mot · GS02T466 · 2004-10-05 00:00:00 — Information och kommunikation för förändring En liberal politik för information och kommunikation för förändring handlar inte om teknik utan om: 5.2Fokus på innehåll och användning istället för teknik7 6.2.1Statligt ansvar och privata aktörer10 6.2.2Bredband till alla - genom kommunala bolag?11 6.3Införandet av 3 G-tekniken12 7.1.1Ansvar för utveckling och förvaltning av nationella standarder14 7.1.2Bättre konsumentstöd på IT-området - Nätverket14 8.1Lagring och användande av information om besökare på webbplatser och annan personlig information16 9.1IT-säkerhet och skydd mot informationsoperationer17 9.2Spam, mejlbombning med mera18 10.1Stimulera forskning och kompetensutveckling19 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stärka IT-tillgängligheten för invandrare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om IT och tillväxt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fungerande regelverk internationellt för e-handel.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förutsättningar för den elektroniska handeln vad gäller bl.a. behovet av lagstiftning som främjar digitala signaturer och kryptering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att främja användning av kryptering hos myndigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om elektronisk offentlig upphandling.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tröskelvärden vid offentlig upphandling.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en sammanhållen syn på utnyttjande av och villkor för privata och offentliga aktörers stomnätsförbindelser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ansvaret för bredbandsutbyggnaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheterna till fungerande mobiltelefonitäckning i de glesast befolkade delarna av vårt land. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om som övervakare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konkurrens inom mobiltelefonin. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om upphovsrätt och patent.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om myndigheter som föregångare inom IT-användningen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om 24-timmarsmyndigheten.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fortsätta arbetet med en nationell standard för elektronisk offentlig upphandling.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bättre konsumentstöd på IT-området.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla e-demokratin.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om IT för äldre. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om IT för funktionshindrade. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förstärkning av skyddet för den personliga integriteten.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statens roll som föregångare i frågor om IT-säkerhet genom en tydlig säkerhetspolicy. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om IT-säkerhet och skydd mot informationsoperationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om näringslivets krav på sekretess vid rapportering om IT-incidenter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att söka en internationell reglering av spam, mejlbombning m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en oberoende kommission för att kartlägga riskerna med strålning från mobiltelefonisystemen.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stimulera forskning och kompetensutveckling. 1Yrkandena 3, 13 och 17 hänvisade till LU. 2Yrkandena 6, 7, 14 och 16 hänvisade till LU. 3Yrkandena 15, 18 och 21 hänvisade till KU. 4Yrkande 26 hänvisat till MJU. IT-branschen har återtagit sin position som en ledande tillväxtbransch svacka, sedan den s k IT-bubblan sprack månaderna . som IT-sektorn i sig bidrar till ökad tillväxt i samhällsekonomin är en fortsatt utveckling av IT-området en strategisk förutsättning för tillväxt också i andra delar av samhällsekonomin. Svackan inom IT-sektorn de gångna tre fyra åren ska dock inte överdrivas. Många företag inom IT-branschen har - de uppmärksammade misslyckandena till trots - överlevt IT-kraschen framgångsrikt. Många misslyckanden rörde företag med en bristfällig affärsidé och logistik - helt inriktade på att göra affärer i det nya mediet - medan företag med en grundlagd bas, som börjat använda IT-tekniken som medel att nå kunder inom befintlig verksamhet, har lyckats. Knappast någonstans kan svängningarna i IT-konjunkturen avläsas så tydligt som inom högskoleutbildningen. sökte 22 000 studenter till högskolornas IT-utbildningar. Systemvetare var framtidens sysselsättning. När IT-bubblan sprack flydde studenterna till andra framtidsinriktningar. När IT-branschen nu på nytt tar fart är bristen på systemvetare skriande. Till högskoleutbildningarna kom bara 4 800 ansökningar in. Populäraste IT-utbildning nu är dataspelsutbildning med grafikinriktning - sex gånger fler än antalet studieplatser! Enligt Verket för högskoleservice är antalet förstahandssökande till landets knappt 100 IT-utbildningar fler än antalet studieplatser på endast en femtedel av dem. De gångna fem årens utveckling understryker att utvecklingen inom IT-området inte kan beslutas fram politiskt, utan att samhällets roll är att skapa goda förutsättningar för branschens utveckling. Denna formas sedan i ett intensivt samspel mellan företag och kunder. av socialdemokratisk regeringspolitik, varav de sex senaste tillsammans med och , har präglats av en föga företagsfrämjande politik, vilket i sin tur medfört en lägre tillväxt och därmed mindre resurser för att utveckla välfärden i vårt land. IT-bubblan sprack ungefär som regeringen presenterade sin stora IT-politiska proposition "Ett informationssamhälle för alla" (prop. 1999/2000:86) om att som första land skall bli ett informationssamhälle för alla. aviserar nu regeringen en ny IT-proposition med preciseringar avseende den fortsatta riktningen för IT-politiken. Det är hög tid. Regeringen gav 2002 () i uppdrag att utvärdera den svenska IT-politiken. Rapporten från ITPS var en svidande vidräkning av den förda politiken. I rapporten konstateras att: Möjligheten att bedöma hur lyckats i sin strävan att bli ett informationssamhälle för alla före andra länder saknas i första hand beroende på bristande preciseringar av i vilka avseenden ska nå detta mål." Däremot redovisas att fortfarande ligger mycket högt på skalan, men att något eller några länder passerat inom de flesta områden. ITPS fastslår inledningsvis att "utan en god användning av IT i företag, i kommunala förvaltningar, inom vården, i företag och i hemmen kommer vi inte alls att lyckas med att utveckla tillväxt och välfärd". Vidare konstateras att "utbildningsväsendet har en nyckelroll att utveckla IT som ett hjälpmedel i lärandet" och att den offentliga sektorn bör vara föregångare inom IT-användningen. Vad avser tillgängligheten redovisar följande förändringar : Den största klyftan gäller åldern och den har bara minskat marginellt Utbildningsklyftan är den näst största klyftan och minskningen är begränsad Klyftan mellan könen har halverats och är nu den minsta Inkomstklyftan är mer begränsad Klyftan som förklaras av ursprung har ökat mycket kraftigt Det finns all anledning att som ITPS i sin utvärdering ställa krav på den kommande IT-propositionen om en tydlig precisering av mål och medel i den framtida IT-politiken. Den ovan återgivna redovisningen från ITPS av tillgängligheten till IT visar särskilt på vikten av att regeringen föreslår åtgärder för att stärka IT-tillgängligheten hos invandrarna. Liberal politik på IT-området handlar mer om att möjliggöra och skapa förutsättningar än att ha åsikter om teknik och användande. Det finns några undantag från detta, till exempel när det kommer till att bekämpa brott liksom att motverka andra skadliga användanden av informationstekniken. Dessa frågor berörs dock inte i denna motion. Här behandlas det övergripande statliga ansvaret för en god infrastruktur för kommunikation - anpassad till det moderna, globala samhället. Tyngdpunkten ligger på tillväxt, tillgänglighet, integritet, säkerhet och användbarhet. i den mänskliga historien har väldigt många människor själva tillgång till ett kommunikationsmedel som kan sätta dem i förbindelse med varje annan användare på jorden. De globala kommunikationsmedel som funnits har aldrig givit denna möjlighet för andra än ett fåtal med stora resurser, och då ofta med fördröjning. Alla jordens invånare är ännu inte Internetanvändare, och även om de vore skulle fortfarande språkbarriärer och andra hinder begränsa den faktiska räckvidden. Men existerar ett medium med denna potential. Och omvälvningarna i dess spår har inte låtit vänta på sig. Att Internet är ett stort hot mot diktaturer och totalitära regimer är uppenbart. För en del, till exempel som är världens mest slutna stat, är Internet på grund av fattigdomen ännu inte något överhängande problem. I det ekonomiskt mer välmående har det börjat att bli det. i väst försvarar ofta sina kraftiga försäljningssatsningar med att Internet och mobiltelefoni medverkar till ett öppnare samhälle. Regimen i anstränger sig därför för att på alla sätt begränsa medborgarnas användning av detta nya medium. Det är ytterst oroväckande att samma västliga IT-företag nu söker tjänar pengar på att sälja teknik till den kinesiska regimen för att denna ska kunna kontrollera och censurera medborgarnas användning av IT-teknikens möjligheter. Inte minst för dissidenter och demokratiförespråkare har oinskränkt tillgång till Internet haft eller skulle kunna ha stor betydelse. Internet ger förtryckta en röst att tala om frihet och demokrati som hotar förtryckarna. Visst finns det en baksida av detta med den stora mängd aktiviteter som förknippas med andra, odemokratiska rörelser. Mer eller mindre kartlagda nätverk med alltifrån nynazistiska rörelser till aktiva terroristgrupper som drar också nytta av den nyskapade kommunikationsvägen. Överlag är emellertid den nya tekniken till nytta för mänskligheten. Dess fördelar överväger klart nackdelarna. 5.2Fokus på innehåll och användning istället för teknik Debatten om IT har i mångt och mycket varit driven av teknikutvecklingen och haft användarens perspektiv först i andra hand, om det alls funnits med. Till stor del är det förmodligen ofrånkomligt att tekniken spelar en stor roll. Men den har tillåtits att spela en alltför stor roll i samhällsdebatten . Det gäller både fördelar och nackdelar med den nya tekniken. Detta har ofta gjort att ny lagstiftning varit föråldrad redan när den stiftats eftersom den tekniska utvecklingen gått vidare under processen med att analysera och ta fram lagförslag. Här bör teknikperspektivet ställas i bakgrunden så långt det går och debatten och lagstiftningen mer inriktas på generella frågor. Överhuvudtaget bör samhället sträva efter största möjliga teknikneutralitet. Dessa frågor utvecklas i mer konkreta termer i motionens senare avsnitt. Grunden till den svenska välfärden skapades av driftiga entreprenörer som byggde upp svensk industri. En avreglering som tog bort hinder och en omfattande satsning på utbyggd infrastruktur, framför allt järnvägar, gav förutsättningarna. IT-utvecklingen ger oss åter liknande möjligheter. Vi har en del av de institutionella förutsättningarna med en högt utbildad befolkning, en god infrastruktur för digitalt informationsutbyte och många etablerade teknikföretag. Men företagsamhet måste kombineras med en klok näringspolitik för att ge maximal effekt. Informationstekniken är ur näringspolitisk synvinkel främst ett medel för företag och individer att bedriva handel och informationsutbyte enkelt och effektivt. Men IT är också en viktig teknisk bransch där med stort kunnande är med och driver den tekniska utvecklingen framåt. Från tillväxtsynpunkt är bägge delarna viktiga förutsättningar. E-handel - elektronisk handel - utgör en mycket stor potential för den ekonomiska utvecklingen. Därigenom bidras till att vardagshandeln globaliseras både för enskilda och för företag och andra institutioner. Tillgången till varor och tjänster ökar och hanteringen av de transaktioner som krävs underlättas väsentligt. I vårt land ser nu alltfler kommuner och myndigheter möjligheten att effektivisera sin upphandling via e-handel. och bedriver ett gemensamt arbete tillsammans med Statskontoret och Kammarkollegiet för att främja förutsättningarna för införande av elektronisk handel inom den offentliga sektorn. Målet är att därigenom effektivisera verksamheten och koncentrera resurserna på respektive kärnverksamhet. En rad institutionella och juridiska reformer krävs för att underlätta den elektroniska handelns utveckling. E-handeln går över nationella gränser, vilket gör det nödvändigt med fungerande regelverk internationellt. Här ligger ett stort ansvar på EU att utveckla gemensamma regelverk inom EU-området men också att verka internationellt i samma riktning. Ett generellt problem har varit att såväl svenska som internationella ansatser till lagstiftning på IT-området i alldeles för hög grad utgått från problem och tekniker som snabbt blir inaktuella. Det är helt fel angreppssätt. Lagstiftningen måste ta sikte på det generella och teknikneutrala för att kunna fungera långsiktigt. Behovet av speciallagstiftning för elektronisk handel är egentligen ganska litet, medan behovet av att harmonisera olika länders lagar och praktiskt användbara tillämpningar av befintliga regelverk och avtal är stort. Det är framför allt säkerheten kring själva transaktionerna som är en politisk fråga, men också en rad skattefrågor kan komma att behöva lösas. Sedan regeringen överlämnade propositionen "Lag om kvalificerade elektroniska signaturer m m" (1999/2000:117) till , har utvecklingen gått vidare utan att särskilt mycket genomförts av förslagen. Regeringen måste därför ta förnyade initiativ för att skapa en aktuell och flexibel juridisk ram för säkerhet och digitala signaturer vid elektronisk kommunikation. Digitala signaturer är en förutsättning för säkra avtal och andra elektroniska ekonomiska transaktioner, som bl a skulle underlätta väsentligt för en ökande e-handel. En nyckelfråga för elektronisk handel är att kunna utnyttja kryptering för säker kommunikation mellan säljare och köpare. Wassenaar-överenskommelsen om att inkludera så kallad stark kryptering bland de produkter som omfattas av exportbegränsningar är här en allvarlig hämsko. Sedan avtalet slöts 1998 har utvecklingen i praktiken accelererat så snabbt att gränsen mellan stark och svag kryptering är överspelad. har ändrat sina exportregler för programvara för kryptering inte mindre än fyra gånger. I praktiken är restriktionerna för kryptering med nycklar längre än 64-bitar upphävda. Däremot innebär det befintliga avtalet fortfarande att programvara för kryptering kan beläggas med exportrestriktioner av de 33 undertecknande länderna. bör ta initiativ till att programvara för kryptering stryks ur Wassenaar-protokollen. Skälen för restriktioner av sådan export till vissa länder eller vissa slutanvändare motiverar inte generella exportrestriktioner. Det är inte heller känt om restriktionerna har den avsedda verkan eller om till exempel terroristorganisationer skaffar sig tillgång till kryptering ändå. Krypteringsanvändning är något som måste utvecklas särskilt inom den offentliga myndighetsutövningen. Inom vården, , utbildningsväsendet är behovet av säkerhet mot obehörig hantering av för den enskilde känslig information av största betydelse. Det är en viktig integritets- och tillitsfråga. Offentlig upphandling har stor samhällsekonomisk betydelse. Många svårigheter beror på att kommuner anser det kostsamt att följa upphandlingsprocessens många regler, som många småföretag inte är bekanta med förfarandet och anser det för svårt att lägga in anbud. Detta försämrar konkurrensen och kan därför misstänkas leda till högre samhällskostnader. Erfarenheter från bland annat visar att genom att ta fram nationella standarder för upphandling av varor och tjänster inom olika sektorer ökar antalet anbudsgivare och effektiviteten i processen mångfaldigt. Inom ramen för det välkomna arbete som bedrivs mellan och skapas ökade förutsättningar för en ökad elektronisk offentlig upphandling. Smärre upphandlingar under EU:s tröskelvärden för upphandling bör förenklas. Det kan i sin tur innebära att frågor om hur EU:s upphandlingsdirektiv ska tolkas måste lösas. Det bör i sig inte hindra att arbetet fortsätter. Detta bör ge till känna för regeringen. liberalerna anser att det är ett statligt ansvar att se till att det finns en fungerande, utbyggd infrastruktur för kommunikation i samhället. Vi menar att marknaden har goda förutsättningar att tillgodose de behoven, där förutsättningarna för affärsmässig lönsamhet föreligger. Där dessa förutsättningar inte föreligger - inte minst gäller detta i glest befolkade delar av vårt land - men där IT kan vara ett viktigt verktyg för att skapa arbetstillfällen och ge förutsättningar för en levande landsbygd bör staten kunna ta ett större direkt ansvar. Målet "IT för alla" har felaktigt tagits till intäkt för att staten ska ta ett direkt ansvar för att bygga den infrastrukturen över hela landet. Det har lett till felaktiga prioriteringar för användningen av de statliga medel som stått till förfogande för denna utbyggnad. 6.2.1Statligt ansvar och privata aktörer Statens övergripande ansvar betyder inte att det med nödvändighet måste vara staten som äger och driver kommunikationsmedlen. Vi anser således att det i första hand är näringslivet som ska engagera sig i utbyggnaden av IT-nät. Stat och kommun bör endast gå in på denna marknad, om så krävs för att garantera att utbyggnaden når ut till invånare på landsbygd och i glesbygd, för att dessa ska kunna etablera verksamhet. Signaler har kommit, om att flera bredbandsbyggare har stora problem att få tillgång till statens nät och mark. Olika besked ges ibland inom samma myndighet. Det saknas strukturer och regler för upplåtelser av nät, mark eller tomrör. Enligt vår mening kunde marknaden ha kommit i gång med detta tidigare om företagen fått klara signaler om vilken konkurrenspolitik som gällt i och vilken roll staten skulle spela. har staten tagit på sig ett onödigt stort ansvar för utbyggnaden som gör att marknaden till viss del avstår från investeringar. Regeringen bör uppmärksamma detta och åtgärda problemen. I betänkandet "Bredbandsnät i hela landet" (SOU 2003:78) presenterades en sammanhållen genomgång av de tillgängliga stomnät för kommunikation som staten äger i form av tillgångar inom de statligt ägda bolagen, , , , samt . Det fanns goda ansatser i utredningen. Till exempel föreslogs ett samlat statligt grepp för infrastrukturen på det digitala kommunikationsområdet. Däremot var analysen av hur detta kan påverka privata operatörer som agerar på samma marknad bristfällig. Den statliga infrastrukturpolitiken koncentreras på att se hur de statliga stomnäten kan upplåtas till privata aktörer på ett konkurrensneutralt sätt. Som utredningen visade, är de privata aktörernas andel av ägandet av de befintliga resurserna mycket litet, . Detta kan förklaras av höga trösklar för investeringar med mera. Regionalt i vissa storstadsområden är den privata ägandeandelen högre. Det är dock inte det samma som att det rådande förhållandet kommer att vara bestående. Den statliga politiken bör inte enbart vara inriktad på hur befintliga resurser kan samutnyttjas, utan även på hur de kan växa till under bästa förutsättningar. Sårbarheten minskar genom överkapacitet i parallella förbindelser. Inte enbart trådbaserade nät utan kompletterande tekniker som radionät och satellitförbindelser bör ses som en infrastrukturell helhet. liberalerna efterlyser en bättre reglering både av hur de statliga kommunikationsresurserna upplåtes så att sådan inte riskerar att inkräkta på de privata aktörernas marknader och hur privata aktörers tillgångar på motsvarande sätt kan utgöra en infrastrukturell resurs. En sådan syn kan naturligtvis inte bli tvingande för de privata aktörerna, utom i vissa extrema fall då till exempel ordinarie nät är utslaget. Ett sätt att minska investeringströsklarna är att upphandla långväga kommunikationsförbindelser så att privata aktörer kan få ett långsiktigt täckningsbidrag genom att på motsvarande sätt som de offentliga aktörerna upplåta överkapacitet till i förväg kända villkor. liberalerna anser att en rad statliga bolag, bland annat och , bör säljas, vilket aktualisera frågan om avvägningen mellan offentligtägda och privata kommunikationsresurser i infrastrukturen med än större skärpa. Vad här sagts om en sammanhållen syn på utnyttjande av och villkor för privata och offentliga aktörers stomnätsförbindelser bör ges regeringen tillkänna. 6.2.2Bredband till alla - genom kommunala bolag? har ungefär tre fjärdedelar av svenska folket tillgång till Internet i hemmet. Merparten använder smalband, endast har bredband. Bredband innebär en väsentlig teknisk utveckling, men bredband kan inte anses nödvändigt för alla samhällstjänster. För en del av dessa räcker smalbandsöverföring (med 56 eller 28 kbit/s). Även med en tydlig ökning av takten i utbyggnad av bredband kommer det rimligen att ta innan merparten av svenska medborgare har tillgång till bredband. Det är viktigt att staten upprätthåller en teknikneutralitet i sitt eget agerande. Det finns allt fler uppgifter som tyder på att de bredbandspengar som står till regeringens förfogande används på ett sätt, så att privata alternativ väljs bort till förmån för kommunala bolag. Resultatet av en sådan utveckling främjar inte nödvändigtvis företag och privatpersoner i glesbygder. Tvärtom skulle en starkare satsning på att bygga ut bredband i glest befolkade delar av landet möjliggöras, om den ekonomiskt lönsamma utbyggnaden överläts åt marknaden. Omvänt kan det hävdas att den av regeringen förda politiken försenat denna utbyggnad, då resurser har använts för utbyggnad, som marknaden mycket väl kunnat sköta på egen hand. Det finns också behov av att lyfta fram goda exempel på hur IT praktiskt medför att företag kan lokaliseras i glesbygd. Att IT ska innebära ett lyft för glesbygden har blivit ett mantra. IT-infrastrukturen är bara en av de många förutsättningar som måste till för att detta ska bli verklighet. Därför är det viktigt att belysa de exempel som finns och hur dessa bidragit till att förverkliga förväntade möjligheter. 6.3Införandet av 3 G-tekniken Redan när licenserna för att driva det nya mobilnätet med UMTS, eller "3 G", delades ut kritiserade förfarandet. Regeringen har valt vägen med statlig kontroll och planeringspolitik när det gäller bredbandets infrastruktur, när det gäller digital TV och när det gäller det mesta av socialdemokratisk media- och IT-politik. förordade i stället en s k auktionsmodell, vilket för övrigt också förordades av statens egen utredare i frågan. När NMT-nätet kommer att fasas ut aktualiseras frågan om en fungerande mobiltelefonitäckning i de glesast befolkade delarna av vårt land. Det kommer med stor sannolikhet att visa sig vara för dyrt att ordna 3 G-täckning i dessa områden. Den s k WCDMA-teknologin (Wideband Code Division Multiple Acess) kan då vara ett effektivt och billigt alternativ, vilket bör beaktas i den fortsatta hanteringen av mobiltelefoniutbyggnaden. Det är viktigt att konkurrensen värnas och övervakas inom IT-sektorn. I regeringens proposition om lag om elektronisk kommunikation m.m. (prop.