ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GR10247 · 2004-01-26 00:00:00 — Interpellation 2003/04:247 av () till statsrådet om åtgärder inom för att förebygga brott och förstärkning av samhällets värdegrund har en mängd förfärliga brott fäst vår uppmärksamhet på problemen för det svenska samhället att förebygga och förhindra att ungdomar fastnar i kriminalitet och våldsamhet. Mord och dråp är de mest spektakulära uttrycken för våld i stort, i form av misshandel, kvinnofridsbrott och rån. Gemensamt för många av de lösningar som presenterats är att de handlat om strängare straff för vissa brott och fler poliser för att klara upp brotten. Det är givetvis en angelägen åtgärd som länge har förordat. Emellertid löser det inte det grundläggande problemet: att så pass många saknar normala spärrar mot att använda våld. En strategi för att minska brottsligheten måste gå till roten med det onda och redan tidigt identifiera ungdomar som riskerar att hamna snett senare i livet för att kunna sätta in insatser och behandling. Samhället måste också hos våra ungdomar ge tydliga signaler om rätt och fel samt värna vår gemensamma värdegrund om respekt för andras liv, deras egendom och integritet. Beskedet från samhället måste vara tydligt: Den småskaliga brottslighet som finns i vandalisering, kränkning av flickor i skolan och småstölder kommer inte att tolereras. Det är uppenbart att det krävs mer än insatser för att stärka polis och rättsväsende. Att förändra normer och värderingar hos ungdomar förutsätter breda insatser på många områden. Hela samhället måste engageras i ett sådant arbete, där engagemanget för våra unga görs till en gemensam angelägenhet för familjen och flera offentliga aktörer och där arbetet överskrider traditionella gränser mellan polis, rättsväsende, skola, socialtjänst och familjepolitik. En väl fungerande socialtjänst kan vara av avgörande betydelse för att nå ut till ungdomar som riskerar att hamna på en brottslig bana. Tydliga besked om var gränserna för acceptabelt beteende går i förening med tidiga och relevanta åtgärder behövs för att såväl förmedla goda värden som att undanröja sociala problem. Ett nära samarbete med skola, familj och polis kan spela stor roll för att ta ett helhetsgrepp på ungdomars situation och förhindra att ungdomar i behov av hjälp faller mellan myndigheternas stolar. Jag vill därför fråga statsrådet: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att uppmuntra att i alla kontakter med ungdomar ska främja en gemensam värdegrund om respekt för andras liv, egendom och integritet? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att stärka möjligheter att samordna alla de åtgärder som behöver vidtas för att hjälpa ungdomar som riskerar att hamna i fortsatt brottslighet? 3.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att underlätta samverkan mellan socialtjänst, polis och skola?
ip · GR10248 · 2004-01-26 00:00:00 — Interpellation 2003/04:248 av () till statsrådet om åtgärder riktade mot familjen för att förebygga brott och förstärkning av samhällets värdegrund har en mängd förfärliga brott fäst vår uppmärksamhet på problemen för det svenska samhället att förebygga och förhindra att ungdomar fastnar i kriminalitet och våldsamhet. Mord och dråp är de mest spektakulära uttrycken för våld i stort, i form av misshandel, kvinnofridsbrott och rån. Gemensamt för många av de lösningar som presenterats är att de handlat om strängare straff för vissa brott och fler poliser för att klara upp brotten. Det är givetvis en angelägen åtgärd som länge har förordat. Emellertid löser det inte det grundläggande problemet: att så pass många saknar normala spärrar mot att använda våld. En strategi för att minska brottsligheten måste gå till roten med det onda och redan tidigt identifiera ungdomar som riskerar att hamna snett senare i livet för att kunna sätta in insatser och behandling. Samhället måste också hos våra ungdomar ge tydliga signaler om rätt och fel samt värna vår gemensamma värdegrund om respekt för andras liv, deras egendom och integritet. Beskedet från samhället måste vara tydligt: Den småskaliga brottslighet som finns i vandalisering, kränkning av flickor i skolan och småstölder kommer inte att tolereras. Det är uppenbart att det krävs mer än insatser för att stärka polis och rättsväsende. Att förändra normer och värderingar hos ungdomar förutsätter breda insatser på många områden. Hela samhället måste engageras i ett sådant arbete, där engagemanget för våra unga görs till en gemensam angelägenhet för familjen och flera offentliga aktörer och där arbetet överskrider traditionella gränser mellan polis, rättsväsende, skola, socialtjänst och familjepolitik. Oaktat insatser från alla offentliga aktörer spelar givetvis familjens möjlighet att ge barn en god och trygg uppväxt en avgörande roll. Otrygga hemförhållanden försvårar för barnen i kontakten med förskola och skola. Det försvårar insatser från sociala myndigheter och rättsväsende. Otrygga hem skapar otrygga barn och, alltför ofta, farliga barn och unga vuxna. En familjepolitik för trygga hemförhållanden måste syfta till att stärka alla familjer, oavsett hur de ser ut, och ge goda möjligheter för alla föräldrar att ge sina barn en trygg uppväxt och en god uppfostran. Jag vill därför fråga statsrådet: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att främja en gemensam värdegrund om respekt för andras liv, egendom och integritet i alla barns uppfostran? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att stärka familjers möjlighet att ge alla barn en trygg uppväxt och god uppfostran?
ip · GR10249 · 2004-01-26 00:00:00 — Interpellation 2003/04:249 av () till justitieminister om åtgärder för att förebygga brott och förstärkning av samhällets värdegrund genom rättsväsendet har en mängd förfärliga brott fäst vår uppmärksamhet på problemen för det svenska samhället att förebygga och förhindra att ungdomar fastnar i kriminalitet och våldsamhet. Mord och dråp är de mest spektakulära uttrycken för våld i stort, i form av misshandel, kvinnofridsbrott och rån. Gemensamt för många av de lösningar som presenterats är att de handlat om strängare straff för vissa brott och fler poliser för att klara upp brotten. Det är givetvis en angelägen åtgärd som länge har förordat. Emellertid löser det inte det grundläggande problemet: att så pass många saknar normala spärrar mot att använda våld. En strategi för att minska brottsligheten måste gå till roten med det onda och redan tidigt identifiera ungdomar som riskerar att hamna snett senare i livet för att kunna sätta in insatser och behandling. Samhället måste också hos våra ungdomar ge tydliga signaler om rätt och fel samt värna vår gemensamma värdegrund om respekt för andras liv, deras egendom och integritet. Beskedet från samhället måste vara tydligt: Den småskaliga brottslighet som finns i vandalisering, kränkning av flickor i skolan och småstölder kommer inte att tolereras. Det är uppenbart att det krävs mer än insatser för att stärka polis och rättsväsende. Att förändra normer och värderingar hos ungdomar förutsätter breda insatser på många områden. Hela samhället måste engageras i ett sådant arbete, där engagemanget för våra unga görs till en gemensam angelägenhet för familjen och flera offentliga aktörer och där arbetet överskrider traditionella gränser mellan polis, rättsväsende, skola, socialtjänst och familjepolitik. Behandlingen av ungdomar som kommer i kontakt med rättsväsendet kan på många sätt vara avgörande för deras framtida utveckling. Snabba och relevanta åtgärder mot ungdomar som ertappas med lindrigare brott kan förebygga grövre brott . Därför bör insatserna mot ungdomsbrottslighet prioriteras inom ramen för polisen och rättsväsendet. Jag vill därför fråga justitieministern: 1.Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att rättsväsendet i alla kontakter med ungdomar ska förmedla en tydlig gemensam värdegrund om respekt för andras liv, egendom och integritet? 2.Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att stävja fortsatt brottslig verksamhet hos ungdomar som ertappas med brott? 3.Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att underlätta samverkan mellan socialtjänst, polis och skola?
ip · GR10250 · 2004-01-26 00:00:00 — Interpellation 2003/04:250 av () till statsminister om samordning av regeringens politik för att förebygga brott och förstärkning av samhällets värdegrund har en mängd förfärliga brott fäst vår uppmärksamhet på problemen för det svenska samhället att förebygga och förhindra att ungdomar fastnar i kriminalitet och våldsamhet. Mord och dråp är de mest spektakulära uttrycken för våld i stort, i form av misshandel, kvinnofridsbrott och rån. Gemensamt för många av de lösningar som presenterats är att de handlat om strängare straff för vissa brott och fler poliser för att klara upp brotten. Det är givetvis en angelägen åtgärd som länge har förordat. Emellertid löser det inte det grundläggande problemet: att så pass många saknar normala spärrar mot att använda våld. En strategi för att minska brottsligheten måste gå till roten med det onda och redan tidigt identifiera ungdomar som riskerar att hamna snett senare i livet för att kunna sätta in insatser och behandling. Samhället måste också hos våra ungdomar ge tydliga signaler om rätt och fel samt värna vår gemensamma värdegrund om respekt för andras liv, deras egendom och integritet. Beskedet från samhället måste vara tydligt: Den småskaliga brottslighet som finns i vandalisering, kränkning av flickor i skolan och småstölder kommer inte att tolereras. Det är uppenbart att det krävs mer än insatser för att stärka polis och rättsväsende. Att förändra normer och värderingar hos ungdomar förutsätter breda insatser på många områden. Hela samhället måste engageras i ett sådant arbete, där engagemanget för våra unga görs till en gemensam angelägenhet för familjen och flera offentliga aktörer och där arbetet överskrider traditionella gränser mellan polis, rättsväsende, skola, socialtjänst och familjepolitik. Det ökande våldet engagerar många i vårt samhälle. Att ta den oron på allvar och föreslå åtgärder som leder till faktisk förändring måste vara en huvuduppgift för de politiska partierna. Det kräver också att man ser bortom de enkla retoriska poängerna och utformar en politik som samordnar resurser för att förebygga brott i stället för att endast försöka lösa dem i efterhand. Jag vill därför fråga statsministern: 1.Vilka åtgärder avser statsministern att vidta för att stärka en gemensam värdegrund om respekt för andras liv, egendom och integritet i samhället? 2.Vilka åtgärder avser statsministern att vidta för att samordna regeringens politik på olika politikområden för att förebygga brottslighet?
ip · GR10251 · 2004-01-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:251 av () till justitieminister om skyddet mot terrorism är en del i det globala världssamhället, på gott och ont. Erfarenheterna efter har gjort att de flesta länder omprövat sina arbetsmetoder när det gäller kontroll av nyanlända personer, men i vårt land återstår det mesta arbetet att göras. Den insatser på detta område uppfattas internationellt som tafatta och att vi inte särskilt kraftfullt åtgärdar problemen inom landet. Med viss rätt hävdas att vår lagstiftning och våra myndigheters sätt att samarbeta möjliggör för kriminella element att slinka igenom migrationskontroll och bedriva verksamhet i vårt land. Faktum är att det finns individer i som deltagit i träningsläger för olika terrorgrupper och som förberett terrorverksamhet utan att detta uppmärksammats eller åtgärdats. Samarbetet mellan länders regeringar och dess säkerhetstjänster håller på att effektiviseras för att försöka stoppa de kryphål som finns för internationella brottslingar. finns det i representanter för alla förekommande terrororganisationer boende i landet. Vårt land riskerar att bli en "trygg rekreationsort" för jagade internationella brottslingar, om det inte redan är det. Som om detta inte vore tillräckligt riskerar människor som fått skydd i vårt land fortsatt att bli trakasserade och hotade till livet av sitt forna lands eller sin forna organisations utsända utan att kunna få hjälp för sin säkerhet från svenska myndigheter. De senaste dagarnas avslöjanden av är upprörande, men inte förvånande. Att samarbetsklimatet mellan och Säkerhetspolisen har kunnat betecknas som arktiskt är allmänt känt. Det mest upprörande är att regeringen inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att öka skyddet mot internationell terrorism inom landets gränser. Jag anser att vi måste vässa skyddet mot terrorismen på en rad områden, dels för att terrorister inte ska kunna etablera "trygga rekreationsorter" i , dels för att kunna hjälpa de asylsökande som har dödshot över sig från sitt hemland eller sin gamla organisation. Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att skärpa kraven på myndigheterna att samordna verksamheter för att stävja terroristverksamhet och kunna freda skyddspersoner från hot och trakasserier?
ip · GR10252 · 2004-01-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:252 av () till justitieminister om sexuellt utnyttjande av djur Upprörda röster hörs emellanåt om hur slapphänt samhället agerar för att begränsa det sexuella utnyttjandet av djur. Många uppfattar att det är tillåtet att utnyttja djur och efterlyser ett återinförande av förbudet mot tidelag, som togs bort 1944. är mycket angeläget om att utnyttjandet av djur ska upphöra, men vill poängtera att detta ska ske ur en djurskyddssynvinkel snarare än ur en moraliserande synvinkel. Enligt mening är sexuellt utnyttjande av djur förbjudet. Ett djur får enligt lagen inte utsättas för onödigt lidande, vilket ett djur som utnyttjas sexuellt alltid gör. Den passivitet som djur ofta uppvisar vid övergrepp, och som uppfattas som att djuret går med på handlingen, är enligt etologer i stället en försvarsmekanism där djuret går in i ett tillstånd av apati för att fly verkligheten. Enligt leder sex mellan människa och djur till att djuret blir både fysiskt skadat och mentalt lidande. Genom Internet sprids stora mängder djurpornografiskt material. I många vanliga videobutiker finns djurpornografiskt material att hyra eller köpa. Mycket tyder på att många människor influeras av detta och sedan själva förgriper sig på djur. Problemet är växande, vilket leder till att fler och fler djur utsätts för lidande. Bevisningen i fall av sexuellt utnyttjande av djur är alltid svår. Därför måste polisen få lättare att utreda dessa ärenden. Handläggningstider av brott mot djurskyddslagen kan dock ta och prioriteras ofta ned. Det finns en rad anledningar till detta. Möjligheten för polisen att prioritera djurskyddsärenden genom ökade resurser är ett sätt att minska handläggningstiderna, men till stor del skulle handläggningen kunna effektiviseras och snabbas upp genom andra åtgärder och riktlinjer. saknas riktlinjer för hur djurskyddsärenden ska hanteras av polis. Detta resulterar i variation i hantering mellan olika polisdistrikt. Utan tydliga riktlinjer skapas också osäkerhet för polisen. Ärendena lämnas i stället att hanteras efter bästa förmåga. Grova brott mot djurskyddslagen har inte sällan sin bakgrund i svåra sociala problem hos förövaren. Här är kommunikation och samverkan mellan polis, kommun och sociala myndigheter en förutsättning för en riktig hantering både ur djurägarens och djurskyddets synvinkel. Även här finns stora brister då riktlinjer saknas. Mina frågor till justitieministern är: 1.Avser ministern att ta initiativ till att nuvarande lagstiftning om sexuellt utnyttjande av djur förtydligas? 2.Avser ministern att vidta åtgärder för att förbudet mot sexuellt utnyttjande av djur görs allmänt känt? 3.Avser ministern att vidta åtgärder för att begränsa tillgängligheten av djurpornografiskt material? 4.Avser ministern att se över möjligheten att förenkla och effektivisera handläggning av djurskyddsärenden inom polis och kommun i syfte att stärka djurskyddsarbetet?
ip · GR10253 · 2004-01-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:253 av () till statsrådet om utredare av näringspolitik Makt följer pengar. Det är inte bara i som pengar och politisk makt hänger ihop. Det gäller även i . Regeringen har sålunda utsett LO:s chefsekonom att utreda effekterna av avregleringarna på näringsområdet. Att sätta en person med ställning som LO:s chefsekonom att utreda för- och nackdelar med ett visst politikområde inom näringspolitiken är komplett fel ur både demokratisk och ekonomisk synpunkt. Dels kan LO:s chefsekonom aldrig förväntas hävda samhällsintresset för bland hans göromål som chefsekonom ingår att hävda LO:s specifika särintresse, dels ska LO-chefsekonomens arbetsgivare och uppdragsgivare, det vill säga LO, varje mandatperiod se till att regeringsbeslut går dess väg, bland annat genom att LO finansierar regeringspartiets valrörelser. LO-chefsekonomens utredning kan därför förväntas leda till att nya beställningssedlar för LO-särintresset lämnas in till för vidare befordran som propositioner till . Erfarenheten, även från andra länder än , är att kortsiktigt fackligt egenintresse slår ut alla andra överväganden i en organisation som LO, och att facket är emot förändringar som på kort sikt hotar jobb för de egna medlemmarna, och att facket inte kan fungera som konsumentintressets beskyddare när egna medlemmar riskerar att påverkas negativt. LO-chefsekonomen kommer att hamna i orimliga intressekonflikter. Å ena sidan ska han i sin roll som statlig utredare ta till vara hela samhällets intresse, inklusive konsumentintresset, och dessutom hävda betydelsen av en god kapitalavkastning hos bland annat LO:s fackliga motpart, arbetsgivarna och kapitalägarna. Å andra sidan ska chefsekonomen göra jobbet som företrädare för ett urstarkt fackligt särintresse, som i tillägg till ovanstående, dessutom är närmast ensamfinasiär av regeringspartiets valrörelser. Utredningsresultatet kan förväntas skada dem som inte tillhör den minoritet som inte är både socialdemokrater och LO-medlemmar. Det blir sannolikt en lista på beställningar till regeringen med hotet i bakfickan om minskad valrörelsefinansiering . Det går knappast att hitta en mera olämplig person som utredare av näringspolitik, och som man inte kan lita på tillvaratar allmänintresset, än någon som likt LO:s chefsekonom har rollen att hävda ett i närmast dominerande särintresse, och som regeringspartiet står i ekonomisk beroendeställning till. Utnämningen är ett uppenbart otillbörligt gynnande av ett regeringen närstående särintresse. Mot bakgrund av ovanstående önskar jag fråga statsrådet: Avser statsrådet, mot bakgrund av ovanstående, att ingripa mot att ekonomiska särintressen, som LO, styr regeringens arbete? Avser statsrådet av demokratiskäl att byta ut ensamutredaren av avregleringar på näringspolitikens område mot någon annan än LO:s chefsekonom? Avser statsrådet att ingripa mot att konsumentintresset och kapitalavkastningskravet bortses ifrån, eller överflyglas av, fackliga intressen i statligt utredningsarbete?
ip · GR10254 · 2004-01-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:254 av () till statsminister om placeringen i av EU:s smittskyddsmyndighet Vid beslutades att EU:s smittskyddsmyndighet skulle lokaliseras till . Myndigheten ska samordna ländernas övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar. Regeringen bestämmer var myndigheten ska ligga i och det torde vara viktigt att det på orten redan finns verksamhet inom myndighetens ansvarsområde och att orten är attraktiv för arbetssökande i . Jag anser att är den lämpligaste staden i vårt land för den nya myndigheten. är en av norra största sjukhus. Vid sjukhuset, liksom vid näraliggande Sahlgrenska Akademin och , är forskningskompetensen inom mikrobiologi, immunitetsforskning, vaccin och smittskydd omfattande. Här ligger ett av landets största bakteriologiska laboratorier. Det är den bästa smittskyddsenheten i landet, som bland annat lyckats bekämpa spridningen av meticillinresistenta stafylokocker. Detta är nu kunskap som används för att komma till rätta med detta problem i . Forskningen som bedrivs har internationellt hög klass och samarbete är etablerat med ett trettiotal internationella institutioner. Forskning och utveckling inom smittskyddsområdet bedrivs inte bara vid universiteten och . I finns också ett starkt biomedicinskt kluster av företag som utgör en viktig del av näringslivet. Det har resulterat i internationellt erkända forskningsresultat och innovativa varor, tjänster och processer. Utöver kompetens inom smittskyddsområdet är också en attraktiv stad för människor som flyttar hit från . Staden har en tradition av att vara en öppen och internationell handelsstad. Här finns många internationella företag och organisationer, internationella skolor och ett rikt kulturliv. Dessutom underlättas medföljandes jobbmöjligheter genom att det finns en expansiv arbetsmarknad i regionen. I ligger även som är landets andra största flygplats med ett flertal internationella linjer. Detta underlättar myndighetens kontakter med övriga europeiska medlemsstater och de utländskt anställdas resor till sina hemländer. Ytterligare en faktor som regeringen bör beakta är att har alldeles för få huvudkontor för statliga verk och myndigheter. Trots att det är näst största stad finns här endast sex kontor. Detta kan jämföras med som har 128 huvudkontor. har regeringen en möjlighet att åtgärda detta. Arbetsmarknaden för samhällsvetare och andra akademiker är starkt begränsad i och det har negativa återverkningar på vår utveckling då människor tvingas flytta härifrån i jakt på jobb. Sist, men inte minst viktigt, så är lokalfrågan redan löst i . Västra har erbjudit sig att ordna lokaler då myndigheten är tänkt att vara i gång. Vilka åtgärder ämnar statsministern vidta för att tillse att EU:s smittskyddsmyndighet förläggs till ?
ip · GR10255 · 2004-01-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:255 av Per () till näringsminister om SJ och offentlig upphandling Lagen om offentlig upphandlig, , syftar till att främja en effektiv konkurrens inom den offentliga upphandlingen. Upphandlingen ska göras med utnyttjande av de konkurrensmöjligheter som finns och även i övrigt genomföras affärsmässigt. Anbudsgivare, anbudssökande och anbud ska i denna process behandlas utan ovidkommande hänsyn. Efter sin nästa reklamkampanj byter SJ reklambyrå. Någon offentlig upphandling har inte gjorts inför bytet. säger SJ:s chef för affärsutveckling, , att de är nöjda med sitt samarbete med sin tidigare reklambyrå och att byråbytet "handlar om personliga relationer". Enligt ska bland annat sådana bolag som inrättats i syfte att täcka behov i det allmännas intresse och vars kapital huvudsakligen har tillskjutits av staten, vars upphandling står under statlig tillsyn eller vars styrelse till mer än halva antalet ledamöter utses av staten, omfattas av lagen. SJ:s alla bolag fattade enligt SJ:s chefsjurist i samband med bolagiseringen 2001 beslut om att , lagen om offentlig upphandling, inte ska appliceras på dem. Att ett statligt bolag som SJ agerar på detta sätt riskerar enligt min mening att underminera själva syftet med . Jag vill med anledning av ovanstående ställa följande fråga: Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att bolag som SJ ska följa regler om konkurrens, affärsmässighet och likabehandling som fattat beslut om?