ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GR10336 · 2004-03-09 00:00:00 — Interpellation 2003/04:336 av () till statsrådet om situationen för familjer som har barn med funktionshinder För ganska precis undertecknade barn- och familjeminister rapporten ur ett barn- och familjeperspektiv. Utgångspunkten var då som årliga rapport om läget i landet på detta område. Dessutom inföll det europeiska handkappåret, vilket skapade förväntningar på en utveckling till det bättre. har återigen en årlig rapport från lämnats. Rubriken på pressmeddelandet är Sämre situation för familjer som har barn med funktionshinder. ska dessbättre denna rubrik inte uppfattas som att hela livssituationen blivit sämre utan det gäller levnadsstandarden i jämförelse med familjer som inte har barn med funktionshinder. Men det är illa nog. Vissa frågor återkommer, till exempel är det fortfarande brister i samordning av insatser och problem med informationsförmedling. I rapporten belyses också funktionshinder och jämställdhet samt personalsituationen inom handikappomsorgen. Precis som i samhället i övrigt finns könsskillnader. Skillnader som innebär att flickor och kvinnor diskrimineras. På personalförsörjningsområdet är bristen på utbildad personal påtaglig. Hälften av baspersonalen saknar vård- och omsorgsutbildning sett över landet. Allvarligt är också att äldre och funktionshindrade "buntas ihop" vad gäller synsätt och arbetsmetoder. I debatten instämde ansvarigt statsråd i att det finns oerhört mycket kvar att göra för att den av antagna Nationella handlingsplanen för den svenska handikappolitiken ska förverkligas. Mina frågor till statsrådet är: Vilka åtgärder har regeringen vidtagit med anledning av förra årets rapport från ? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta med anledning av årets rapport?
ip · GR10339 · 2004-03-10 00:00:00 — Interpellation 2003/04:339 av () till näringsminister om egenföretagare presenterade en undersökning om att egenföretagandet minskar. Framför allt minskar andelen kvinnliga företagare. Nyföretagandet kan räknas i promille av den arbetande befolkningen och även internationellt sett har få företagare. Enligt , Arbetskraftsundersökningarna, minskade antalet kvinnliga företagare (3100 personer). Antalet manliga företagare minskade med 1,(4400 personer). Jag vill därför fråga näringsminister : 1.Vad avser näringsministern att göra med anledning av att allt färre vill bli egna företagare? 2.Vad avser näringsministern att göra med anledning av att minskningen är större bland kvinnor? 3.Bedömer näringsministern det minskade företagandet som ett problem och vad vill ministern göra för att öka nyföretagandet i ? 4.Har näringsministern gjort någon bedömning av orsakerna till att internationellt sett har färre företagare än de flesta andra västländer?
ip · GR10340 · 2004-03-10 00:00:00 — Interpellation 2003/04:340 av () till justitieminister om vikten av lagföring för brott har det blivit allt vanligare att restaurangägare och taxiägare utsätts för så kallade "springnotor". Det senaste uppmärksammade fallet drabbade en restaurangägare i . Enligt uppgift åt och drack en person för på restaurangen och avvek därefter utan att betala för sig. Personen i fråga greps och förhördes av polisen. i beslutade att åtal för brottet inte skulle väckas eftersom det inte bedömdes som påkallat ur allmän synpunkt. Enligt den utredande åklagaren är det påkallat ur allmän synpunkt att åtala för brott av förevarande slag om någon satt brottet i system eller att det rör sig om ett större belopp . Brott av detta slag torde vara att betrakta som bedrägeri eller bedrägligt beteende. Det senare om brottet med hänsyn till skadans omfattning och övriga omständigheter vid brottet är att anse som ringa. Enligt praxis ligger gränsen mellan brottsbeteckningarna ur ett rent värderesonemang vid . Om som vid fallet i skadan omfattar är brottet således att anse som bedrägligt beteende. Åklagaren ska då pröva om det är påkallat ur allmän synpunkt att åtala för brottet. Av Sundsvallsåklagarens bedömning följer att vem som helst kan gå ut på restaurang eller beställa en taxi utan att riskera att åtalas så länge beloppet är lägre än . Under förutsättning att åklagarens bedömning är riktig är det alltså fritt fram att gå ut på restaurang eller åka taxi, konsumera, resa och så vidare för och sedan strunta i att betala. Detta är givetvis kränkande för den allmänna rättsmoralen och det slår hårt mot enskilda näringsidkare. Med anledning av det anförda vill jag fråga justitieministern följande: Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att förhindra att personer som exempelvis äter på restaurang eller åker taxi och inte betalar för sig undkommer straff?
ip · GR10341 · 2004-03-10 00:00:00 — Interpellation 2003/04:341 av () till justitieminister om närpolisstationernas betydelse för rättssäkerheten Det går en stor centraliseringsvåg genom polisväsendet i . Motivet är ett ekonomiskt betingat besparingsbehov, praktiskt taget aldrig behov av att effektivisera verksamheten. Ett uttryck för denna politik, verkställd av rikspolismyndigheten i samverkan med länspolismyndigheten är nedläggningen av mängder av närpolisstationer. Eftersom inga protester hörs från regeringshåll är denna politik också sanktionerad av regeringen. Några exempel som genomförts eller aktualiserats: I har beslut om nedläggning av närpolisstationerna i , , och träffats. Utöver den ilska som beslutet i sig väcker lokalt och regionalt, får man den oönskade effekten att polisens inställelsetid vid brott eller behov av insats till följd av ökade avstånd blir mycket stor. På , då denna interpellation väcks, kan man fråga sig: Ska inte inställelsetiden för att hjälpa exempelvis en hotad kvinna vara åtminstone lika kort som inställelsetiden för eller ambulansen? Ett annat exempel utgörs av förslagen att i lägga ned de två minsta närpolisstationerna, i och i . Den enda säkra effekten av detta blir att antalet anmälda brott från dessa områden kommer att minska, däremot påverkas sannolikt inte brottsligheten i samma riktning, snarare tvärtom. Vilken signal ger nedläggning av små närpolisstationer? Jo, utöver att allmänheten blir än mer stärkt i sin tro att statsmakten @ , regeringen och @ inte bryr sig om människor som bor utanför de folktätaste eller mest brottsbelastade områdena, är att det är fritt fram för tjuvar, vandaler och andra kriminella på platser där polisen tidigare åtminstone delar av dagen och veckan funnits på plats med den lokala kännedom som detta för med sig. En lång rad ytterligare exempel skulle kunna anföras från olika delar av landet, exempelvis där många polisstationer är nedläggningshotade, eller på där närpolisstationen kommer att vara om icke stängd så dock obemannad av året, sommaren, då där finns särklassigt flest boende. Mot bakgrund av ovanstående önskar jag fråga statsrådet och chefen för : Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att motverka den omfattande nedläggningen av närpolisstationer i praktiskt taget alla delar av ?
ip · GR10342 · 2004-03-11 00:00:00 — Interpellation 2003/04:342 av () till statsrådet om sjukskrivningsrätt för sjukgymnaster En av de största frågorna och är hur vi ska bekämpa ohälsan. Vi vet att det är en komplex fråga som kräver en mängd olika insatser, på individnivå såväl som på nationell nivå. Genom de många studier som gjorts av orsaken till den ökade ohälsan i befolkningen vet vi att den domineras av sjukdomar och skador i muskler och leder. En viktig yrkesgrupp vad gäller det preventiva, behandlande och rehabiliterande arbetet är sjukgymnasterna. De är den yrkesgrupp som har den största och mest omfattande kontaktytan i förhållande till dessa patienter. I vårt grannland har sjukgymnasterna haft en försöksverksamhet i tre fylken med möjlighet att sjukskriva patienter . Sjukgymnasterna hade också rätt att remittera till röntgen och specialistläkare. En utvärdering är nu gjord och den visar på statistiskt säkerställd minskning av antalet sjukskrivna i förhållande till övriga landet, sjukfrånvaron ökade mindre, patienterna var mycket nöjda och färre behövde uppsöka läkare. Vi kan konstatera att försöket i har inneburit både mänskliga och samhällsekonomiska vinster utan egentlig kostnad. Att ge sjukgymnaster möjlighet att sjukskriva och remittera sina patienter kräver små och få åtgärder. Dessutom är detta en utveckling som sjukgymnasterna själva anser vara en möjlig del av deras yrkes- och kompetensområde. I socialförsäkringsutskottet har man i betänkandet 2003/04:SfU1 uttryckt att utskottet anser att sjukgymnaster kan fylla en viktig funktion inom sjukskrivningsprocessen och att en försöksverksamhet kan ge värdefull kunskap. pekar dock på att det ankommer på regeringen att överväga frågan om försöksverksamhet. Mina frågor till statsrådet är därför följande: 1.Avser statsrådet att vidta några åtgärder för att öka sjukgymnasternas inflytande när det gäller sjukskrivningarna till exempel genom sjukskrivningsrätt på försök inom ett begränsat geografiskt och medicinskt område? 2.Avser statsrådet att vidta några åtgärder för att öka sjukgymnasternas möjlighet att kunna remittera patienter med sjukdomar i rörelseorganen till specialistläkare och röntgen?
ip · GR10343 · 2004-03-11 00:00:00 — Interpellation 2003/04:343 av () till justitieminister om uppklaring av våldtäktsbrott En publicerad undersökning pekar på att 95 av 100 kvinnor som gjort anmälan om våldtäkt får beskedet att deras ärende lagts ned. Enligt undersökningen anmäldes 67 våldtäkter i , men endast tre fall ledde till åtal. Under perioden 1999@2002 anmäldes 125 våldtäkter i , men endast sju fall ledde till åtal. Studien pekar också på brister i den offentliga statistiken, där brott betecknas som uppklarade trots att motsatsen ibland är fallet. Nedläggningsgrunden "brott kan ej styrkas" används i av alla sexualbrottsutredningar, vilket med automatik inte innebär att fallet är uppklarat. Av de våldtagna kvinnor som vänder sig till kvinnor i har anmält våldtäkten till rättsvårdande myndigheter. I de fall där kvinnor vänder sig till kvinnor rör det sig i stor utsträckning om relationsvåldtäkter, där spärren mot att polisanmäla är stor hos många kvinnor. Många uttrycker också en rädsla för att inte bli trodda som orsak till att våldtäkten inte har polisanmälts. Detta tyder på att det kan finnas ett betydande mörkertal när det gäller antalet begångna våldtäkter i förhållande till de som polisanmäls. Många pekar på vikten av att arbeta med bemötandefrågor som rör brottsoffer i allmänhet och brottsoffer som utsatts för sexualbrottslighet i synnerhet. Det har skett utbildningsinsatser för dem som arbetar med utredningar om sexualbrott hos de rättsvårdande myndigheterna, men det är viktigt att detta arbete fortsätter med högre intensitet. Resursknappheten hos i första hand polisen gör sig också påmind när det gäller utredningar om sexualbrott. Det kan finnas skillnader mellan den relaterade utredningen och den officiella statistiken, men den visar på vikten av att få en samlad och väl underbyggd bild av hur rättsväsendet hanterar anmälda grova sexualbrott. Attityder och värderingar spelar en central roll i hur samhället ser på dessa brott i sig, men kanske ännu mer hur man ser på dem som drabbas av brotten och hur man ser på gärningsmännen. Vilka åtgärder avser det ansvariga statsrådet vidta för att förbättra möjligheterna till att höja den faktiska uppklaringsprocenten av anmälda våldtäkter, för att stimulera förändringsarbete kring attityder och värderingar av sexualbrott?
ip · GR10344 · 2004-03-11 00:00:00 — Interpellation 2003/04:344 av () till justitieminister om utsatta kvinnor inom polis- och rättsväsendet Enligt undersökningar ledda av , professor i processrätt vid , får ca 95 av 100 kvinnor som gjort anmälan om våldtäkt beskedet att deras ärende lagts ned. Av 67 anmälda våldtäkter i gick endast tre till åtal. Den vanligaste motiveringen är att brott inte kan styrkas. Enligt Diesen är dock ofta det egentliga skälet att någon verklig utredning inte gjorts. Antingen har förundersökning aldrig inletts eftersom polisen uppfattat ärendet som omöjligt att utreda, eller också har den avslutats när den misstänkte mannen kommit med en samtyckesinvändning att kvinnan var med på att ha samlag med honom. Emellan dessa båda varianter finns nedläggningar som grundas på att polisen anser att kvinnan brister i trovärdighet eller inte anses skyddsvärd och alltså tillhör kategorin som "får skylla sig själv". Diesen menar vidare att orsaken till den låga uppklaringen av våldtäktsbrott är att de utsatta kvinnorna möts av en grundläggande misstro och skepticism från polis och åklagare som utgår från att de allra flesta anmälningar är falska. Vid en genomgång av mål i och finner Diesen en gemensam nämnare bestående i att om kvinnan anmäler direkt, har fysiska skador och trasiga kläder, inte varit berusad, har en viss social status, framstår som trovärdig och dessutom gråter under det första förhöret kan utredningen möjligen överleva den första sållningen. Men om den misstänkte är en bekant till henne och kommer med en samtyckesinvändning finns det knappast någon chans till åtal ändå. Orsakerna till det låga uppklarandet av våldtäktsfall, åtminstone i och , har enligt Diesen med brist på resurser och kunskap att göra, men beror framför allt på felaktiga attityder. Det finns hos dem som möter de utsatta kvinnorna en grundläggande misstro och skepticism. Utgångspunkten tycks vara att anmälan är falsk, ogrundad eller omöjlig att ta på rättsligt allvar om inte kvinnan anmäler brottet direkt och kan uppvisa skador på kropp och kläder. Även om riktigheten i den undersökning presenterar kritiskt ifrågasätts, kan slutsatserna av undersökningen inte misstolkas. Vi har inom polisen och rättsväsendet otillräckliga resurser, bristande kunskap och kanske mest beklämmande felaktiga attityder mot utsatta kvinnor. Med anledning av det anförda vill jag fråga justitieministern följande. 1.Vad avser justitieministern att vidtaga för åtgärder med anledning av de uppgifter som framkommer i professor undersökning om polisens och rättsväsendets bristande resurser, kunskaper om och tvivelaktiga attityder mot utsatta kvinnor? 2.På vilket sätt har justitieministern beaktat de påtalade bristerna hos polisen och rättsväsendet i arbetet med det förslag till ny sexualbrottslagstiftning som regeringen avser att presentera?
ip · GR10345 · 2004-03-11 00:00:00 — Interpellation 2003/04:345 av () till näringsminister om avtal med IUC-bolagen har regeringen givit uppdrag till landets industriella utvecklingscentra att stötta och hjälpa små och medelstora företag med produktutveckling. Det unika med dessa centra är att där byggs ett lokalt och regionalt partnerskap kring företagsutveckling mellan näringslivet, fackliga organisationer och kommuner. har dessa centra blivit fler och tillsammans har de bildat ett nätverk. Nätverket har också, utifrån statligt fastlagda regelverk, fått i uppdrag att accelerera, stimulera och systematiskt genomföra produkt- och företagsutvecklingsinsatser i samverkan mellan företag, stat och regioner. har svarat för utförande och resultat, vilket medfört att staten inte blivit ansvarig för eventuell förlust i verksamheten. De särskilda UPA-uppdragen utgör i genomsnitt av omsättning. Framtiden för UPA-uppdragen har varit mycket osäker. Inga besked lämnades från och inte heller från regeringen om projektens framtid. har investerats i produktutvecklings- och avknoppningsprojekt i tidiga utvecklingsskeden och med relativt hög risk. värderas den samlade återbetalningsvolymen till baserat på 424 återbetalande projekt. Det innebär att UPA-uppdraget skulle ha en direkt återbetalning om av satsat kapital och givit någonstans mellan 11000 och 15000 årsarbeten. Det var mot bakgrund av de uteblivna svaren som jag interpellerade näringsministern i syfte att söka klarhet kring IUC-bolagens framtida uppdrag. Av det svar ministern gav i kammaren framgick att givits i uppdrag att förlänga avtalen med IUC-bolagen. Vidare hänvisades till att 30 miljoner avsatts för utveckling i små och medelstora företag. För att på bästa sätt utföra detta regionalt skulle upphandla uppdraget. har sedermera beslutat anslå att söka från , fördelade på medverkande IUC-bolagen. För egen del har man avsatt för konsultupphandling för att någon ska söka upp företag och välja ut lovande produktutvecklingsidéer. Med hänvisning till vad som ovan anförts vill jag ställa följande frågor till näringsministern: 1.På vilket sätt har ministern säkerställt att avtalet med förlängts så att det dödläge som uppstod i och med att avtalet löpt ut verkligen brutits? 2.Vilka överväganden av ministern ligger till grund för bedömningen att upphandling av en konsult som söker upp företag leder till ett bättre resultat för utveckling av små och medelstora företag än det nuvarande UPA-uppdraget?
ip · GR10347 · 2004-03-12 00:00:00 — Interpellation 2003/04:347 av () till justitieminister om häktet i lades häktet i ned. Det bestod då av 18 häktesplatser som inrymdes i polishuset. När revisorer granskade nedläggningen var man mycket kritisk till om det över huvud taget fanns någon samhällsekonomisk med nedläggning. ser vi resultatet av nedläggningen. gjordes 82 häktningsframställningar vid . hade detta ökat till 129 stycken framställningar. Det genomsnittliga antalet häktade per dag har ökat från sex stycken (1996) till elva stycken (2001). Dessa måste transporteras till häktet i , vilket har lett till att det där nu råder en överbeläggning. Med anledning av nedläggningen i har det även uppstått en merkostnad för staten som uppgår till 4,5@5 miljoner kronor . Merkostnaden härrör från ökade kostnader för åklagare, advokater, polis och kriminalvård. De överbelagda häktena och det långa avståndet till är ett hot mot rättssäkerheten. Utredningsarbeten som utförs på distans blir kanske inte de allra bästa. Detta är ett problem som måste lösas. Utöver detta betvivlas om man uppnår en nettobesparing som kan ställas mot rättssäkerheten och en god regionalpolitik för tillväxt, sysselsättning och service i . Mot bakgrund av att rättssäkerheten försämras och de verkliga kostnaderna för staten skjuter i höjden vill jag fråga justitieministern vilka åtgärder han tänker vidta för att ska få tillbaka häktet.
ip · GR10348 · 2004-03-12 00:00:00 — Interpellation 2003/04:348 av () till statsrådet om utsatta invandrarbarn polisanmäldes ett invandrat par i för att falskeligen ha uppgett sig vara föräldrar till sju barn som bott hos dem och för vilka man utkvitterat bidrag. Av familjens elva barn visade sig alltså merparten inte vara familjens biologiska och trots att det var mellan två av barnen godtog uppgiften att de var syskon. Barnen omhändertogs, till en hög kostnad, efter att ha misshandlats i hemmet. Efterhand framkom att barnen var kusiner. Socialtjänstemän har besökt de biologiska föräldrarna i hemlandet. Trots dessa fakta hävde tingsrätten inte vårdnaden. Utredningen mot paret gällande brottet "förvanskning av familjeställning" kommer att läggas ned eftersom ärendet anses preskriberat. fortsätter ärenden av samma typ att kosta i omhändertagande. Den aktuella socialnämnden i har fler kända liknande fall och mörkertalet kan anses vara stort. Såväl , och polisen som tingsrätten har valt att lämna ärendet utan åtgärd. Med anledning av ovanstående önskar jag till ministern få ställa följande fråga: På vilket sätt kommer ministern att stärka enligt ovan utsatta invandrarbarns ställning?
ip · GR10349 · 2004-03-12 00:00:00 — Interpellation 2003/04:349 av () till socialminister om överenskommelsen om vårdens ägarformer Den socialdemokratiska regeringen, och kom fram till en överenskommelse om vårdens ägarformer. En punkt i överenskommelsen var att ansvaret för driften av sjukhus endast ska kunna överlämnas till entreprenörer som inte driver verksamhet med syfte att skapa vinst åt ägaren eller motsvarande intressent. Ett annan punkt är att landstingen inte ska få möjlighet att låta försäkringspatienter få vård och behandling på landstingens sjukhus. Någon genomgripande samhällsekonomisk analys av dessa förbud har, såvitt känt, regeringen inte företagit. Regeringen och stödpartierna ger inte landstingen möjlighet att utifrån sina förutsättningar leva upp till hälso- och sjukvårdslagens intentioner om vård på lika villkor över hela landet. Det är märkligt med tanke på att landstingspolitikerna är valda av folket och kan röstas bort om medborgarna anser att de fattat felaktiga beslut. Situationen ser olika ut i landet. Det som passar bra på ena stället kanske inte fungerar lika bra på det andra. Det är därför som landstingspolitikerna vet bäst hur vården ska organiseras. Om överenskommelsen blir lag inskränks således det kommunala självstyret. Landstingen berövas möjligheten att pröva hur olika organisationsformer kan förbättra sjukvårdens effektivitet. Den svenska sjukvården lider av flera problem. Ett av de mest allvarliga är köerna till läkare, vård och behandling. Köerna skapar otrygghet. Många människor är oroliga för att inte få vård och behandling . Vissa är till och med är beredda att betala två gånger för att vara säker. Därför finns en marknad för privata sjukvårdsförsäkringar. Efterfrågan har ökat och är det cirka 150000 personer som fått en försäkringsansökan godkänd. Många fler har ansökt men på grund av hälsotillståndet har man fått avslag eller så har premierna blivit alltför höga. Att människor tecknar sjukförsäkringar är inget annat än ett underbetyg till den svenska sjukvårdspolitiken. Svensk sjukvård ska finansieras solidariskt och ges efter behov. förhindras möjligheterna att utnyttja försäkringar. Men åtgärderna borde, enligt min mening, inriktas på att göra dem onödiga. Jag frågar därför: Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att stärka det kommunala självstyret i fråga om sjukvårdens organisation? Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att minska efterfrågan på privata sjukvårdsförsäkringar?
ip · GR10351 · 2004-03-16 00:00:00 — Interpellation 2003/04:351 av () till näringsminister om Electroluxkoncernens planer på att flytta produktion utomlands planer på att stänga sin fabrik i och flytta tillverkningen till , är ett fruktansvärt hårt slag för de dryga 500 anställda och för . Fabriken i är lönsam. Vinsten hamnade på drygt 150miljoner kronor! Trots detta anser Electrolux-ledningen att det är företagsekonomiskt motiverat att flytta produktionen till . Man kan tycka att tar ett väldigt dåligt samhällsansvar - men än allvarligare är det allt starkare ryktet i media - att JAS-affärens motköpsavtal också innehåller förväntningar på , som leder till att Västerviksfabriken flyttar till . Jag vill ställa följande frågor till näringsministern: Finns det någon grund för ryktet att Electroluxkoncernen är delaktig i motköpsavtalet i samband med JAS-affären med ungerska staten och vilken är i så fall näringsministerns roll i sammanhanget? Vilka åtgärder tänker ministern att vidta för att göra det svårare att lägga ner lönsamma fabriksanläggningar i ?