ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GS1030 · 2004-09-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:30 av () till statsrådet om Sidas stöd till palestinierna Sida ger via biståndsbudgeten i stöd till palestinierna på och i . Humanitärt bistånd är i högsta grad berättigat om det tillfaller det prövade palestinska folket, men det föreligger oklarheter om vilka mottagarna av stödet är och har varit. Det föranleder många att fråga sig om stödet når dem som verkligen är i behov av det eller om det tillfaller andra mottagare. Efter externa påstötningar släpptes docent hemligstämplade rapport om den palestinska myndigheten (PA) av Sida. har rapporten gett eko i medierna och på den politiska arenan, såväl i som utomlands. Docent rekommenderade att biståndet till PA skulle upphöra, inte bara på grund av den omfattande korruptionen, utan för att var i färd med att lägga all väsentlig makt under sig och att bygga upp ännu en polisstat i . Detta var alltså långt innan den palestinska intifadan och våldet hade börjat. Docent ansåg däremot att biståndet till det palestinska folket skulle fortsätta, men inte till den palestinska myndigheten. Enligt Sida "hemligstämplades rapporten i när försökte stötta den fredsprocess som då aktivt pågick. För var det viktigt att behålla de båda parternas förtroende. Rapporten som innehöll starka omdömen om palestinska eller israeliska företrädare riskerade att skada parternas förtroende. Hemligstämplingen var då en normal åtgärd. har läget i konflikten ändrats." Detta svar synes vara en efterkonstruktion. Det är svårt att se hur en rapport av en oberoende svensk forskare skulle ha påverkat fredsprocessen negativt 1997. Kritik mot enskilda israeliska och palestinska ledare har framförts i medierna och av politiker, såväl före som efter 1997. Rapporten var också hemligstämplad hos UD. Sida säger: "Huvuddelen av våra pengar går direkt till projekt som genomförs i den palestinska befolkningens närmiljö i samarbete med det civila samhället, decentraliserad förvaltning, FN och andra internationella organisationer." Sidas Asienchef skriver i : "Därför kanaliserar inte Sida några medel till myndighetens budget. Huvuddelen av våra pengar går direkt till projekt som genomförs i den palestinska befolkningens närmiljö i samarbete med det civila samhället, decentraliserad förvaltning, FN och andra internationella organisationer." I TV-programmet sade biståndsministern uttryckligen: "Medel går till den palestinska myndigheten, men att revisionen nu fungerar så bra att det inte är några som helst problem". Hon gav alltså uttryck åt att man från svensk sida verkligen ger bistånd till den palestinska myndigheten, trots att Sidas talesman i en tidningsartikel förnekar detta. Jag läser vidare i Sidas årsrapporter och kan inte se vilka mottagarna för medlen till och är. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga biståndsministern: Avser ministern att vidta åtgärder för att få fakta om vilka de faktiska mottagarna av Sida-stödet är?
ip · GS1031 · 2004-09-24 00:00:00 — Interpellation 2004/05:31 av () till finansminister om medlemsavgifter till EU, EU-medel till bönderna och utgiftstaket i budgeten Finansministern inser säkert vikten av att både ett hushåll och en nation sköter sin ekonomi, anpassar sina utgifter till inkomsterna och ser till att ha en rimlig buffert för oförutsedda utgifter. Finansministern instämmer säkert också i vikten för ett hushåll och en nation att sköta sina åtaganden, undvika böter och se till att de löner, räntor och ersättningar man har rätt till rekvireras. Tyvärr agerar inte nuvarande riksdagsmajoritet på detta sättet, vilket skickar fel signaler både till EU och till de svenska hushållen. Staten bör vara ett föredöme och inte ett dåligt exempel. har åtagit sig att betala sin medlemsavgift till EU varje gång den förfaller. missade man medvetet förfallodatum och sköt betalningen över , med två genanta resultat: dels att hela EU noterar att inte skött inbetalningen, dels att EU debiterar ett bötesbelopp, för ca . Detta är en fullständigt onödig kostnad för en nation som redan har betungande skulder. EU:s bönder kompenseras för sänkta priser med betydande årliga ersättningar, som har rätt att rekvirera från EU för vidare befordran till de svenska bönderna och framåt. På grund av det pressade lönsamhetsläget för jordbruket anstränger sig EU:s länder att rekvirera och betala ut dessa pengar möjligt. För mjölkersättningarnas del har EU därför flyttat fram den möjliga utbetalningstidpunkten från till . går i stället den motsatta vägen och väljer i stället att avstå från att rekvirera de pengar som ska direkt ut till bönderna, förrän . På detta tjänar EU i ränta, och de svenska bönderna förlorar 30@50 mkr i räntekostnader. Detta är en fullständigt onödig belastning på en näring som behöver ha in sina intäkter så fort de är tillgängliga. tjänar inget på att fördröja böndernas pengar och öka EU:s likviditet. Om det stämde som finansministern påstod i radions telefonväkteri, att bönderna erhöll kompensation för sina räntekostnader, skulle statsbudgeten belastas med dessa 30@50 mkr. Detta stämmer dock inte. Varför handlar då på detta för ett hushåll och en nation oansvariga sätt? Jo, för att närmast lura folket att man respekterar och klarar att hålla sina utgifter under ett budgeterat tak. I verkligheten har man alltså ökat sina utgifter för mycket och till exempel knappast avsatt några reserver alls. För att dölja detta grundläggande faktum @ att man i praktiken inte klarar utgiftstaket @ väljer regeringen att i stället tricksa på marginalen enligt ovan, vilket kostar både pengar och anseende: hos EU, bönderna och hos medborgarna. Jag vill därför fråga finansministern: 1.Vilka åtgärder avser finansministern att vidta för att undvika att även förskjuta inbetalningen till EU? 2.Vilka åtgärder avser finansministern att vidta för att inte i EU avstå från att rekvirera medel till bönderna när de blir tillgängliga?
ip · GS1032 · 2004-09-24 00:00:00 — Interpellation 2004/05:32 av () till finansminister om utbetalning av EU-stöd 2004 Enligt uppgift kommer utbetalning av EU-stöd till landets lantbrukare att senareläggas för utbetalning till första delen av 2005. Slutet av ett kalenderår är en utgiftstyngd period för landets jordbrukare med betalning av räntor, amorteringar och inköp av kommande års förnödenheter, vilket kommer att innebära stora problem för de flesta av dessa näringsidkare. Likviditeten pressas hårt och handlingsutrymmet i företagen begränsas. är vidare det enda land som har valt att senarelägga utbetalningarna. Ur böndernas perspektiv är det orimligt att senarelägga utbetalningar i storleksordningen för att staten ska klara utgiftstaket. Vilka åtgärder avser finansministern att vidta för att bönderna ska få sina EU-stöd under innevarande kalenderår?
ip · GS1033 · 2004-09-24 00:00:00 — Interpellation 2004/05:33 av () till statsrådet om klassificering av ämnen som kan användas som narkotika Alla medel som står till buds måste användas för att minska droganvändning. Polis och tull måste få resurser för att förhindra att narkotika kommer in i landet och sprids. Tyvärr är det dock så att många droger produceras inom landet, legalt eller illegalt. Ständigt uppstår nya ämnen som kan användas som berusningsmedel och samhället hänger inte med att klassa dessa ämnen som narkotika. I många fall har drogen ett normalt användningsområde som gör det omöjligt att över huvud taget klassa ämnet som narkotika med dagens lagstiftning. Ett sådant ämne är till exempel butandiol som används inom industrin som ett mer miljövänligt alternativ vid plasttillverkning. Butandiol är likvärdig med den narkotikaklassade drogen GHB som kan köpas och innehas av vemsomhelst. När en narkotikahärva nystades upp i beslagtogs butandiol. Trots alla försök att komma undan att lämna tillbaka dessa , vilket motsvarar ungefär 4000 doser ute på marknaden, måste nu polisen enligt nuvarande lagstiftning lämna tillbaka butandiolen till innehavaren. Risken för att den som tar drogen får i sig en överdos är stor och dödsfall har redan inträffat. har också en ung kvinna avlidit till följd av att hon använt butandiol. Dagens narkotikalagstiftning eller lagstiftningen om vissa hälsofarliga varor är inte lämpad för en klassificering av till exempel butandiol. Lagstiftningen förutsätter att de ämnen som kan komma i fråga för klassificering saknar mera allmänna användningsområden. Som svar på min fråga 2003/04:1398 svarade folkhälsoministern att det pågår ett arbete inom för att ta fram ett lagförslag som möjliggör en klassificering av ämnen med sådana mera allmänna användningsområden och att en klassificering medför bland annat att det blir brottsligt att inneha substansen utan särskilt tillstånd samt att den kan förverkas efter ett beslag och därför inte behöver återlämnas till ägaren. Folkhälsoministern hänvisar också till att en klassificering betraktas som ett så kallat tekniskt handelshinder och det är också viktigt att hänsyn tas till EG-rättens krav. Detta borde vara ett problem som också finns inom andra EU-länder. Regeringen har vetat om problemet med denna typ av drog länge men det går väldigt långsamt att hitta en lösning. Vilka åtgärder ämnar folkhälsoministern vidtaga för att skynda på utredningen som pågår på ? Vilka åtgärder ämnar folkhälsoministern vidtaga för att samordna problemet med andra EU-länder?
ip · GS1034 · 2004-09-24 00:00:00 — Interpellation 2004/05:34 av () till statsrådet om remissrätten för företagsläkare har beslutat att privata sjukgymnaster med samverkansavtal inte längre får ersättning för de behandlingar som ges efter remiss från företagsläkare. De behandlingarna ska i stället betalas av företagshälsovården och arbetsgivaren. Sjukgymnasterna ska skaffa vårdavtal med olika företagshälsovårdscentraler och så kallad blandad finansiering enligt . Denna nyordning gör att intar en särställning i landet. ordning för företagsläkare har inneburit en rätt att remittera patienter som bedömts ha behov av sjukgymnastiska åtgärder till en sjukgymnast. Möjligheterna att remittera till sjukgymnast har varit oberoende av om läkaren haft en så kallad etablering, det vill säga ersättningsrätt enligt lagen om läkarvårdsersättning (LOL), eller inte. Konsekvenserna av agerande är dels ett slag mot verksamheten som privatpraktiserande sjukgymnaster bedriver, dels inskränker det företagsläkarnas möjligheter att förskriva behandlingar och raserar ett förtroendefullt samarbete som pågått mellan företagsläkare och privatpraktiserande sjukgymnaster. Dessutom drabbas näringsidkare i av kostnader som konkurrenter i andra län inte har. , och viktigast av allt, är det patienterna som blir lidande. Företagshälsovårdens läkare har haft hela ansvaret för sina patienter men i ett slag tar ifrån dem möjligheten att utarbeta ett komplett rehabiliteringsprogram. Ska företagshälsovården inte kunna remittera anställda med behov av sjukvårdsinsatser med mindre än att det ska debiteras arbetsgivaren? I så fall ges ordentliga motiv för tecknande av privata sjukvårdsförsäkringar för de anställda, en utveckling som jag förmodar regeringen inte välkomnar. är unikt med sin lösning i landet och ger en småföretagare i länet skäl att inte avtala om företagshälsovård för de anställda. Deras tolkning av nuvarande regelverk delas inte av . Med inställning faller också vad som är eller borde vara en grundtanke i svensk sjukvård, nämligen att vård ska ges snabbt och där den bäst svarar mot patientens behov. Mot bakgrund av den höga sjukfrånvaron och det utökade sjuklöneansvaret för arbetsgivare är en berättigad fråga om det är rimligt att lasta över ännu mer av kostnaderna på företagen. Detta blir hur som helst konsekvensen av beslut. Effekten kan också bli den att långtidssjukskrivna och arbetshandikappade får det ännu svårare att ta sig in på arbetsmarknaden. Av ett visst intresse för regeringen är att beslut motverkar regeringens målsättning att halvera kostnaderna för sjukskrivningarna. Rehabiliteringsinsatser sätts redan på olika sätt på undantag av landstingen. I blir detta mer än tydligt. säger sig följa lagen. Enligt min mening är slutsatsen att det är fel på lagen om den tolkningen är korrekt och att detta bör ändras. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta vad gäller förslag till förändring av det aktuella regelverket så att patienter slipper komma i kläm på det sätt som beskrivits ovan?
ip · GS1035 · 2004-09-24 00:00:00 — Interpellation 2004/05:35 av () till statsrådet om ersättningsjobb till I den av regeringen framlagda försvarspropositionen föreslås att Artilleriregementet A9 i läggs ned och artilleriutbildningen flyttas till . Dessutom föreslås att Försvarsmaktens sjukvårdscentrum utanför flyttas till . Dessa förslag innebär en rejäl minskning av antalet arbetstillfällen i ett län som har en lägre sysselsättningsgrad än riket i övrigt. I skulle 550 personer direkt beröras av nedläggningen. Därtill kommer andra arbetstillfällen som mer eller mindre direkt är kopplade till att det finns ett artilleriregemente i kommunen. Dessutom påverkas det kluster som utvecklats mellan garnisonen och olika delar av näringslivet i området. Färre arbetstillfällen kommer dessutom att innebära minskade skatteintäker för kommunen. Statsrådet har sagt att åtgärder för att skapa sysselsättning ska vidtas för de orter som drabbas av nedläggning i och med försvarsbeslutet. Med anledning av detta vill jag fråga : Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att skapa ersättningsjobb i ?
ip · GS1036 · 2004-09-27 00:00:00 — Interpellation 2004/05:36 av () till socialminister om översynen av socialförsäkringarna utlovade statsminister inför kammaren en bred och grundlig parlamentarisk översyn av socialförsäkringarna, som av sammanhanget och statsministerns uttalande att döma syftade till att omfatta sjukförsäkringarna, förtidspensionerna, a-kassan med mera. Statsministern talade om att det eventuellt kunde finnas behov av en reform "av samma slag som vi gjort i pensionssystemet" och påtalade värdet av en grundlig utredning. presenterade socialminister och arbetslivsminister direktiven till en socialförsäkringsutredning med betydligt snävare direktiv. Ställd inför kritik från företrädare för olika partier som menade att direktiven inte medger en så bred och grundlig utredning som statsministern utlovat har uttalat att "det här har varit en fråga för det socialdemokratiska partiet". Det är ovedersägligen regeringens konstitutionella rätt att fastställa direktiv till utredningar. Likväl kan det i en rättsstat med parlamentariskt styrelseskick ifrågasättas om regeringen i sina överväganden inte bör ta vidare hänsyn än till enbart önskemålen och behoven från en politisk organisation som blott representerar en minoritet av landets befolkning och som saknar majoritet i den valda folkrepresentationen. Även från sakpolitisk synvinkel är det oroväckande om förberedelserna av ett för välfärdens och samhällsekonomins utveckling centralt reformarbete förfuskas genom ett arrogant och maktfullkomligt partihänsynstagande från regeringens sida. Socialförsäkringssystemet i dess helhet behöver nämligen en vidsynt och grundlig översyn mot bakgrund av bland annat den demografiska utvecklingen, de höga transfereringskostnaderna, den alarmerande utvecklingen av förtidspensionerna, arbetslivets och samhällsekonomins förändring med mera. Även frågor som rör medborgarnas eget inflytande över sin trygghet behöver belysas. Om en sådan översyn också ska resultera i reformer med bred parlamentarisk förankring krävs ett utredningsarbete med betydligt vidare ramar än de som regeringen nu har presenterat. Mot bakgrund av detta är min fråga till socialminister : Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att säkerställa att socialförsäkringarna verkligen får en allsidig belysning som kan ligga till grund för den reform som statsministern utlovat?
ip · GS1037 · 2004-09-28 00:00:00 — Interpellation 2004/05:37 av () till socialminister om DHB:s verksamhet Förändrade statsbidrag till handikapporganisationer ställer , Hörselskadade och Språkstörda barn (DHB) inför stora svårigheter. Från att förbundet 2004 har ett statsbidrag om bedöms statsbidraget för begränsas till ca 900000. De förändrade statsbidragen betyder att ledningen för riksförbundet står inför att avveckla en redan liten personalstyrka och att förbundet får mycket stora svårigheter att klara sin verksamhet. Bakgrunden till att statsbidraget för DHB mer än halveras är att fattade beslut om omläggning av statsbidragen. Omläggningen innebar bland annat att grundbidraget till respektive förbund skulle minska markant. För DHB:s del bedöms grundbidraget minska från till . En omläggning av statsbidragen så att antalet medlemmar får mycket stor tyngd skapar svårigheter för den typ av föräldraförening som DHB är. Här har man i begränsad utsträckning livslånga medlemskap och är i stället väldigt starkt beroende av föreningen man har barn med olika former av hörselhandikapp och barnen befinner sig i barna- och tonåren. Medlemmarna är alltså färre än i flera andra förbund, men väldigt starkt beroende av verksamheten. med förändringen av grundbidraget utformas merkostnadsbidraget så att föreningar som DHB i väldigt begränsad utsträckning får del av detta. Små förbund som DHB har i princip inte heller några andra inkomstkällor än statsbidragen och medlemsavgifter. För att överbrygga förändringarna av statsbidragen har DHB och ytterligare ett antal förbund fått överbryggande anslag . 2005 upphör dessa och då blir effekterna av ett sannolikt något förhastat riksdagsbeslut praktisk verklighet. Ett förbund, som i likhet med DHB drabbas hårt av omläggningen av statsbidragen är Föreningen (), som arbetar för en mycket hårt utsatt, men också liten handikappgrupp. Jag har följt DHB:s verksamhet och vet vilken stor betydelse nära samarbete mellan föräldrar med barn med hörsel- och språkhandikapp har. Genom DHB får många föräldrar stimulans att själva stödja sitt barns språkutveckling som organisationen spelar en viktig roll för utvecklingsarbetet inom bland annat de statliga specialskolorna. Gemensamt för alla döva, hörselskadade och språkstörda barn är att handikappet kräver stort engagemang från barnets familj. Det finns ett nära samband mellan föräldrarnas kunskap om hur de utifrån barnets förusättningar ska stimulera barnens språkutveckling och det enskilda barnets språkliga förmåga. Jag vill fråga socialministern om hon är beredd att vidta åtgärder, som förhindrar att en föräldraorganisation som DHB tvingas till drastiska förändringar av sin verksamhet.
ip · GS1038 · 2004-09-28 00:00:00 — Interpellation 2004/05:38 av () till justitieminister om sexualbrottslagstiftningen har länge krävt att ändras så att en våldtäkt alltid ska anses vara en våldtäkt i lagens ögon. Det vill säga att det ska vara straffbart att ha sex med en kvinna mot hennes vilja och att en kvinnas nej därmed alltid ska respekteras. Den proposition som justitieministern, i en debatt i , utlovade till slutet av det året har ännu inte avlämnats till . Och regeringen har enligt uppgift inga planer på att presentera något förslag som kan behandla under detta riksdagsår heller. presenterade Lagrådet sitt svar på den lagrådsremiss om en ny sexualbrottslagstiftning som regeringen överlämnade . I den framförs kritik mot att regeringen inte fäst tillräcklig vikt vid den dom i målet M.C. mot som avkunnade . Följden av domen torde vara att , för att inte bryta mot , behöver införa en lagstiftning som straffbelägger alla sexuella handlingar som inte bygger på samtycke. Förutom lagrådets påpekande, delas denna uppfattning () även av , professor i straffrätt vid och , professor i processrätt vid . Även den för det har i ett flertal domar kommit fram till att sexuella handlingar som företas utan offrets fria samtycke är våldtäkt. Bland EU:s medlemmar har i alla fall , och redan lagar som innebär att sexuella handlingar som företas utan samtycke anses som våldtäkt. Den lagstiftning som regeringen har föreslagit i lagrådsremissen sträcker sig bara till att ett nej ska anses vara ett nej ifall kvinnan är berusad, drogpåverkad, sjuk eller på annat sätt hjälplös när våldtäkten begås. Man kan med rätta fråga sig varför en frisk och nykter kvinnas nej inte ska tillmätas samma vikt? Lagrådet anser att de av regeringen föreslagna ändringarna av våldtäktsbegreppet bör övervägas ytterligare efter en närmare analys av ovanstående dom av och att detta bör ske innan regeringen lämnar ett förslag till . En sexualbrottslagstiftning som slår fast alla kvinnors rätt till självbestämmande över sin kropp och sin egen sexualitet genom att straffa alla sexuella handlingar som begås utan samtycke, skulle få en kraftfull normerande verkan. Den skulle vara ett stöd för alla de kvinnor som utsätts för påtryckningar eller övertalningsförsök för att gå med på samlag eller att acceptera olika sexuella handlingar de inte vill medverka i. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga justitieministern: Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att svenska kvinnor ska få samma skydd av lagen som kvinnor har tillerkänts av och den för det ? Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att ett nej till sexuella handlingar som uttalas av en kvinna i ska tillmätas samma vikt som det gör i till exempel , och ? Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att regeringen ska kunna presentera ett lagförslag till som innebär att en frisk och nykter kvinnas nej till sexuella handlingar ska tillerkännas samma vikt som ett nej av en kvinna som är berusad, drogpåverkad, sjuk eller på annat sätt hjälplös?
ip · GS1039 · 2004-09-28 00:00:00 — Interpellation 2004/05:39 av () till statsrådet om arbetsgivarnas sjuklöneansvar Lagrådet ifrågasätter regeringens nya förslag till sjuklöneansvar för arbetsgivare. På punkt efter punkt uttrycker Lagrådet stor tveksamhet. Man ifrågasätter om syftet att sänka sjuktalet kan uppnås med en sådan åtgärd. Inga erfarenheter vare sig inom eller internationellt beskrivs i regeringsförlaget, vilket Lagrådet anser vara en brist. Att dessutom i stort sett alla remissinstanser avvisat förslaget förstärker kritiken. Lagrådet är också kritiskt till att arbetsgivarna enligt förslaget saknar möjlighet att överklaga beslut om hel sjukpenning, trots att arbetsgivaren blir skyldig stå för kostnaden i dessa fall. Lagrådets kritik borde inte vara oväntad för regeringen. Motsvarande synpunkter har framförts från både fackliga organisationer, arbetsgivare och myndigheter. Också i den allmänna debatten har samma ifrågasättande framförts. En logisk följd av denna omfattande kritik borde ha varit att förslaget omarbetats efter remisstiden. Till vad nytta är annars en remissomgång om förslagsställaren inte lyssnar? Men så skedde inte. kommer Lagrådets ifrågasättande. Är det inte då dags för regeringen att inse att papperskorgen är det rätta stället för detta genomkritiserade förslag? Min fråga till statsrådet är därför: Vilka åtgärder kommer statsrådet att vidta med anledning av Lagrådets kritik?