kvinnor som misshandlats skulle kunna få en möjlighet att stanna i . Enligt för kvinnojourer i har den nya lagen dock inte inneburit någon förbättring i praktiken. I ett fall som valt som vägledande praxisfall i tolkningen av den nya lagen, har en kvinna blivit misshandlad, hotad och våldtagen av sin man upprepade gånger. Trots att mannen dömts för våldtäkt sex gånger och för olaga hot två gånger bedömde inte dessa övergrepp som tillräckligt allvarliga för att bevilja uppehållstillstånd. krävs ny lagstiftning för att komma till rätta med detta. Det finns exempel på män som fört in inte mindre än tolv utländska kvinnor till . En man har varit gift med åtta av dem och sambo med fyra. Han har suttit i fängelse för kvinnomisshandel och anmälts för misshandel ett flertal gånger av olika kvinnor, men utan att dömas. En annan man har tagit hit en kvinna . Tre av dem har bott hos kvinnojourer sedan de misshandlats och hotats av mannen. I betänkande 2002/03:SfU8 skriver socialförsäkringsutskottet om delbetänkande. Där står att gäller att anknytningspersonen tillfrågas om eventuella tidigare brott i syfte att förhindra att uppehållstillstånd ges om det finns påtaglig risk för att sökanden kommer att utsättas för misshandel eller annan kränkande behandling i förhållandet. Vidare görs registerkontroll om det finns särskilda skäl, till exempel om något framkommit som ger anledning att misstänka tidigare relevant kriminalitet. har direktåtkomst till registren och kan kontrollera om personen dömts för brott enligt 3, 4 eller 6 kap. eller har meddelats besöksförbud. En registerkontroll på det sätt som beskrivs ger intryck av godtycke och därför måste verksamheten följa ett entydigt regelverk där syftet är att förebygga så många fall av misshandel som möjligt. Självklart ska hanteringen vara könsoberoende. Trots att regeringen antagit en strategi för hur man skall förverkliga återstår fortfarande en rad åtgärder för att förbättra barnens situation. Det är angeläget att kontinuerligt se över hur vi kan hjälpa barn som utsätts för brott. Står dessutom barnet i beroendeställning till brottslingen krävs extra insatser. Barn kan inte värja sig på det sätt som vuxna kan. Barn kan inte välja sin värld. Att utsättas för brott är en skrämmande upplevelse som ofta ger bestående men. Det är därför oerhört viktigt att det barn som utsatts för brott bemöts av personal som är van att uppfatta barns språk, signaler och behov. , polisen och åklagaren måste få adekvat utbildning och stöd i sitt arbete. I expertrapporten Den rättsliga hanteringen av doktorand och professor , juridiska institutionen vid , sägs följande: "Dagens rättssystem tar inte tillräcklig hänsyn till barns intressen och den kunskap som finns om barn." Barn har ibland svårt att uttrycka i ord vad de varit med om. Det händer att en fullständig bild av händelseförloppet kommer fram först efter åtskilliga samtal. Ett fåordigt och motvilligt svar får därför inte sätta barnets trovärdighet på spel. Alla som i sitt arbete eller uppdrag kommer i kontakt med barn som utsatts för brott behöver ha förståelse för de särskilda förutsättningar som gäller. Förverkligandet av är en ständigt pågående process. Barn som brottsoffer har rätt till en högkvalitativ och rättsligt säker behandling. Polismyndigheternas rapportering av vad som har gjorts för att införa i arbetet visar att tillämpningen av konventionen än så länge varken har fått genomslag i myndigheternas handlingsplaner, operativa verksamhet eller i personalutbildningen. Detta är synnerligen oroväckande och helt oacceptabelt. I Barnmisshandel - Polisens och åklagarnas handläggningstider och arbetsmetoder (SOU 2000:42) presenteras en BRÅ-studie om handläggningstider vid polisanmäld barnmisshandel. Där kan man avläsa att det i genomsnitt för hela riket tog att handlägga ett fall av barnmisshandel /97, en ökning /91. I tog det per fall. Barn är brottsoffer som måste få stöd och kan avgöra ett helt liv. I nämnda betänkande föreslår man att en tidsfrist införs när det gäller förundersökning som avser brott enligt kapitel 3,4 eller 6 i , där målsäganden vid tiden för anmälan inte har fyllt . Förundersökningen skall, enligt kommitténs förslag, avslutas och beslut i åtalsfrågan skall fattas så snart det kan ske och senast efter det att anmälan har upprättats. menar att tre månaders handläggningstid inte får överskridas. Om såändå sker ska en speciell utredning av varje enskilt fall göras för att finna orsak och ge förslag till åtgärd för att förhindra upprepning. anmäldes 1196 fall av misshandel av barn i åldern . 6428 fall av misshandel av barn i åldern anmäldes . Antalet anmälda sexualbrott mot barn har ökat . Sexuellt utnyttjade barn är kränkta och utnyttjade brottsoffer. Precis som i fallet med barnmisshandel finns förmodligen ett mycket stort mörkertal i fråga om sexualbrott. Brott som begås i det privata anmäls generellt i lägre utsträckning än brott som begås på allmän plats. Dessutom anmäls brott där förövaren och offret är bekanta med varandra i lägre utsträckning än om de är obekanta. Mörkertalet förmodas vara än större om offret är ett barn eller en ung person och speciellt om brotten begås inom familjen. Således kan man anta att en stor andel av de sexualbrott som begås aldrig polisanmäls. Det innebär alltså att man utifrån kriminalstatistiken inte kan dra några säkra slutsatser om den faktiska brottslighetens omfattning. Utredningar om sexuella och även andra övergrepp på barn skall därför ha högsta prioritet inom rättsväsendets alla led och handläggare av dessa ärenden måste ha hög kompetens. Om detta finns mer att läsa i motion Stärkt skydd för barn. Av 466 våldtäkter mot barn uppklarades . ledde till åtal, strafföreläggande eller åtalsunderlåtelse. Detta är synnerligen otillfredsställande siffror. Förutom de barn som själva utsätts för misshandel eller andra övergrepp är även de barn som växer upp med misshandel i sin familj i realiteten brottsoffer. På vissa håll i landet har man upprättat verksamhet där man tar emot barn från hem där misshandel varit en del av vardagen, med missbrukande föräldrar och föräldrar som har psykiska besvär. Det är angeläget att verksamhet som riktar sig till barn med svåra uppväxtförhållanden får ekonomiskt stöd i våra kommuner. Insatser är av stor vikt för att dessa barn skall kunna växa upp till trygga vuxna människor. Det är rimligt att vid allvarlig brottslighet betrakta närstående till brottsoffer som indirekta brottsoffer, vilka har rätt till stöd och hjälp. Rätten till målsägandebiträde bör utvidgas till att omfatta även vissa efterlevande till den som utsatts för brott, även om dessa inte kan betraktas som målsägande enligt gällande lagstiftning. Regeringen bör därför ges i uppdrag att återkomma till med ett lagförslag som tillgodoser det anförda. Utred preskriptionstiden vid övergrepp mot barn Barn som utsätts för incestbrott förtränger ofta det inträffade. Det kan medföra att brottet inte uppdagas förrän , kanske inte förrän barnet nått vuxen ålder. I vuxen ålder kan brottsoffret behöva ytterligare tid för att överväga anmälan av brottet.