ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GS10237 · 2004-11-30 00:00:00 — Interpellation 2004/05:237 av () till statsrådet om stöd till kvinnors organisering I betänkandet SOU 2004:59 Utredningen statligt stöd för kvinnors organisering förslås en rad åtgärder för att stärka kvinnors organisering. Utredningen belyser det faktum att av ca 7,2 miljarder som delas ut i stöd till föreningar och organisationer så är det endast 3,4 miljoner som går till kvinnoorganisationer. Det finns ingen saklig motivering varför detta stöd är så lågt i relation till övriga. Dagens system för stödet till kvinnors organisering innebär inbördes kannibalism, desto fler organisationer som får stöd desto mindre pengar till dem som redan tagit sig in i systemet. Därför är det mycket positivt och välkommet att det lagts ett förslag som grund för kommande arbete från utredaren . Av betänkandet kan man läsa att utredaren föreslår en ny myndighet som ska inrättas och som då ska handha det nya statsbidraget. En bättre lösning vore att låta kvinnoorganisationerna själva få ett ansvar för att fördela resurserna, i en paraplyorganisation eller ett samarbetsråd. Det skulle stärka organisationerna och det skulle bli ett bra forum för kvinnoorganisationerna för att bli en starkare pådrivande kraft i jämställdhetsarbetet i . Att de politiska kvinnoförbunden ska inlemmas i partistödet kan ha en fördel att vi inte behöver stora utredningar och modiga ministrar för att stödet emellanåt ska höjas. Men det får också till följd att kvinnoförbunden förminskas till att enbart vara en del av det partipolitiska arbetet och valorganisation. De skulle då vara beroende av hur många ledamöter som partiet är representerat av, även om det bara är män. Det måste vara ett krav att stödet på något sätt speglar hur respektive parti arbetar med jämställdhetsfrågor. För att nå ett jämställt förhållande mellan kvinnor och män räcker det inte med politiska förslag enbart. Det krävs politiska förslag kombinerat med attitydpåverkande arbete till exempel genom opinion, folkbildning och dialog. Där har de politiska kvinnoorganisationerna en mycket viktig uppgift och ska därför inte bara räknas som en del av partiarbetet. Men en utredning blir inte ens en tummetott om inte ansvarigt statsråd jobbar fram ett skarpt förslag som lämnas till riksdag. För att sedan kunna bli verklighet för de ideellt organiserade kvinnorna runtom i landet som gör ett viktigt jobb för demokratin och för arbetet för jämställdhet i . Därför frågar jag : 1.Hur avser statsrådet att arbeta vidare med detta betänkande och de remissyttranden som kommit in? 2.När avser statsrådet att komma med förslag till ? 3.Hur bedömer statsrådet förslaget att inrätta en ny myndighet @ jämställdhetsmyndighet? 4.Hur bedömer statrådet uppdelningen i utredningens förslag mellan de politiska kvinnoförbunden och övriga kvinnoorganisationer?
ip · GS1094 · 2004-11-01 00:00:00 — Interpellation 2004/05:94 av () till statsrådet om kommunernas självbestämmande I tidningen vecka 44 uttalar sig minister på en förfrågan om kommuns önskan att byta län från till län. "Det är alldeles fel läge att börja bolla en kommun mellan två små län när vi ser över hela strukturen och det kan handla om större regioner . Det är onödigt att spilla kraft på detta, vi har viktigare frågor." På förfrågan om ministern vill stärka den kommunala självstyrelsen svarar kommunministern undvikande. Jag finner detta anmärkningsvärt, det visar på en nonchalans mot såväl kommuner som enskilda kommunmedborgare. Därför önskar jag få en förklaring till vad ministern egentligen menar med dessa uttalanden. arbetar för att stärka kommunernas självbestämmande samt för att ge enskilda människor större möjligheter att bestämma över sin vardag. Det finns all anledning att kommunministern på sin nya post klart deklarerar vilken syn ministern har på kommunernas självbestämmande roll samt på enskilda individers möjligheter att påverka sin vardag. Jag vill därför ställa följande fråga till statsrådet: Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att stärka såväl enskilda individers som kommuners självbestämmande?
ip · GS1095 · 2004-11-01 00:00:00 — Interpellation 2004/05:95 av () till statsrådet om reglerna för verksamhet Regeringen aviserar i budgeten att bidrag ska utgå till de kommuner som vill slå samman sin verksamhet. I motiven säger regeringens representanter att initiativet ska komma underifrån. Det senare är lovvärt men knappast ett initiativ utifrån en egen vilja. Statens pekpinnar i form av riktade statsbidrag och hårt regelverk styr huvuddelen av den kommunala verksamheten. Utrymmet att fatta beslut för de förtroendevalda på lokal nivå är begränsat. Resultatet blir ett centralstyre som mer stansar ut en central mall för Kommunsverige än att lägga grunden för mångfald i lösningarna som gagnar den egna kommunen. Erfarenheten från 50@och 70@talets kommunsammanläggningar visar dessutom på effekter som ingen borde eftersträva. Djupet i en demokrati hänger ihop med numerären av förtroendevalda. Det är detta som ger närheten mellan väljare och valda. För att åstadkomma en spänstig lokal debatt fordras därför insikt från befolkningen om såväl aktuella politiska frågor som kontaktpersoner. Anonymiteten i de stora kommunerna skapar avstånd vilket i sin tur undergräver befolkningens engagemang. Utifrån ett maktperspektiv är därför stora kommuner att föredra som de utifrån ett folkligt perspektiv är förödande. Många kommuner i är befolkningsmässigt små som de till ytan är stora. Sådana kommuner ska givetvis ges erforderlig hjälp för att kunna klara en grundläggande samhällsservice. måste samarbetet med andra kommuner stimuleras för att bedriva en effektiv verksamhet. Det kan ske via såväl kommunalförbund, gemensamma nämnder eller bolagsbildningar. För att detta ska kunna fungera på ett smidigt och rationellt sätt måste också regelverket anpassas efter verksamhetens mål. är regelverket för komplicerat för att samarbetet ska kunna fungera på ett rationellt sätt. Mina frågor till statsrådet är: 1.Vad avser statsrådet att göra för att stimulera små kommuner att bibehålla sin verksamhet och därmed vitalisera den lokala demokratin? 2.Vad avser statsrådet att göra för att regelverket, kommuner emellan, anpassas så att samarbete, kommuner emellan, kan ske på ett rationellt sätt?
ip · GS1096 · 2004-11-01 00:00:00 — Interpellation 2004/05:96 av () till statsrådet om situationen för de fria grupperna Konstnärerna låter oss se verkligheten ur nya perspektiv. Med sitt skapande berikar de många människors liv och med sin konst skänker de ett mervärde till samhället. Jag menar att det offentliga har ett ansvar för att skapa förutsättningar för konstnärerna att få drägliga livsvillkor och möjligheter att utöva sin konst utan att ekonomiskt behöva stå på ruinens brant. För detta krävs förändringar av såväl inkomstskatter som villkor för företagande men också anpassningar av samhällets trygghetssystem så att dessa tar rimlig hänsyn till konstnärernas speciella arbetsvillkor och livssituation. De fria grupperna inom dans och teater står för drygt en tredjedel av antalet föreställningar som framförs . Deras betydelse för svenskt kulturliv är odiskutabel. är de fria grupperna bland de mest utsatta grupperna av konstnärer. Deras arbetsvillkor är mycket dåliga och de hamnar ofta utanför samhällets olika trygghetssystem. Pensionsreformen som genomfördes fick många negativa konsekvenser för konstnärerna. Särskilt hårt drabbades dansare och sångare, både de som är anställda vid fasta institutioner och i ännu högre grad de fria grupperna. Enligt pensionsreformen ska till exempel samtliga yrkesaktiva år ligga till grund för den framtida pensionen. Det innebär ett stort problem för sångare och dansare som oftast pensioneras vid 40@45 års ålder. Sedan pensionsreformen genomfördes har regeringen inför varje budgetbehandling utlovat en lösning på frågan om konstnärernas pensioner men inget har hänt. har regeringen presenterat några förslag på lösningar men situationen för de fria grupperna är fortfarande olöst. Regeringen hänvisar i stället än en gång till nya överläggningar. En annan fråga som orsakar ständiga problem för de fria grupperna är den bristande pris- och löneuppräkningen. Av någon anledning omfattas inte anslaget till de fria grupperna av någon sådan uppräkning, trots att en stor del av anslaget går till just löner. Det innebär att anslaget urholkas alltmer och har tvingats konstatera att färre grupper än tidigare kan ges stöd. Jag vill därför fråga statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att lösa frågan om konstnärernas pensioner framför allt gällande de fria grupperna, dansare och sångare? På vilket sätt avser statsrådet att arbeta för att även anslaget till de fria grupperna ska omfattas av pris och löneuppräkning?
ip · GS1097 · 2004-11-01 00:00:00 — Interpellation 2004/05:97 av () till statsrådet om orimliga hyror för statliga museer Regeringen har minskat anslagen för hyreskostnader till några av de statliga museerna i eftersom man anser att hyrorna är på väg ned. Men tvärtom avser de statliga museernas huvudmän och att höja hyrorna för bland andra , Livrustkammaren, med flera. Museerna har därför hamnat i akuta ekonomiska svårigheter. av nedskärningar enligt den så kallade osthyvelsmetoden har personalen fått en allt tyngre arbetsbelastning. Att minska hyreskostnaderna genom att flytta museerna till andra lokaler är inte en realistisk lösning. Vart ska de flytta om de inte har råd att vara kvar i sina egna byggnader? Från har vi föreslagit ytterligare resurser till museerna för att klara av ökade hyreskostnader och satsningar på personalen. Vi efterlyser också ett aktivt ledarskap från den nye kulturministern. Han måste ta upp de här problemen med ledningarna för de berörda museerna. Problemen med hyreshöjningarna måste helt enkelt få en lösning . Mot bakgrund av ovanstående ställer jag två frågor till kulturministern: Vilka omedelbara kontakter med de statliga museerna avser den nya kulturministern att ta? Vilka konkreta åtgärder avser kulturministern att vidta för att mildra de negativa effekterna av det nya marknadsanpassade hyressystemet för statliga museer?
ip · GS1099 · 2004-11-01 00:00:00 — Interpellation 2004/05:99 av Axel Darvik (fp) till statsrådet om fler studentbostäder När bostadsbristen kopplar ett allt hårdare grepp om är det de unga som drabbas värst. av befolkning bor numera i en kommun med generell bostadsbrist. I en undersökning gjord av svarar av 20@27-åringarna att de har svårt att få tag på en bostad på sin ort. var den siffran "bara" , ändå har, enligt statistiken, åldersgruppen minskat med 30 000 personer. Dessutom har studenternas ekonomiska standard försämrats med . Lägger man även till den kraftiga ökningen av ungdomsarbetslösheten, så är det enkelt att förstå att möjligheterna för ungdomar och studenter att få en egen bostad drastigt försämrats . För att ska ha möjlighet att hävda sig i den internationella konkurrensen som en ledande kunskapsnation måste något göras åt bostadssituationen för studenterna. Möjligheterna för universitet och högskolor att bedriva utbytesprogram med andra länder har skadats eftersom internationella studenter inte kan få tak över huvudet. Detta får i förlängningen effekter på kvaliteten inom högskolevärlden. Den skriande bristen på bostäder är ett resultat av att regeringen misskött bostadspolitiken. Den politik som förts har kännetecknats av kortsiktighet, krångliga regler och en övertro på att statliga subventioner ska lösa problemen. Vad som behövs är en sund bostadsmarknad med långsiktighet, förenklade regler och möjligheter för studenterna att klara hyran i stället för subventioner till byggbolagen. har en lång rad förslag för att förbättra förutsättningarna för ett ökat byggande. I vårt budgetalternativ höjer vi studiemedlen med för landets studenter. För att snabbt avhjälpa den värsta krisen förslår vi att en del av den egna bostaden ska kunna hyras ut skattefritt. Ombildningen av regeringen sade statsministern vara till för att vitalisera arbetet och för att ge ministrarna ny inspiration. Det är något som verkligen kan behövas på studentbostadsområdet. Jag vill därför fråga statsrådet om hon som bostadsminister kommer att verka för en sundare bostadspolitik än vi har och möjliggöra byggandet av fler studentbostäder.
ip · GS10238 · 2004-12-03 00:00:00 — Interpellation 2004/05:238 av () till näringsminister om småföretagarpolitik Socialdemokratiska regeringen har ibland varit för njugg mot småföretagen. Det är dags att vi ändrar attityd, sade nye finansminister i socialdemokraternas partitidning i Politiken. Men jag har arbetat med småföretagarfrågor i nu och jag känner tyvärr igen detta sätt att prata. Det gör tyvärr även småföretagare. Tusentals svenska småföretagare har tvingats lägga ned sin verksamhet sedan talade om småföretagarna som vår tids hjältar. Andra socialdemokratiska ministrar har också gjort läpparnas bekännelse till företagandet. Hellre gjort en gång än sagt , brukar det heta. Ett talesätt som småföretagare helt säkert håller med om. För den här regeringen har inte gjort mycket för företagsamheten, trots att den haft på sig. Jo, en sak har den gjort. avskaffas arvs- och gåvoskatten. Det är en välkommen åtgärd för de småföretag som ska gå igenom ett generationsskifte. Men vad gör regeringen för de nya företag som kämpar för att etablera sig och för att kunna växa och anställa? Hur blir det med de förenklingar av regelkrånglet som enligt regeringens egen myndighet kostar företagen ? lovade regeringen att börja minska regelbördan. Men enligt har bördan inte blivit mindre, utan större, under den tiden. Hur blir det med den sänkning av skatterna för fåmansbolag som regeringen länge lovat? Den lilla höjning av klyvningsräntan som beslutat om sänker fåmansbolagens skattebörda med några tiotal miljoner @ inte den miljard som regeringen talar om. Den ökade arbetsgivarbördan för sjukförsäkringen som regeringen föreslagit är ännu ett krokben för småföretagen som gör det ännu mer riskabelt för dem att anställa ny arbetskraft. Vad lovar näringsministern att konkret göra för småföretagen för att visa att denna nya attityd inte bara består av ord?
ip · GS10239 · 2004-12-03 00:00:00 — Interpellation 2004/05:239 av () till utbildnings- och kulturminister om journalister anställda i public service-företag rapporterade tidningen att SVT24:s samhällspolitiske redaktör erhållit ett ultimatum av sin chef i samband med en omförhandling av sitt visstidskontrakt. fick veta att han inte kunde påräkna fortsatt anställning om han fortsatte att driva sin blog, gudmundson.blogspot.com. På denna gör han egna kommentarer och analyser. Enligt arbetsledningen skulle detta nämligen äventyra SVT:s princip att anställda ska "i offentliga sammanhang avhålla sig från uttalanden och åtgärder som kan medföra att företagets opartiskhet med fog kan ifrågasättas". I yttrandefrihetsgrundlagens 1 kap. § 1 stadgas att: "Varje svensk medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkrad rätt enligt denna grundlag att i ljudradio, television och vissa liknande överföringar samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar offentligen uttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst. Yttrandefriheten enligt denna grundlag har till ändamål att säkra ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande. I den får inga andra begränsningar göras än de som följer av denna grundlag." Det anmärkningsvärda med den bedömning som SVT gjort är inte det enskilda fallet i sig, utan att SVT:s ledning genom sitt agerande ifrågasätter den ovan nämnda grundlagsfästa principen för samtliga sina anställda. Som kulturminister har statsrådet det högsta överinseendet över SVT:s verksamhet. Därför vill jag ställa följande frågor till statsrådet: Är kulturministern av den uppfattningen att yttrandefriheten inte omfattar anställda i public service-företag? Är kulturministern av den uppfattningen att enskilda journalister anställda i public service-företag inte kan uttala åsikter i offentliga sammanhang, även om dessa inte skulle vara direkt kopplade till det arbete som de utför i SVT:s tjänst?
ip · GS10240 · 2004-12-03 00:00:00 — Interpellation 2004/05:240 av () till statsrådet om skydd för orörda älvar Statsrådet uttalade vid ett besök i ett önskemål om en fortsatt utbyggnad av vattenkraften. Liknande önskemål har också kommit från det statliga bolaget som gärna säger sig bygga nya kraftverk i orörda vattendrag. Det är tydligt att den energipolitik och avvecklingspolitik som regeringen bedriver leder till att alla tidigare beslut måste omprövas för att finna lösningar på den energibrist som kommer att uppstå på grund av den förtida avvecklingen av kärnkraften. Det har i , fram till uttalande funnits så gott som en samstämmighet bland samtliga folkvalda politiker om att värna de orörda vattendragen. Inte minst tydligt är detta vad det gäller våra orörda älvar som genom riksdagsbeslut är skyddade i lag. Med anledning av ovanstående vill jag därför fråga statsrådet: Avser statsrådet att inom en överskådlig framtid föreslå för att gällande lagstiftning rörande de orörda älvarna förändras?
ip · GS10242 · 2004-12-07 00:00:00 — Interpellation 2004/05:242 av () till finansminister om generationsperspektivet i den ekonomiska politiken Nyblivne finansministern råkade i rejält blåsväder när han karakteriserade 40-talistgenerationen som ett "köttberg" vilket bland annat hans egen generation av 60-talister skulle tvingas försörja. Ordvalet var smaklöst och väckte med all rätt stor upprördhet och indignation. Ändå satte det fingret på en blind fläck i svensk politik @ generationsperspektivet. Stora demografiska utmaningar väntar . Välfärdssystemen utsätts för påfrestningar, deras framtida utformning utreds. Under det närmaste decenniet är det rimligt att anta att ett antal avgörande politiska beslut som rör människors välfärd och trygghet kommer att fattas. Omdaningen av pensionssystemet var den första men inte den sista i raden av större, genomgripande reformer. Innan dessa förändringar genomförs kommer förslagen att analyseras från en mängd skiftande perspektiv och infallsvinklar. Hur påverkar de kvinnor respektive män, låg- respektive höginkomsttagare, glesbygds- respektive storstadsbor, infödda svenskar respektive invandrare? Men av den samhälleliga debatten att döma kommer ett perspektiv att vara frånvarande @ frågan hur de tilltänkta reformerna påverkar människor som tillhör olika generationer. Två politiska frågor av olika dignitet och karaktär kan tjäna som exempel. Den svenska statsskulden uppgick till , enligt beräkningar. Mycket talar för att den samlade statsskulden kommer att öka . Den ökande statsskulden är en börda som i högre grad drabbar yngre generationer än äldre generationer. Stora underskott i de offentliga finanserna och tilltagande statlig skuldsättning kan till en del ses som att äldre generationer ägnar sig åt överkonsumtion och skickar notan . Den andra illustrationen utgörs av förre finansministern utspel rörande rätten att göra skatteavdrag för avsättningar till privat pensionssparande. Enligt , exempelvis i , är de nuvarande alldeles för generösa; de uppmuntrar inte människor att arbeta längre. Att vi generellt sett behöver arbeta mer är de flesta nog överens om. Men är den rimligaste åtgärden verkligen att försämra avdragsmöjligheterna för den som på egen hand vill spara till sin pension? Varför ska unga människor förnekas den möjlighet som 40-talisten har haft ? Utan ordentliga och noggranna analyser från ett generationsperspektiv inför viktigare ekonomiskpolitiska reformer som rör människors välfärd och trygghet riskerar vi att lägga grund för stora generationsmotsättningar. Det kan bli generationsmotsättningar som kan få rabaldret kring finansminister "köttbergsuttalande" att framstå som en västanfläkt. Det är en situation som måste undvikas. Jag vill därför fråga finansministern vilka åtgärder han avser att vidta i syfte att se till att analyser från ett generationsperspektiv görs obligatoriska inför större ekonomiskpolitiska beslut och förändringar som rör människors trygghet och välfärd.
ip · GS10245 · 2004-12-08 00:00:00 — Interpellation 2004/05:245 av () till statsrådet om tågtrafiken längs Uven är en stark region med oumbärlig betydelse för svensk utveckling och tillväxt i landet. av den svenska ekonomin och av befolkningen finns i . beräknas befolkningen i regionen öka med ytterligare 600000-800000 invånare. har inte bara en stark befolkningutveckling utan är också den viktigaste tillväxtmotorn i . Tillväxten i regionen var dubbelt så hög som i övriga landet. Stannar eller minskar utvecklnen och tillväxten i innebär det ett hårt slag mot svensk samhällsekonomi och får förödande konsekvenser för regionens möjligheter att bidra till övriga landet. Hela landet drabbas om inte utvecklas på önskvärt sätt. Det ligger därför i allas intresse att utvecklas. För att klara behovet av arbetskraft och bostäder i måste regionen ses som en integrerad helhet där fyller en viktig uppgift för att försörja hela regionen med bostäder och arbetskraft. Trafiken inom Tåg i och Tåg i Bergslagen erhåller medfinansiering från Rikstrafiken. Budgetpropositionens medel medger dock enligt uppgift från Rikstrafiken inga pengar till tvärförbindelsen Uven (Uppsala-Sala-Västerås-Kolbäck-Eskilstuna-Norrköping) . Rikstrafikens akuta ekonomiska situation innebär att man tvingats se över alla avtal som löper ut och reducera ambitionsnivåerna för just dessa avtal, oberoende av om det är motiverat eller inte. Rikstrafiken har således inte utrymme att bedöma och prioritera vilken trafik och omfattningen av den trafik, som det är samhällsekonomiskt motiverat att bedriva. Rikstrafiken har redan fått vidgade uppdrag, till exempel att upphandla ytterligare flygtrafik, som innebär ökade kostnader i förhållande till Rikstrafikens ursprungliga uppdrag. Rikstrafikens dåliga ekonomi har drabbat Bergslagsregionen hårt genom att trafikinskränkningar har genomförts akut och med mycken kort varsel. Dessutom aviseras ytterligare neddragningar. För den tågtrafik som bedrivs av Tåg i Bergslagen och motsvarande trafik, som tidigare bedrevs av länstrafikhuvudmännen, har det statliga anslaget varit oförändrat den senaste tioårsperioden, vilket reellt betyder att statens stöd till tågtrafiken i Bergslagen redan tidigare minskat. finns starka farhågor om att Uven kommer att drabbas än hårdare och hotas. Det vore allvarligt dels för dagpendlare på till exempel sträckorna , , , , och men också för hela regionen eftersom Uven som framgått binder samman det befolkningstäta område som finns på sträckan . Mot bakgrund av det ovan anförda vill jag fråga statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att säkerställa god trafik och hög trafiktäthet längs Uven? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att Rikstrafiken ska få möjlighet att även framgent stödja Uven?