ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GR10547 · 2004-05-21 00:00:00 — Interpellation 2003/04:547 av () till statsrådet om skolans drogförebyggande arbete Alkoholkonsumtionen ökar kraftigt. Det inger oro, inte minst när det gäller ungdomars drickande. Det tycks också som om fler ungdomar prövar narkotika. För att möta denna oroande utveckling har och Myndigheten för skolutveckling på regeringens uppdrag lagt fram en rapport om skolans förebyggande arbete på alkohol- och narkotikaområdet. Denna rapport överlämnades , det vill säga . har stora förändringar av alkoholskatterna i våra grannländer inträffat, som tillsammans med de orimliga införselbestämmelserna ytterligare ökar riskerna för alkoholskador bland våra ungdomar. Något besked från regeringen om vad som ska ske med anledning av förslagen i rapporten har, mig veterligt, inte offentliggjorts. Rapporten visar på ett utmärkt sätt, med stöd av aktuell svensk och internationell forskning, att det inte räcker med information om alkohol och andra droger för att det förebyggande arbetet ska vara effektivt. Det gäller att få till stånd ett fungerande samarbete mellan skolan och hemmen, att skapa ett bra arbetsklimat i skolan, där eleverna känner sig sedda och lyssnade till, skolhälsan måste engageras aktivt, och en fritidsverksamhet utan droger måste finnas tillgänglig för ungdomarna, gärna i aktivt samarbete med skolan. Skolan bör anta en lokalt förankrad policy i alkohol- och drogfrågor. Tendenser till skolk måste uppmärksammas tidigt och föranleda åtgärder från skolans sida. I rapporten ingår en plan för genomförande av förslagen, en så kallad implementeringsplan. Den visar att det här är fråga om mycket obetydliga kostnader, jämfört med de kostnader som uppstår om skolan misslyckas med att förebygga alkohol- och narkotikaskador. Ungdomar som får problem med alkohol och narkotika , kommer i flertalet fall att kosta samhället stora summor, utöver det lidande som deras missbruk skapar för både dem själva och deras omgivning. Med hänvisning till det sagda, och till det allvarliga hot mot den svenska sociala tryggheten och folkhälsan som den ökade tillgången på alkohol och narkotika utgör, och då jag förutsätter att statsrådet instämmer i skolrapportens analys och förslag, ber jag att få fråga om statsrådet tänker se till att förslagen genomförs.
ip · GR10549 · 2004-05-21 00:00:00 — Interpellation 2003/04:549 av () till finansminister om förmånsbeskattning vid ideell verksamhet Många scoutledare och andra ungdomsledare som lägger ned många timmar på sina ungdomar får inte någon ersättning @ tvärtom tvingas de ofta i praktiken betala för att vara ledare. Många föreningar försöker därför ge ledare en möjlighet att delta i läger och utflykter utan att betala deltagaravgift. Men det ska man tydligen inte göra @ det kan göra föreningen till skattesmitare. Om det ska gå rätt till ska ledaren betala inkomstskatt enligt förmånsschablon för maten på lägret, och måste skapa en administration för att hålla reda på vem som har ätit vad, betala sociala avgifter och skicka kontrolluppgifter. Den vidbrända grillkorven till middag ska tas upp till beskattning som en inkomst om ! Det borde vara självklart att barn- och ungdomsorganisationer inte ska utsättas för detta. Det är uppenbart för var och en som varit aktiv i en ideell förening @ en genomsnittlig scoutkår har knappt 100 medlemmar och betalar aldrig ut arvoden för utfört arbete. Men utvecklingen går steg för steg åt motsatt håll. Kraven på ökad administration och en på sina håll alltmer nitisk skattemyndighet som fokuserar på små ideella föreningars verksamhet ger bilden av att den ideella föreningen jämställs med ett vinstdrivande företag. Det främjar inte de mål som har satt upp för folkrörelse- och ungdomspolitiken. Ledare inom barn- och ungdomsorganisationer bör vara helt befriade från denna typ av administration. arrangerade scoutnätverk en hearing i detta ämne, tillsammans med företrädare för den ideella sektorn och samtliga riksdagspartier. Många av de närvarande riksdagsledamöterna uttryckte då oro över utvecklingen av förutsättningarna för föreningslivet. Med hänvisning till det som jag här har nämnt, vill jag fråga finansministern vad han tänker göra för att ändra lagstiftningen så att ideella ungdomsledare och föreningslivet inte ska drabbas av det krångel som kännetecknar förmånsbeskattningen.
ip · GR10551 · 2004-05-21 00:00:00 — Interpellation 2003/04:551 av () till utrikesminister om rättssäkerheten för terroristanklagade Justitieminister har medgett att han informerats om att amerikansk underrättelsetjänst var inblandad i avvisningen av de två egyptier som avvisades 2001. Samma sak ska enligt ha skett fler gånger. Dessa uppgifter är naturligtvis väldigt allvarliga då det kan diskuteras om relationen har med utländsk tjänst är förenlig med svensk alliansfrihet. Och det är allvarligt att regeringen har haft kännedom om Säpos agerande utan att diskutera frågan med alla partier och utan att, vad vi vet, agera i frågan. Efter så har rättssäkerhet och användandet av tvångsmedel hamnat i en gråzon där man varken tillämpar vanlig brottslagstiftning eller internationell rätt. Det har blivit vanligt att man agerar i samarbete mellan länders säkerhetstjänst med full tillit till varandras uppgifter eller på grundval av indicier. I "kampen mot terrorism" har människor med muslimsk tro eller kulturbakgrund varit de som har blivit mest utsatta. Rättsstaten, folkrätten och mänskliga rättigheter har blivit urholkade av "kriget mot terrorism". Några som befinner sig i denna rättslösa situation är 4000 Muhajedinmedlemmar, varav nio är svenska medborgare, som sitter fängslade i Camp i . Fångarna som har varit aktiva i har hållits i fångläger i över utan att få sin sak prövad, vilket strider mot . Dessa riskerar dessutom att lämnas över till , där de hotas av tortyr och avrättning. Dessa människor borde ha rätt att få sin sak prövad och få juridiskt ombud. Gör utrikesministern bedömningen att Säpos agerande är förenligt med svensk alliansfrihet? Gör utrikesministern bedömningen att regeringen borde ha informerat alla partier i frågan om Säpos relation med utländsk tjänst? Hur avser ministern att agera för att förbättra rättssäkerheten i användandet av tvångsmedel nationellt och internationellt? Hur avser ministern att agera för att de svenska medborgare som befinner sig i fångläger i och hotas av förvisning till ska få sin sak prövad? Hur avser ministern att agera för att de svenskar som sitter i fångläger Camp ska få sin sak prövad?
ip · GS101 · 2004-09-15 00:00:00 — Interpellation 2004/05:1 av () till statsrådet om unga som spelar på kredit har en av beskrivit hur lätt det är för minderåriga att spela på kredit. Ungdomar vittnar om att i vissa butiker, där man gjort sig känd som storspelare, får man låna till nya insatser. Att ge kredit är förbjudet. Likaså att tillåta minderåriga att spela. Men frestelsen för vissa butiksägare att visa på hög omsättning och därmed locka nya spelkunder tar överhanden. Lagbrottet i sig är allvarligt. Men lika allvarligt är det spelberoende som många unga dras in i. Risken att hamna i spelberoende ökar med ökade möjligheter att finansiera sitt spelande. Det finns exempel på unga människor som redan har skulder "upp över öronen". Spelandet och inte minst skuldsättningen blir ofta också vägen in i alltmer grov kriminell verksamhet. Allt för att dels kunna finansiera sitt spelande men också för att klara sina skulder. Stölder, rån och narkotikahandel är en vanlig del av denna kriminalitet, som följer i spåren av spelandet. Det är angeläget att förhindra spelberoende i alla åldrar. Men särskilt angeläget är det avseende unga människor. Samhället måste se till att minderåriga inte dras in i brottslig verksamhet och en ekonomisk situation, som riskerar hela deras framtid. Nuvarande lagstiftning räcker uppenbarligen inte eller så är möjligheterna till ingripande från samhällets sida inte tillräckliga för att skydda minderåriga. Min fråga till statsrådet är således: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att stoppa kreditgivningen i spelbutiker?
ip · GS1010 · 2004-09-16 00:00:00 — Interpellation 2004/05:10 av () till statsrådet om stopplagen I promemoria S2004/4905/HS från föreslår regeringen att ett förbud för landsting att överlåta driften av sjukhus till organisationer med vinstsyfte införs. Förslaget har remissbehandlats och många remissinstanser är kritiska mot förslaget. konstaterar i sitt yttrande över förslaget att förutsättningarna för en fungerande konkurrens vid upphandling av sjukhusentreprenader kraftigt försämras. Verket noterar också att det inte har gjorts någon ingående analys av konsekvenserna av förbudet för vare sig de företag som bedriver sådan verksamhet eller för samhället i sin helhet. Någon motivering till att olika regler ska gälla sjukhus och annan vårdverksamhet ges inte, påpekar . Dessutom noterar verket bristen på konsekvens i att regeringen i bland annat propositionen Konkurrenspolitik för förnyelse och mångfald (1999/2000:140) redovisar olika åtgärder för att stärka konkurrensen. Bland annat framhålls att andelen av ekonomin där konkurrens råder bör öka. "På områden där en fri etablering av konkurrerande företag av olika skäl inte är möjlig bör modeller med inslag av konkurrensmekanismer, exempelvis upphandling av offentligt finansierade tjänster från fristående utförare eller drift i alternativa former, prövas och vidareutvecklas." Regeringens förslag till stopplag innebär i praktiken en inskränkning av det område där konkurrensmekanismer kan tillämpas. Verket konstaterar också att det konkurrenshinder som förslaget utgör riskerar att försämra kvaliteten i vården. "Enligt verkets mening bör statsmakternas åtgärder för att stärka konsumenternas ställning inom sjukvården inriktas mot att stimulera landstingen att öka effektiviteten och tillhandahålla en vård med hög tillgänglighet och kvalitet. Effekterna kan bli de motsatta om privata entreprenörer förbjuds att konkurrera vid upphandling av berörda vårdtjänster. Förslaget är för övrigt sannolikt i strid med gemenskapsrätten och bl.a. principen om icke-diskriminering av anbudsgivare vid offentlig upphandling." Med anledning av ovanstående vill jag därför fråga sjukvårdsminister : 1.Vilka åtgärder ämnar ministern vidta för att tillgodose synpunkter på regeringens förslag? 2.Ämnar ministern lägga fram ett förslag i enlighet med departementspromemorian?
ip · GS1011 · 2004-09-16 00:00:00 — Interpellation 2004/05:11 av i (m) till statsminister om situationen i I regeringsförklaringen vid öppnande uttalade statsminister vikten av att ska gå i främsta ledet mot folkmord, massmord och etnisk rensning. Det är förvisso lovvärt, men överensstämmer inte med regeringens hantering av situationen i . Förbrytelserna i Darfurområdet i västra har resulterat i en humanitär katastrof och konflikter i området har fått pågå nu utan att omvärlden har reagerat och agerat med kraft. har den regeringstrogna Janjawidmilisen begått grova övergrepp på regionens befolkning, där systematiska massvåldtäkter hör bland de allvarligaste. Det råder ingen tvekan om att mord och misshandel sker systematiskt i . Folk fördrivs från sin försörjning av Janjawidmilisen, vilket är att påtvinga levnadsvillkor som leder till att många svälter till döds. Det är handlingar som svarar mot de gärningar som utpekas i . I den står att för att det ska vara ett folkmord måste det ha skett vissa bestämda gärningar med "avsikt att helt eller delvis förinta en nationell, etnisk, rasmässig eller religiös grupp såsom sådan". Att övergreppen är riktade mot gruppen afrikanska invånare i går att se genom att våldet i första hand riktas mot deras byar, att humanitär hjälp till dem har stoppats och att de har svårigheter att få läkarvård på sjukhus. har trots det valt att inte kalla övergreppen för folkmord, men i fördömande ordalag sagt att de har en etnisk dimension. Den har valt att definiera situationen i som att den har samma karaktär som ett folkmord och ska hanteras med samma allvar och brådska som ett folkmord. Regeringen har således valt att närma sig frågan med försiktighet snarare än proaktivt och pådrivande. När nu statsminister i sin regeringsförklaring väljer att prata om vilja att gå i främsta ledet mot folkmord och även väljer att tala om att övergreppen i måste upphöra infinner sig följande frågetecken: Är statsministern villig att lämna den snävare tolkning av begreppet folkmord som regeringen har gjort och i stället aktivt leva upp till de deklarationer som uttalats i regeringsförklaringen samt även antagits vid den folkmordskonferens om prevention mot folkmord som hölls i ? Är statsministern nu villig att följa amerikanska kongressens exempel för att med stöd folkmordskonvention uttala att de brott som sker i är ett folkmord?
ip · GS1013 · 2004-09-17 00:00:00 — Interpellation 2004/05:13 av () till justitieminister om landshövdingars förordnandetid En landshövding har ett förordnande . Tiden kan förlängas som mest under . I det enskilda fallet kan tidsbegränsningen vara olämplig. Ett näraliggande exempel är . Länet drabbades när två framstående och starka regionpolitiker gick bort. Nuvarande landshövding har varit en kraft för den fortsatta utvecklingen i länet. Han är i en ålder som knappast inbjuder till en ny tjänst men mycket väl till förlängning av nuvarande förordnande. I en fråga till statsrådet bad jag om svar på landshövdingars förordnandetid. Svaret från statsrådet är att regeringen prövar i varje enskilt fall huruvida fortsatt anställning på den aktuella myndigheten eller anställningen i annan verksamhet är det mest lämpliga för den enskilda myndighetschefen. Statsrådet menar att en individuell prövning kommer också att göras vad gäller landshövdingen i . Jag menar att en sådan prövning alltid bör göras. Det är nämligen tvåsamheten när existerande behov och möjlig kompetens möter varandra som det är angeläget med förlängd förordnandetid. Min fråga till statsrådet är om statsrådet avser att verka för att den individuella prövningen omfattar såväl länets behov som den enskilda myndighetschefens lämplighet.
ip · GS1014 · 2004-09-20 00:00:00 — Interpellation 2004/05:14 av () till statsrådet om flyktingmottagandet i kommunerna Kommunstyrelsen i har kontaktat för att få verkets tillstånd att även i fortsättningen ta emot asylsökande till kommunen. Kommunen @ såväl politikerna som tjänstemännen, frivilligorganisationer och boende @ har solidariskt ställt upp när behövt platser. Överenskommelsen var 250 asylsökande, vilket måste ses som tämligen omfattande i förhållande till befolkningsmängden. har med oro tagit del av planer på avveckling av verksamheter på olika håll i landet. Som medlem i tvärpolitiska asyl- och flyktinggrupp har jag besökt och i samtal med såväl utomstående observatörer som politiker och flyktingar fått ett positivt intryck. Mycket arbete har lagts ned på att göra flyktingmottagandet så bra som möjligt. har även investerat i ett delvis EU-finansierat projekt för att finna former för att få ut de asylsökande i betalda vita arbetstillfällen, typ hushållsnära tjänster, men även ströjobb inom näringslivet. Det är därför synnerligen olyckligt om nu backar ur sin överenskommelse med kommunen. har en livlig föreningsverksamhet i vilken de asylsökande välkomnats att ta del, något som visat sig framgångsrikt och utvecklingsbart. Till skillnad från vad som rapporteras från till exempel kommun har man här ett relativt gott förhållande mellan ortsbefolkning och asylsökande. Kommunen har kunnat ställa hyreslägenheter ur allmännyttan till förfogande och bland annat kostat på dem fasadmålning för att göra området trivsamt. Fastigheterna uppges vara i ett gott skick och har, jämfört med andra orter, förhållandevis låga hyror. anser att de därmed tagit sin uppgift seriöst och förväntar sig motsvarande uppträdande från . Det är väl känt att kommunstyrelsen i framfört kritik mot ledning vid enheten i . måste inse att förläggning av asylsökande inte enbart är en fråga om sängplatser utan att det finns ett socialt ansvar att ta, såväl mot de asylsökande som mot ortsbefolkningen. Den politiska ledningen i menar att detta sköts bäst av kommunen och samhällets olika nätverk, därav kommunens intresse att diskutera ett utökat eget åtagande. har signaler gått ut från regering och departement att man helst ser att förläggningsverksamhet läggs ut på kommuner och entreprenörer. Detta ansvar vill nu gärna ta och har önskat överläggningar med för att diskutera ansvar, åtaganden och befogenheter för att själva få driva flyktingmottagandet. Vid vårt besök i hade man dock ännu inte fått någon som helst respons från . Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : 1.Vad avser statsrådet att göra för att asylmottagningen bättre ska kunna integreras i kommunernas verksamhet? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att stödja de goda exemplen, som till exempel initiativet från ?
ip · GS1015 · 2004-09-20 00:00:00 — Interpellation 2004/05:15 av () till statsrådet om flyktingmottagandet i kommunerna Kommunstyrelsen i har kontaktat för att få verkets tillstånd att även i fortsättningen ta emot asylsökande till kommunen. Kommunen @ såväl politikerna som tjäntemännen, frivilligorganisationer och boende @ har solidariskt ställt upp när behövt platser. Överenskommelsen var 250 asylsökande, vilket måste ses som tämligen omfattande i förhållande till befolkningsmängden. har med oro tagit del av planer på avveckling av verksamheter på olika håll i landet. Som medlem i tvärpolitiska asyl- och flyktinggrupp har jag besökt och i samtal med såväl utomstående observatörer som politiker och flyktingar fått ett positivt intryck. Mycket arbete har lagts ned på att göra flyktingmottagandet så bra som möjligt. har även investerat i ett delvis EU-finansierat projekt för att finna former för att få ut de asylsökande i betalda vita arbetstillfällen, typ hushållsnära tjänster, men även ströjobb inom näringslivet. Det är därför synnerligen olyckligt om nu backar ur sin överenskommelse med kommunen. har en livlig föreningsverksamhet i vilken de asylsökande välkomnats att ta del, något som visat sig framgångsrikt och utvecklingsbart. Till skillnad från vad som rapporteras från till exempel kommun har man här ett relativt gott förhållande mellan ortsbefolkning och asylsökande. Kommunen har kunnat ställa hyreslägenheter ur allmännyttan till förfogande och bland annat kostat på dem fasadmålning för att göra området trivsamt. Fastigheterna uppges vara i ett gott skick och har, jämfört med andra orter, förhållandevis låga hyror. anser att de därmed tagit sin uppgift seriöst och förväntar sig motsvarande uppträdande från . Det är väl känt att kommunstyrelsen i framfört kritik mot ledning vid enheten i . måste inse att förläggning av asylsökande inte enbart är en fråga om sängplatser utan att det finns ett socialt ansvar att ta, såväl mot de asylsökande som mot ortsbefolkningen. Den politiska ledningen i menar att detta sköts bäst av kommunen och samhällets olika nätverk, därav kommunens intresse att diskutera ett utökat eget åtagande. har signaler gått ut från regering och departement att man helst ser att förläggningsverksamhet läggs ut på kommuner och entreprenörer. Detta ansvar vill nu gärna ta och har önskat överläggningar med för att diskutera åtaganden och befogenheter för att själva få driva flyktingmottagandet. Vid vårt besök i hade man dock ännu inte fått någon som helst respons från . Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : 1.Vad avser statsrådet att göra för att asylmottagningen bättre ska kunna integreras i kommunernas verksamhet? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att stödja de goda exemplen, som till exempel initiativet från ?
ip · GS1016 · 2004-09-20 00:00:00 — Interpellation 2004/05:16 av () till statsrådet om likvärdighet i förskolan I skollagen 2§ slås fast att "utbildningen skall inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet". Kommunerna äger förvisso rätt att avgöra vilka förutsättningar och resurser man ger förskolorna, men skollagen stipulerar tydligt att barnen ska få likvärdiga pedagogiska möjligheter och likvärdiga chanser att finna trygghet i förskolan. Enligt Jämförelsetal om förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning är skillnaderna mellan hur mycket olika kommuner satsar på förskolan mycket stora. Den kommun som satsar mest ger förskolan 135000 per inskrivet barn medan den kommun som satsar minst ger mindre än hälften, eller 64000. Det skiljer alltså 71000kr per barn mellan den kommun i som satsar mest på barnen och den som satsar minst. Även om man rensar totalkostnaderna från lokalkostnader kvarstår de stora skillnaderna. Differensen i resurser lyser också igenom när man studerar personaltätheten. I en kommun kan det vara tre barn per vuxen medan det i en annan kan vara nio barn per vuxen. På motsvarande sätt kan man se mycket stora skillnader mellan olika kommuners genomsnittliga storlek på barngrupperna. Men det är inte bara när man jämför resurser som likvärdigheten kan ifrågasättas. studier visar att det finns tydliga skillnader vilken chans till vidareutbildning personalen ges, hur läroplanen implementeras etcetera. Även kommunernas förmåga att erbjuda plats i barnomsorgen skiftar. kritiserade Justitieombudsmannen kommun för att man låtit en förälder med behov av förskoleplats för sitt barn vänta . Sammantaget ger detta en bild av ett med mycket stora skillnader i förskolans kvalitet. Skillnader finns både mellan kommuner och inom kommuner. Förskolan är för många barn ett viktigt första steg i det offentliga utbildningsväsendet. En bra förskola kan ge barnen större chans att klara skolans pedagogiska mål och ge ett bra stöd för den personliga och sociala utvecklingen. De orimligt stora skillnaderna mellan olika kommuners förmåga att prioritera förskolan som beskrivs ovan innebär att likvärdigheten satts på undantag. I praktiken bestäms ett barns chans till utveckling, kunskap och trygghet till stor del av i vilken kommun han eller hon är född. Med anledning av vad som ovan anförs vill jag ställa följande frågor till statsrådet: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att säkra likvärdigheten i förskolan? 2.Avser statsrådet att förtydliga innehållet i skollagens bestämmelser om likvärdighet i förskolan?
ip · GS1018 · 2004-09-21 00:00:00 — Interpellation 2004/05:18 av () till statsrådet om psykiatrivården För ganska precis ställde jag en interpellation till statsrådet om psykiatrivårdens sammanbrott. Statsrådet svarade under debatten i kammaren att psykiatrin var en för regeringen prioriterad utvecklingsfråga. när förflutit är förhållandena inom psykiatrin oförändrat katastrofala. Dessutom rapporterar massmedierna fortlöpande om psykiatripatienter vilka ej erhållit nödvändig vård utan i stället utgör en fara för sig själva och sin omgivning. Senast gick en man bärsärkagång i tunnelbanan med en stor bergborr som tillhygge. Den av regeringen städslade psykiatrisamordnaren förordade mer pengar till psykiatrin. Men fortfarande har inga medel synts till. Många goda förslag framkom under förra årets allmänna motionstid, men fortfarande synes förbättring i vården utebli. Jag upprepar alltså förra årets fråga: Vad avser statsrådet att göra för att långsiktigt, men också rätta till de värsta problemen inom psykiatrin?
ip · GS1019 · 2004-09-21 00:00:00 — Interpellation 2004/05:19 av () till statsrådet om antidiskrimineringsbyråerna Antidiskrimineringsbyråerna har vuxit upp runtom i landet som en folkrörelse. Successivt har dock antidiskrimineringsbyråerna blivit beroende av statsbidrag beviljade av . Effekten har blivit att den statliga myndigheten avgör vilka folkrörelser som får ingå i de olika antidiskrimineringsbyråerna. Därmed har staten makten över övervakningen av diskriminering inom bland annat statliga myndigheter. Detta är en olycklig utveckling. Vad avser statsrådet att göra för att säkerställa antidiskrimineringsbyråernas oberoende gentemot stat, kommuner, landsting och privat sektor?