ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GS10257 · 2004-12-13 00:00:00 — Interpellation 2004/05:257 av () till statsrådet om sjuklöneansvaret i Från har Socialdemokraterna, beslutat om att införa ett medfinansieringsansvar för arbetsgivarna vid arbetstagares sjukfrånvaro. har motsatt sig detta. har dessutom lovat att öka finansieringsgraden till om sjukfrånvaron inte går ned. Det verkar uppenbarligen inte som om statsrådet är säker på att medicinen är den rätta eftersom detta om finns. Uppdraget är dessutom uppenbarligen att rädda statskassan, inte i första hand att minska antalet sjukskrivningar. har agerat kraftfullt emot medfinansieringsansvaret. De menar att det kommer att öka arbetslösheten och kontrollen av de arbetssökande i än högre grad än . En företagare i uttrycker sig på följande sätt: "Jag har tyckt att det varit roligt att anställa, nu tänker jag bara på hur jag ska minska antalet anställda." Enligt en färsk Temoundersökning beställd av svarar av arbetsgivarna nej på frågan om medfinansieringsansvaret kommer att medföra minskade sjukskrivningstal. Åtta av tio företagare uppger i samma undersökning att de kommer att bli mer försiktiga med att anställa och nio av tio säger sig öka kontrollen av vem de anställer. I har motsvarande undersökning gjorts och där anser att sjukfrånvaron inte minskar. Under en livstid tillbringar man i genomsnitt av tiden på arbetet. Flera undersökningar visar att en stor del av sjukfrånvaron går att relatera till privatlivet eller en kombination av privatliv och arbetsliv. Det är således en stor del av sjukskrivningarna som inte går att lösa via arbetsplatsen. Konsekvensanalys över hur mycket sjukskrivningarna kommer att minska har inte presenterats. Sådana beräkningar måste väl ha gjorts på och bör i så fall också presenteras. Med anledning av det ovan anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet : Vilka fakta grundar statsrådet medfinansieringsförslaget på och när avser statsrådet att redovisa dessa fakta? När avser statsrådet att redovisa hur mycket sjukskrivningarna kommer att minska med anledning av beslutet om medfinansiering? Avser statsrådet att vidtaga några ytterligare åtgärder för att inte antalet förtidspensioner och antalet arbetslösa ska öka med anledning av den nya lagstiftningen?
ip · GS10258 · 2004-12-14 00:00:00 — Interpellation 2004/05:258 av Skånberg (kd) till utrikesminister om undertecknande av Dohadeklarationen har firat det internationella familjeåret och har regionala FN-konferenser hållits i , , , , , , , samt , . På den avslutande konferensen i , antogs Dohadeklarationen av de samlade delegaterna. antog generalförsamling Dohadeklarationen om familjen med konsensus, utan att någon begärde votering. 148 nationer - av världens 192 - har undertecknat deklarationen som "co-sponsors" bland annat länder som , , och . Efter generalförsamlingens antagande av Dohadeklarationen, talade åtta FN-ambassadörer emot deklarationen och reserverade sig. Först ut är dessvärre EU:s representant , från , varefter , , , , , och också uttryckte sin reservation. Anledningen till att EU-företrädaren inte begärde votering utan accepterade konsensusbeslutet var, enligt välunderrättade källor, att flera EU-länders ambassadörer hade hotat att frondera mot EU:s reservation i en sådan votering. föreligger alltså ett konsensusbeslut av om bifall till Dohadeklarationen och dess stöd för familjen och äktenskapet, stött av en absolut överväldigande majoritet av världens befolkning och nationer. Till denna deklaration om familjen måste förhålla sig, och inte låta som EU:s ordförandeland reservera sig, utan att deklarationen debatterats och förankrats i EU:s olika länders parlament. Mina frågor till utrikesministern är: Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta att stärka familjens ställning i ? Hur avser utrikesministern att implementera Dohadeklarationen i svensk lagstiftning? Avser utrikesministern att verka för att undertecknar Dohadeklarationen tillsammans med de övriga 148 undertecknande nationerna och när sker undertecknandet?
ip · GS10260 · 2004-12-14 00:00:00 — Interpellation 2004/05:260 av () till statsrådet om kommunernas kontroll av EU:s jordbruksstöd Reformeringen av jordbrukspolitiken innebär stora förändringar för enskilda lantbrukare. Det är mycket viktigt att förändringarna uppfattas som rimliga och rättvisa. Regeringen har misslyckats med detta när det gäller de lantbrukare som kommer att drabbas hårdast vid övergången till det nya systemet. Det verkar nu vara risk för ytterligare ett bakslag när det gäller rättvisan för lantbrukarna. har varskott att det är kommunernas inspektörer som ska sköta granskningen av de så kallade tvärvillkoren. Detta skulle kunna innebära stora orättvisor såväl för lantbrukarna som för kommunerna, eftersom rättssäkerhet i tillämpningen av reformen kan komma att bli lidande och uppdraget inte kommer att följas av några statliga pengar. Förvirringen verkar vara stor avseende hur kontrollerna ska göras och vem som ska betala. Det är ett välkänt faktum att kostnaderna för inspektioner varierar kraftigt mellan olika kommuner. Det är viktigt ur såväl rättssäkerhetsaspekter som ur konkurrensneutralitetsaspekten att bedömningar är lika över hela landet. Eftersom kommunernas inspektioner, i många fall, bara sker kan också en anmärkning få konsekvenser på EU-stödet . Det är också upprörande att kommunerna fick information om detta när de förväntas börja utföra kontrollen . Kommunerna har ingen möjlighet att hinna planera och prioritera utifrån det nya uppdraget. Många kommuner har också inkommit med klagomål på förslaget. Min fråga till statsrådet är: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att förenkla kommunernas planering, prioritering och taxesättning, till följd av de nya uppgifter som kontrollen av tvärvillkoren innebär?
ip · GS10261 · 2004-12-14 00:00:00 — Interpellation 2004/05:261 av () till jordbruksminister om kontrollen av tvärvillkoren för lantbrukarna Reformeringen av jordbrukspolitiken innebär stora förändringar för enskilda lantbrukare. Det är mycket viktigt att förändringarna uppfattas som rimliga och rättvisa. Regeringen har misslyckats med detta när det gäller de lantbrukare som kommer att drabbas hårdast vid övergången till det nya systemet. Det verkar nu vara risk för ytterligare ett bakslag när det gäller rättvisa för lantbrukarna. har varskott att det är kommunernas inspektörer som ska sköta granskningen av de så kallade tvärvillkoren. Detta skulle kunna innebära stora orättvisor för såväl lantbrukarna som för kommunerna, eftersom rättssäkerheten i tillämpningen av reformen kan komma att bli lidande och uppdraget inte kommer att följas av några statliga pengar. Förvirringen verkar vara stor avseende hur kontrollerna ska göras och vem som ska betala dem. Det är ett välkänt faktum att kostnaderna för inspektioner varierar kraftigt mellan olika kommuner. Det är viktigt ur såväl rättssäkerhetsaspekter som ur konkurrensneutralitetsaspekter att bedömningar är lika över hela landet. Eftersom kommunernas inspektioner i många fall bara sker kan också en anmärkning få konsekvenser på EU-stödet . Det är också upprörande att kommunerna fick information om detta när de förväntas börja utföra kontrollen . Mina frågor till jordbruksministern är: Vilka åtgärder avser jordbruksministern att vidta för att det redan från ska råda likvärdiga villkor för landets lantbrukare vid inspektionerna av tvärvillkoren? Vilka åtgärder avser jordbruksministern att vidta för att inte kostnaden för kontrollen kommer att innebära orimliga taxehöjningar för de enskilda lantbrukarna?
ip · GS10263 · 2004-12-15 00:00:00 — Interpellation 2004/05:263 av () till statsrådet om kommunernas ansvar för att stödja våldsutsatta kvinnor och barn Antalet anmälda fall av misshandel mot kvinnor har ökat med , till drygt 22000 anmälningar . Och det visar sig gång på gång att flera myndigheter inte tillämpar lagstiftningen, rättsprocesserna i till exempel våldtäktsmål har mycket i övrigt att önska. Ändå finns det mycket som tyder på att vi går en ljusare tid till mötes. Regeringens beslut om ett förslag till en ny sexualbrottslagstiftning är ett exempel. "Den ska ge ett ökat skydd mot sexuella kränkningar och sexuellt våld genom ett utvidgat våldtäktsbrott, strängare syn på sexuella övergrepp mot barn och längre preskriptionstider för sexualbrott mot barn. Utgångspunkten är att varje människa i varje situation har rätt att bestämma över sin egen kropp och sexualitet och att en önskan att inte medverka i en sexuell handling ovillkorligen ska respekteras." Att Europarådsmötet antog en rapport to combat domestic violence against women in Europe är ett annat exempel. ska bedrivas en kampanj mot våld mot kvinnor och barn i alla länder, där aktörerna ska vara de enskilda länderna, och EU tillsammans med frivilligorganisationerna. överlämnades dessutom namnlistor till socialtjänstministern med 35000 namnunderskrifter för fler kvinnojourer. De som skrivit på listorna ville uppmärksamma socialtjänstministern på att det inte finns kvinnojourer i alla kommuner och uppmana honom att ta till åtgärder så kommunerna inser behovet och vikten av kvinnojourernas arbete. presenterade Amnesty sin stora genomgång av hur kommunernas arbete med att bekämpa mäns våld mot kvinnor och barn fungerar. Den visade att många kommuner dessutom saknad handlingsplaner och att variationerna mellan kommunernas ambitioner var mycket stort. För att stärka arbetet mot kvinnovåldet behöver nu regeringen ta nästa steg. Genom att till exempel ändra "bör" till "skall" i socialtjänstlagen 5 kap § 10, skulle utsatta kvinnor och barn få ett bättre stöd, genom att kommunernas ansvar tydliggörs. lyder § 11 så här: "bör verka för att den som utsatts för brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp. bör härvid särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation." Min fråga till socialtjänstministern är därför: Kommer socialtjänstministern att vidta åtgärder för att stärka skyddet för misshandlade kvinnor och barn?
ip · GS10264 · 2004-12-15 00:00:00 — Interpellation 2004/05:264 av () till statsrådet om placeringsort för det nya nationella rådet för organ- och vävnadsdonation beslutade att inrätta ett nationellt råd för organ- och vävnadsdonation. En särskild styrelse för rådet kommer att utses av regeringen. Rådet ska ha sin placering inom . Rådet ska vidare ta över det nuvarande donationsregistret vid och bygga upp en central kunskapsbank i donations- och transplantationsfrågor samt ha en opinionsbildande roll och svara för att allmänheten får en kontinuerlig information om organdonation och om vikten av att så många som möjligt tar ställning i donationsfrågan. Till rådets ansvarsområden hör också att följa utvecklingen inom sjukvården i donations- och transplantationsfrågor och ta nödvändiga initiativ när så fordras. I bedrivs den klart mest omfattande organtransplantationsverksamheten inom (). Av de gjorda transplantationerna är drygt 5000 gjorda av SU. genomfördes 536 transplantationer i . SU hade ansvaret för . En fortsatt utveckling inom den högspecialiserade sjukvården förutsätter en kraftsamling och samordning av forskningen inom transplantationsområdet. SU:s transplantationscentrum med alla typer av organtransplantationer och därmed kompetens samlad innebär att här finns också den största erfarenheten av donationer. Mot den bakgrunden har många med mig utgått från att det nya nationella rådet för organ- och vävnadsdonationer bör placeras inom organisation i . Men efter kontakter med har jag fått signaler om att nationella rådet planeras för placering hos i av administrativa skäl. Dessa skäl är av samma art som många statliga myndigheter brukar använda sig av när något ska etableras utanför . Trots uttalande om att det vid nyetablering av statlig verksamhet ska prövas om det finns bra möjligheter att lokalisera verksamheten på annan plats i . Här har vi ett sådant tydligt exempel. Jag vill därför fråga om statsrådet kommer att ta några initiativ till att det nyinrättade nationella rådet blir placerat i .
ip · GS10265 · 2004-12-15 00:00:00 — Interpellation 2004/05:265 av () till näringsminister om företagares trygghet I den så kallade 3:12-utredningen (SOU 2002:52) granskas beskattningen av fåmansbolag. I denna uppmärksammades de strukturer som finns och som är till nackdel för fåmansföretagare. Enligt utredarna omfattas de personer som driver fåmansbolag ej eller kommer ej att kunna fullt ut utnyttja de förmåner som ges av - lagen om anställningsskydd, - arbetstidslagen, - semesterlagen och - lagen om lönegaranti. Inte heller kan en fåmansföretagare enligt utredarna räkna med att fullt ut kunna utnyttja de regler som gäller för ersättning i händelse av arbetslöshet, föräldraledighet eller sjukdom. har dessa företagare ett långtgående ansvar för sina anställda. Detta gäller exempelvis det beslutade utökade sjuklöneansvaret. Näringsministern har i likhet med en rad andra ministrar och företrädare för regeringspartiet betonat betydelsen av trygghet för de anställda. Inte minst har man pekat på att utan en hög ersättning i fall av sjukdom, arbetslöshet etcetera kan inte den nödvändiga omstruktureringen av det svenska näringslivet göras i den takt som behövs för att upprätthålla tillräcklig konkurrenskraft. Enligt detta sätt att resonera tycks ekonomisk trygghet vara en faktor som bara är viktig för anställda. Men detta är svårt att se. Också de personer som startar och driver företag är beroende av regelverk som tillhandahåller en rimlig trygghet för dem i samband med sjukdom, arbetslöshet med mera. Sannolikt är denna grupps behov av trygghet än högre mot bakgrund av den kommersiella risk de utsätter sig för i sitt företagande. Min fråga till näringsministern är följande: Vilka initiativ är näringsministern beredd att ta för att också en enskild företagare ska kunna erbjudas motsvarande trygghet som de anställda, för vilkas trygghet denne ansvarar?
ip · GS10266 · 2004-12-15 00:00:00 — Interpellation 2004/05:266 av () till näringsminister om fortsatt satsning på utvecklings- och etableringsprojekt inom Industriella Utvecklingscentra (IUC) finns etablerade i nära 20 regioner i . Deras ägande är reglerat i uppdragsavtal med staten. Företagen är i majoritet i bolagen, men där ingår också fackliga organisationer, kommuner och högskolor som delägare. Uppdraget 1977, att på försök arbeta med Utvecklings-, Produktutvecklings- och Avknoppningsprojekt (UPA) skulle bli framgångsrikt. Här formades ett redskap för lokal och regional utveckling utifrån de unika förutsättningar som finns. Genom sina framgångar har försöksverksamheten förlängts @ men också utvärderats. Sedan utredaren föreslog en kraftig, långsiktig satsning på IUC-bolagens verksamhet har osäkerheten blivit ledstjärna. I stället för de som utredaren förordade i form av årliga satsningar - har följt år av ovisshet, sena besked och neddragna satsningar. drogs nivån ned och lät regeringen osäkerheten gälla ett helt kvartal in på det nya året @ i stället för att som brukligt klara ut förutsättningarna . När beskedet sedan kom var uppdraget klart begränsat. Denna tvekan har varit kostsam och här finns exempel på hur företag dragit sig tillbaka och verksamhet avvecklats. Det har kostat förtroendekapital, utvecklingsmöjligheter och därmed arbetstillfällen. har visat på ett nytt sätt att arbeta @ frikopplat från de storskaliga myndighetsstrukturerna. Det har givit utrymme för större flexibilitet och närhet, vilket har betydelse för att kunna möta produkt- och avknoppningsprojekt i tidiga utvecklingsskeden. Det kan ifrågasättas om mer storskaliga strukturer som kan klara detta. I vart fall finns skäl att söka tydliga kompletterande satsningar. Frågan är också om är rätt värd för denna typ av projekt. Även om regeringen har ett intresse för att hitta nya former för satsningar på företagande är frågan om detta måste utesluta satsningar på det som fungerat väl hitintills. I budgetpropositionen omnämns att staten via IUC vill stimulera till utveckling och nya jobb via Industriella Utvecklingscentra och UPA-uppdrag. Med hänvisning till vad som här anförts vill jag ställa följande frågor till näringsministern: 1.Hur avser näringsministern att stimulera till utveckling och nya jobb via IUC ? 2.Vilka åtgärder är näringsministern beredd att medverka till för att IUC-nätverken får ett långsiktigt avtal och därmed en långsiktighet på uppsökande verksamhet, produktutveckling och förstudier vid avknoppning @ för nya företag och nya jobb?
ip · GS10267 · 2004-12-15 00:00:00 — Interpellation 2004/05:267 av Axel Darvik (fp) till statsrådet om kunskaper i matematik och naturvetenskap Den teknologiska utvecklingen gör att det behövs alltfler med naturvetenskaplig och teknisk utbildning. Global konkurrens gör att kompetenskraven höjs inom dessa områden. ser vi att allt färre söker ingenjörsutbildningar. Om kurvan fortsätter som , finns det enligt Teknikföretagen inga sökande till högskoleingenjör . Larmrapporterna talar om en flaskhals som kommer att minska den framtida tillväxten. En orsak till att alldeles för få söker sig till dessa utbildningar är att skolan inte lyckats skapa lust och intresse för de här ämnena. präglas också av växande utanförskap. Fler och fler unga går ut i livet utan ordentliga kunskaper. Till de mest besvärande luckorna hör att de inte klarar den vardagsräkning som alla då och då behöver klara. Den svenska skolan står inför många utmaningar när det gäller att ge elever den kunskapsgrund de behöver för att möta framtiden. Skolan misslyckas med sitt främsta uppdrag @ att lära alla elever läsa, skriva och räkna. Den internationella undersökningen TIMSS presenterade på åttondeklassares matematikkunskaper i 20 länder som är jämförbara med . Senast det begav sig, 1995, visade jämförelsen att svenska elever var medelmåttiga. Våra bästa elever var sämre än de bästa i andra länder. Den senaste undersökningen visar att läget har försämrats. De svenska elevernas prestation i matematik har sjunkit mer än i något av de andra länderna och ligger nu under genomsnittet. Det handlar om en markant försämring av matematikresultaten . Minskningen, som uppgår till 41 poäng, är den största bland de 16 länder som deltog i båda mätningarna. De svenska åttornas prestation i matematik och naturorienterande ämnen ligger på samma eller lägre nivå än vad sjuorna presterade 1995. Även i naturorienterande ämnen har resultat försämrats mest jämfört med alla andra länder. I rapporten utmärker sig genom en liten andel undervisningstid i matematik, färre läxor och prov. Längre genomgångar av läraren är också mindre vanliga i . Dessutom är klassrumsklimatet i sämre. Sen ankomst, skolk och svordomar är vanligare i än i något annat land. Trots dessa allvarliga resultat, visar uttalandena från inte på någon handlingskraft. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsrådet vilka åtgärder han avser att vidta för att elevernas kunskaper i matematik och naturvetenskap ska förbättras.
ip · GS10268 · 2004-12-15 00:00:00 — Interpellation 2004/05:268 av () till statsminister om grunden för segregationsproblem I finns stora problem med segregation. Ett reellt utanförskap drabbar människor med utländsk bakgrund och leder till maktlöshet, utslagning och andra stora samhällsproblem. Gemensamt för partier brukar vara att vi ser någorlunda lika på vilka som är grundanledningarna till att detta utanförskap uppstår, det handlar om diskriminering, bostadssegregation, svårigheter att överföra utländska betyg, generell välfärdsminskning och problem i asylprocessen. För att komma åt detta föreslår vi olika åtgärder. I budgetsamarbetet med regeringen har bland annat satsat på lokala antidiskrimineringsbyråer, antidiskrimineringsklausuler i offentlig upphandling och en utredning om den strukturella rasismen i samhället. En särskild kommitté studerar hur diskrimineringslagstiftningen kan förändras till det bättre. Ekonomiska program har sjösatts för att hjälpa utsatta bostadsområden. Regeringen överväger, på vår inrådan, ett återinförande av bostadsanvisningslagen och obligatoriska bostadsförmedlingar. En aktiv politik förs för att bekämpa arbetslösheten och bryta den sociala snedrekryteringen till högre utbildning. Gemensamt har Socialdemokraterna och argumenterat mot borgerliga förslag på "lösningar" som i stället skulle öka diskrimineringen och utanförskapet, såsom språktest för medborgarskap och lägre löner för invandrade. Men grundförklaringen till utanförskapet har alltså varit gemensam. Vid en presskonferens i gav följande uttalande: "Mycket av de problem vi har i integrationsfrågan är ju att vi haft ett mottagande av asylsökande som varit väldigt stort.. Vi har försökt få ordning på det här men har mötts av motstånd i ". I detta uttalande låter i stället påskinas att segregationsproblemen bygger på att hjälpt för många flyende och hjälpbehövande. Uttalandet är inte bara intellektuellt ohederligt, utan underblåser främlingsfientliga strömningar som påstått just detta; att det är flyktingarna som är problemet snarare än politiken och hur mottagandet sker. Mot bakgrund av detta vill jag fråga statsministern hur hans uttalande från ska förstås och om det innebär en förändring av den förda politiken för integration.
ip · GS10270 · 2004-12-17 00:00:00 — Interpellation 2004/05:270 av () till statsrådet om situationen i ytterstadsområden Det har alltmer framgått att situationen i yttre stadsdelar har blivit alltmer allvarlig. Det handlar om utanförskap och växande kriminalitet @ barn och ungdomar som inte får en ärlig chans. Kollektivtrafik, taxi, försäljare, hantverkare och räddningstjänstpersonal vågar helt enkelt inte att komma för att utföra sina uppgifter i vissa områden och till vissa adresser. Storstadssatsningen var delvis framgångsrik och gav många områden en bra grund att stå på. En liten chans till fortsatt överlevnad. Men vi måste vara realistiska @ punktinsatser kan aldrig lösa de allvarliga problemen. Inte heller borgerliga lösningar @ såsom fler bostadsrätter och ett ökat antal företagare @ har visat sig ha någon större effekt. Ett exempel är . har en knapp övervikt av bostadsrätter. Där är antalet företag något över medel. Ändå finns en alltmer tilltagande segregation. Detta märks inte minst i boende, andelen socialbidragstagare samt att andelen arbetslösa ökar och så vidare. En segregerad stad ger en segregerad skola. Detta är högst allvarligt och en varningsklocka. Våra barn är vår framtid! I den svenska skolan ska alla barn få samma möjlighet att få samma kunskap oberoende av vilka de är. Lagen säger att skolan ska ge lika till alla @ men var tionde skolelev har inte fått lära sig att läsa, skriva och räkna tillräckligt bra när de lämnar . Trots lagens goda ambitioner är verkligheten en annan. Var tionde svensk grundskoleelev har inte uppnått lägsta betyget godkänt i svenska, engelska eller matematik. Och det är långt flera än var tionde i invandrartäta förorter. Den skola som hade flest obehöriga elever var i , . Men problemet är att det inte räcker med storstadssatsningen. Utvecklingsmönstret är allvarligt. Utvecklingen i skolan är ett av många exempel. Den ökande kriminaliteten en annan. De sker och står i korrelation med varandra. Man löser inte en sådan och genomgripande problematik med hjälp av punktinsatser. Vi måste ta ett helt annat grepp och infallsvinkel. Arbetet måste vara långsiktigt och riktat till flera olika samhälleliga nivåer. Samtliga instanser måste inneslutas. Enligt min uppfattning måste regeringen ta krafttag, en sammanhållen massiv insats mellan olika aktörer i måste göras. Med anledning av ovanstående vill jag fråga ansvarigt statsråd vilka åtgärder som statsrådet avser att vidta för att få en förändring i ytterstadsområden.