ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GR10440 · 2004-04-22 00:00:00 — Interpellation 2003/04:440 av () till justitieminister om dröjsmålsräntor från det offentliga till den enskilde Räntelagen (1975:635) är enligt sin ordalydelse tillämplig på penningfordran inom förmögenhetens område. En analog tillämpning av räntelagen vad gäller samhällets skyldigheter att till enskilda utgiva dröjsmålsräntor har avvisats i rättstillämpningen. Skattebetalningslagen (1997:483) har föreskrifter om såväl kostnadsräntor som intäktsräntor (19kap.). Lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift innehåller bestämmelser om dröjsmålsavgifter, som enskild har att betala till samhället när betalning inte sker inom stadgad tid. I viss annan speciallagstiftning till exempel lag (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter finns också regler om räntor. Någon generell lag om skyldigheter för enskilda att betala räntor till samhället eller det omvända förhållandet saknas. Enligt stadgad praxis åligger det den, som felaktigt uppburit bostadsbidrag eller socialbidrag att återbetala inte bara kapitalbeloppet utan jämväl dröjsmålsränta. I den mån det grundar sig på ett begånget bedrägeri tillämpas bestämmelserna i skadeståndslagen. Principen om att den som inte betalar i rätt tid är skyldig att utgiva dröjsmålsränta är givetvis riktig och i överensstämmelse med det allmänna rättsmedvetandet. Desto egendomligare är det därför att denna princip inte tycks gälla i alla situationer för det offentliga. När beslutar om att bostadsbidrag inte ska utgå och beslutet överklagas till förvaltningsdomstolarna och dessa ger den enskilda rätt till bidraget i fråga sker naturligtvis en utbetalning av bidragsbeloppet retroaktivt men utan att ränta tillgodoräknas. På samma sätt förhåller det sig med kommunernas hantering av socialbidrag. Efter ett överklagande till förvaltningsdomstolarna kan ärenden av detta slag ta upp till tre innan en lagakraftvunnen dom föreligger. är samhället inte skyldigt att göra någon utbetalning. Det framstår som inkonsekvent mot den enskilde att samhället inte är skyldigt att utgiva dröjsmålsräntor i dessa ärenden. Jag vill därför fråga statsrådet: Avser statsrådet att lämna förslag till kompletterande lagstiftning så att den enskilde tillförsäkras dröjsmålsräntor?
ip · GR10442 · 2004-04-22 00:00:00 — Interpellation 2003/04:442 av () till näringsminister om regeringens styrning av konkurrensutsatta företag Vid ett anförande i talade den dåvarande näringsministern om "Statens ansvar och ambitioner i skogsbygden". gav en bakgrund till bildandet av och menade att även om affären är väl försvarbar ekonomiskt sett, så är motiven för statens skogsinnehav inte i första hand affärsmässiga. "Ett motiv för att bilda är omsorgen om köpsågverkens virkesförsörjning. har en central roll i processen att förstärka den svenska sågverksnäringens konkurrenskraft. kommer inte att avyttra sågverken förrän vi är säkra på att de hamnar i en långsiktigt hållbar företagsstruktur." Detta sade näringsministern i , ett län där man alltmer oroar sig för dominerande ställning. väckte jag en fråga till näringsministern om regeringens löften om att vara till stöd för köpsågverken i stället för att försöka slå ut dem. Näringsministerns svar på min fråga blev: "Jag är övertygad om att det finns utrymme för såväl stora som små sågverksföretag för att möta olika kunders krav. Det är dock viktigt att sågverksindustrins struktur anpassas till omvärldens förändringar. Jag ser därför positivt på engagemang i omstruktureringsarbetet men ser inga skäl att ingripa i sektorns pågående omstruktureringsarbete. Det sköts av i samverkan med övriga aktörer." Detta var uppenbarligen en felbedömning från näringsministerns sida. har förundersökning nu på eget initiativ beslutat granska om agerande i , där deras ställning är helt dominerande, innebär ett brott mot konkurrenslagen. Ett annat exempel på statligt företag som kan misstänkas missbruka sin dominerande ställning är . Posten innehar av marknaden för samtliga försändelser. Av Post- och årliga rapport framgår att inom det enda område där Posten AB:s meddelande- och logistikverksamhet utsatts för reell konkurrens har priserna sjunkit realt. har uppvisat stora negativa resultat. som verkar på en konkurrensutsatt marknad bör ha ett särskilt ansvar för att inte bryta mot konkurrensreglerna. När ett statligt företag har en dominerande ställning på marknaden måste regeringen vara särskilt uppmärksam för att se till att styrning och kontroll fungerar på ett tillförlitligt sätt. Enligt min mening finns här stora brister. 1.På vilket sätt avser statsrådet att förbättra styrningen av de konkurrensutsatta statliga företagen för att motverka att de får eller kan behålla en dominerande ställning? 2.På vilket sätt avser statsrådet att bryta dominerande ställning i ?
ip · GR10443 · 2004-04-22 00:00:00 — Interpellation 2003/04:443 av () till utbildningsminister om högre utbildning till utländska studenter har en väl utbyggd högskola med erfarenhet av internationellt utbyte. Vi har internationellt starka forskningsprofiler. Så säger utbildningsminister . Den statliga myndigheten, , har därför fått i uppdrag att marknadsföra svenska utbildningar till utländska studenter. Ambitionen är lovvärd. Länder som , , och satsar också numera stora resurser på att locka utländska studenter att studera i respektive land. har sedan gammalt en omfattande erfarenhet av utländska studenter vid sina lärosäten. Men utbildning kostar pengar. Svenska skattebetalare satsar ett belopp i storleksordningen på forskning och utbildning, vilket motsvarar ca per heltidsstudent. Siffran kan synas hög men är, enligt universitetens och högskolornas egna företrädare, inte tillräcklig för att upprätthålla kvaliteten. Ska de svenska lärosätena ta emot fler utländska studenter kräver detta att mer resurser tillförs lärosätena för att kvaliteten inte ytterligare ska urholkas, alternativt att antalet utbildningsplatser som står till förfogande för svenska studenter reduceras. Att färre platser anvisas svenska studenter behöver inte vara ett problem om Svenska Institutets marknadsföring vänder sig till studenter från annat EU-land. Inom EU pågår nämligen ett utvecklingsarbete i syfte att möjliggöra byte av studieort. Den därvidlag gällande principen innebär att gästande studenter ska ha tillträde till högre utbildning på samma villkor som gäller det mottagande landets egna ungdomar, det vill säga är högre utbildning gratis i det mottagande landet är den också kostnadsfri för den svenska studenten. Det omvända gäller också. Eftersom högre utbildning är kostnadsfri i de flesta EU-länderna, handlar det således företrädesvis om ett utbyte på lika villkor. Annorlunda förhåller det sig om rekryteringen avser studenter från länder utanför EU, ty här föreligger normalt sett inte denna möjlighet till utbyte på lika villkor. Konsekvensen av detta blir att om de svenska universiteten ska ta emot fler studenter från länder utanför EU utan att de totala ramarna ökar, trängs de svenska studenterna ut @ blir utan utbildning eller hänvisas till utbildningar i länder utanför EU med höga privatekonomiska kostnader som följd. Ett annat alternativ består i att svenska skattebetalare tvingas betala utbildningen för studenter som inte sällan kommer från privatekonomiskt sett starka miljöer. Väljer dessa att efter genomgången utbildning stanna kvar i , blir skattebetalarnas kostnad hanterbar, i annat fall är det fråga om en betydande subvention till andra länders medborgare. Min fråga till utbildningsminister är följande. Hur ser utbildningsministern på möjligheten att låta utbildningsplatser, avsedda för utländska studenter, finansieras med avgifter för att dels stärka universitetens ekonomi dels för att göra det möjligt för fler studenter utanför EU att studera i ?
ip · GR10444 · 2004-04-22 00:00:00 — Interpellation 2003/04:444 av () till utbildningsminister om utbildning av entreprenörer Villkoren för företag och näringsliv står under ständig förändring och i takt med att gamla företag flyttar, krymper eller försvinner måste nya företag ges möjlighet att utvecklas. I den processen är satsning på forskning, teknisk utveckling och innovationer oerhört viktigt, men inte minst att ge stöd och utvecklingsmöjligheter åt entreprenörerna själva. har vi kunnat se ett minskat nyföretagande och detta skapar problem i vår strävan om att skapa tillväxt i samhället. Varje företag bidrar med kraft till ekonomin, till sysselsättningen och till den gemensamma tillväxten. En minskning av företagandet innebär då omvänt en tillbakagång i den egna ekonomin, men även att våra positioner internationellt försvagas. Med anledning av detta upplever vi ett behov av att underlätta för förnyelsen av det svenska näringslivet och att då framför allt ge stöd åt våra framtida entreprenörer. En av de åtgärder som vi tror skulle ge en bra grund är starten av en ny utbildning för entreprenörer, inom ramen för KY, kvalificerad yrkesutbildning. Att just KY är en lämplig modell för entreprenörsutbildning utgörs av det faktum att det finns viss sådan verksamhet inom utbildningen, samt att KY har en bra struktur med möjlighet till varvad undervisning i teori och metod. Problemet är dock att utbildningen ska baseras på arbetsmarknadens efterfrågan och ske utifrån kvalificerad praktik, vilket försvårar möjligheten att starta entreprenörsutbildning inom ramen för KY. För trots ett behov av nya företag i samhället är det svårt att säga att det finns en uttalad efterfrågan på entreprenörer i och med att dessa skapar sina arbetstillfällen själva, likaså problem med att hitta kvalificerad praktik. Mycket talar med andra ord för att skulle må bra av att höja andelen företagare och att en väg att nå detta mål är att skapa utbildningsmöjligheter för entreprenörer. saknas dock lämpliga former för utbildning av nya entreprenörer och jag undrar därför hur statsrådet avser att agera för att skapa förutsättningar och utbildning för dessa.
ip · GR10445 · 2004-04-23 00:00:00 — Interpellation 2003/04:445 av () till socialminister om den psykiatriska vården ställde jag en skriftlig fråga till socialministern om vilka åtgärder som skulle vidtas för att råda bot på de stora brister som finns inom psykiatrin. Svaret blev då att arbetet med den nationella handlingsplanen för sjukvården fortsätter och att några ytterligare åtgärder inte var aktuella. Efter flera uppmärksammade våldsdåd och en omfattande debatt kring den psykiatriska vården vidtogs en åtgärd, nämligen tillsättandet av en särskild psykiatrisamordnare, . I en interpellationsdebatt med socialministern hänvisades till den särskilda psykiatrisamordnaren som löpande ska lämna förslag till regeringen hur man kan förbättra psykiatrin. Socialministern efterlyste i den debatten eftertanke och att vi behöver fundera på var resurserna ska satsas. Visst behövs tid för eftertanke och funderingar, men behoven är enorma och akuta. Därför krävs både snabba åtgärder och långsiktiga beslut från regeringens sida. Det vore intressant att höra socialministerns slutsatser efter vårens funderingar. Sedan psykatrisamordnaren tillträdde har han föreslagit att staten bör öronmärka extramiljoner till den psykiatriska vården genom att göra upp kontrakt med enskilda kommuner och landsting. Tillgängligheten är ett område som måste förbättras. En annan slutsats är att psykiatrin får för lite pengar och att det saknas psykiatriker och andra yrkesgrupper. Det finns också för få vårdplatser i både öppen- och slutenvården. Det finns således mycket att göra inom den psykatriska vården. Men till min förvåning finns inga konkreta förslag eller resurser avsatta i vårpropositionen, förutom som avsätts , medel som ska åtgå till nationell vårdgaranti, missbrukarvård och slutligen psykiatri. Regeringen verkar inte inse det skriande behov som finns inom den psykatriska vården. kom utvärdering av händelsen i då en femårig flicka mördades av en patient inom den psykiatriska vården. riktar mycket allvarlig kritik mot . Det fanns informationsmissar inom sjukvården, allvarliga brister i journalföringen och den vård mannen fick var mycket bristfällig. Det är brist på vårdplatser och personalbristen är besvärande. De anställdas miljö är mycket dålig. Med anledning av ovanstående vill jag fråga: Avser socialministern att vidta några konkreta åtgärder under innevarande år för att ge den psykatriska vården bättre förutsättningar? Kommer socialministern att vidta några åtgärder med anledning av iakttagelser och kritik i Arvikafallet?
ip · GR10446 · 2004-04-23 00:00:00 — Interpellation 2003/04:446 av () till socialminister om vårdens framtid i har utredningar och larmrapporter pekat på stora utmaningar för ekonomin inom vården och omsorgen. Allvarliga brister inom sjukvården och kommunernas omsorger har framkommit. är orsaken till problemen med bristande resurser det uppdrag som man har ansvar för. Flera beslut från regering och riksdag ålägger kommuner och landsting skyldigheter som inte är finansierade. Stora budgetunderskott tvingar kommuner och landsting till indragningar på servicenivån som drabbar medborgarna på ett helt oacceptabelt sätt. Exempel på detta finns i legio. Långa vårdköer, brister inom psykiatrin, äldrevården och barnhälsan är några problemområden. kommer ett stort antal kommuner att få ett underskott i sin ekonomi som innebär ytterligare nedskärningar i omsorgen och vården. visar entydigt att framtiden inte innehåller någon ekonomisk ljusning för vård- och omsorgssektorn. Snarare kommer behovet av kraftigt ökade resurser att stå för handen. Om ingenting görs kommer vi att stå inför en mycket allvarlig situation, där färre människor i arbetsför ålder ska finansiera välfärd för ett större antal som av demografiska orsaker är i behov av det offentliga samhällets insatser. Det är nödvändigt att redan nu vidtaga åtgärder för att kunna möta framtiden med så goda förutsättningar som möjligt. Tyvärr verkar det inte som regeringen tar den växande problematiken på allvar utan hänger sig åt kortsiktiga insatser medan frustrationen växer hos lokala politiker och människor som drabbas av bristerna i vården. Återkommande utlovas ekonomiska tillskott som i praktiken är gamla löften och det egentliga nettotillskottet är betydligt mindre. För att kunna bedriva vård och omsorg på ett trovärdigt sätt måste det finnas resurser för uppdraget. Det är omoraliskt att utkräva ansvar av kommunala företrädare när uppdraget styrs och begränsas från regering och riksdag. Vad avser ministern att göra så att den långsiktiga finansieringen av vården och omsorgen i säkras och ges realistiska förutsättningar för att kunna bedrivas på ett värdigt sätt?
ip · GR10447 · 2004-04-23 00:00:00 — Interpellation 2003/04:447 av () till justitieminister om rättvist rättsväsende I en nyligen publicerad undersökning, genomförd i våra tre största städer, visar det sig att invandrare bestraffas hårdare vid rattfylleribrott än icke-invandrare. av de invandrare som döms för grovt rattfylleri får fängelse, medan siffran för icke-invandrare är . Detta trots att de etniska svenskarna i genomsnitt har högre promillehalt av alkohol i blodet. Undersökningen visar också att förklaringen inte heller ligger i tidigare belastning i kriminalregistret. Det är oundgängligen nödvändigt att domstolarna åtnjuter förtroende hos alla människor i vårt samhälle. Det finns en pågående debatt om huruvida domar mot personer med invandrarbakgrund är hårdare än vid jämförbara brott som begåtts av etniska svenskar. Blotta misstanken om att det skulle vara så leder till ett minskat förtroende för rättsväsendet. Om det skulle vara ett faktum torde detta också leda till en ökad misstro mot personer med invandrarbakgrund i samhället i övrigt. För att lyfta fram detta problem bör en jämförande studie göras. har tidigare motionerat om detta, utan att få gehör för frågan i . anförde som anledning till detta att "ingenting framkommit som pekar på ett behov av en sådan utredning som efterfrågas i motionerna". torde det vara ställt utom allt rimligt tvivel att ett sådant behov föreligger. Med anledning av detta vill jag fråga: 1.Avser justitieministern att ta initiativ till en jämförande studie om rättstillämpningen skiljer sig åt när det gäller personer med invandrarbakgrund och etniska svenskar? 2.Avser justitieministern att vidta andra åtgärder med anledning av den undersökning som har publicerats?
ip · GR10448 · 2004-04-23 00:00:00 — Interpellation 2003/04:448 av () till justitieminister om diskriminering i rättsväsendet Människor med invandrarbakgrund diskrimineras av det svenska rättsväsendet. Det är mycket allvarligt. Dessutom är invandrarrepresentationen inom rättsväsendet mycket låg. Personer med utländsk bakgrund som kört rattfulla döms till hårdare straff än de med svensk bakgrund, enligt en granskning av radioprogrammet . Enligt Kaliber döms i och mer än varannan rattfyllerist med utländsk bakgrund till fängelse. Motsvarande siffra för svenskar är . Då hade svenskarna i genomsnitt både högre promillehalt och fler poster i belastningsregistret än de med utländsk bakgrund. Denna diskriminering återfinns i alla domstolars arbete och i allt polisens arbete. Det handlar om allt från hur polisen bemöter människor med invandrarbakgrund i sitt arbete till hur de ser på människor med invandrarbakgrund som vittnen. Hur avser ministern att agera för att personer med invandrarbakgrund inte ska diskrimineras av rättsväsendet?
ip · GR10449 · 2004-04-26 00:00:00 — Interpellation 2003/04:449 av () till utrikesminister om demokratiprocessen i Den politiska situationen i förvärras dag för dag och landet plågas av såväl inbördeskrig som en kung som berusats av maktambitioner och avsatt de folkvalda. Kriget mellan den maoistiska gerillan och regimens militär har skördat över 10000 dödsoffer varav en stor andel civila, och båda sidor anklagas av människorättsorganisationer som för brott mot de mänskliga rättigheterna. Då kungen avsatte den demokratiskt valde premiärministern uppfattade alla stora partier i landet detta som ett brott mot konstitutionen. Därefter har situationen fortsatt att eskalera och finns ingen vald premiärminister och inga folkvalda församlingar i landet kvar. Fem politiska partier som tillsammans representerar av väljarna i föregående val har gått samman i en folkfront som organiserar motståndet mot regimen. har man inlett en offensiv för att återinföra demokratin och för försvar av de mänskliga rättigheterna trots att kungaregimen förbjudit möten med fler än tre personer. sker demonstrationer som samlar tusentals mot inskränkningarna i de politiska fri- och rättigheterna, och regimens svar är mycket hårt. Tårgas, batonger och brutalt övervåld är svaret till dem som kräver sina demokratiska rättigheter. Folkfronten fortsätter dock med protestmarscherna och säger att man inte kommer att låta sig stoppas av repressionen. Den politiska demokratin i skapades genom en folklig resning mot den absoluta kungamakten . står det klart att kungen gör allt vad som står i hans makt för att rulla tillbaka de landvinningar som då åstadkoms, och balanserar återigen på randen till diktatur. I just detta läge är det akut att omvärlden visar sitt stöd till de demokratiska krafterna i landet, och att kraftfulla protester riktas mot regimens diktatoriska ambitioner och mot polisens och militärens brutala våld mot fredliga demonstranter. Mot bakgrund av den uppkomna situationen vill jag fråga utrikesminister : Vilka initiativ är ministern beredd att vidta för att visa stöd för demokratirörelsen i ? På vilket sätt avser ministern att göra klart för kungaregimen i att är kritiskt till inskränkningarna i de politiska rättigheterna, tar avstånd från det brutala våldet mot demonstranter och stöder demokratirörelsen? Är ministern beredd att skyndsamt ta initiativ till en parlamentarisk delegation till för att bidra till lugn, ordning och en demokratisk utveckling?
ip · GR10452 · 2004-04-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:452 av () till justitieminister om förhållandena för häktade personer i kommissionär för mänskliga rättigheter, , har besökt . Enligt uppgifter i medierna riktar han skarp kritik mot förhållandena för häktade personer i . Han har i intervjuer sagt sig ha särskild skarp kritik mot förhållandena på i och säger: "Detta är inte mänskliga villkor. Det är dags att på allvar tänka över hur detta skall lösas". Dessa förhållanden har även uppmärksammats och bland annat diskuterats i . Regeringen har i vårpropositionen aviserat att ytterligare ska fördelas till kriminalvården för utbyggnad av häkteskapaciteten. Men den kritik som framförs av kommissionären handlar om andra, mer allvarliga problem, än om kapaciteten i form av avsaknad av platser. Han pekar bland annat på följande problem: Häktade personer är inlåsta 23 av dygnets timmar. De är isolerade från andra även då detta inte är motiverat av utredningsskäl, advokat och personal undantagna. Besöksmöjligheterna är starkt begränsade. Rastgårdarnas utformning är som "hönsburar". De omfattas av "särskilda restriktioner" med mera. Ansvaret för den förda kriminalvårdspolitiken är regeringens och ytterst ansvarig för de missförhållanden som nu får av internationell kritik är justitieminister . Det är mycket angeläget att förtroendet och respekten för som nation och aktör för mänskliga rättigheter inte undergrävs globalt. Om regeringen i inte själv kan leva upp till kraven på mänskliga rättigheter minskar tilltron till vår förmåga att agera internationellt. Jag vill ställa följande fråga till justitieministern: Vilken strategi har justitieministern, , för att åtgärda det som kritiken avser?