ip · GR10243 · 2004-01-26 00:00:00 — Interpellation 2003/04:243 av () till statsrådet om antalet unga personer med sjukersättning har redovisat att av dem som beviljades sjuk- eller aktivitetsersättning var @ 13000 personer @ och @ 28000 personer @ under . Detta innebär en avsevärd och oroväckande förändring vad gäller det som var förtidspensioneringar eller beslut om sjukbidrag, men som är beslut om aktivitets- eller sjukersättning, enligt 7kap. i lagen om allmän försäkring. Av alla personer som hade sjuk- eller aktivitetsersättning vid slutet av 2003 var och . Skillnaden mot åldersfördelningen för nybeviljade ersättningar är stor. Den är så stor att det bakom den dramatiska utvecklingen av det totala antalet långtidssjukskrivna och "sjukpensionerade" verkar dölja sig även en annan tendens, som inte uppmärksammats lika mycket, att utslagningen från arbetslivet sker tidigare. Att detta visar på försämrade sociala förhållanden, och att de samhällsekonomiska och statsfinansiella följderna kan bli mycket stora, är ofrånkomligt. Men det verkar än så länge inte ha gjorts några närmare undersökningar av vilka sjukdomar eller andra orsakssammanhang som ligger bakom den höga andelen av de nya "sjukpensionärerna" som är unga eller i den yngre medelåldern. Flera olika, och samverkande, orsaker ligger nära till hands som förklaringar av den här oroväckande utvecklingen. Ett hårdare arbetsmarknadsläge kan ha försämrat situationen för personer med både fysiska och psykiska funktionshinder och det kan ha gjort att en del förtidspensionsbeslut nu kommer tidigare i livet. Den stora försämringen av sjukförsäkringens och sjukvårdens sätt att arbeta tillsammans har bidragit till längre sjukskrivningar och längre väntetider utan behandling, och det kan ha ökat andelen sjukfall som i onödan förvärras och slutar i tidig övergång till sjukersättning. Anhopningen av ärenden, den stora arbetsbördan och de politiska ambitionerna att minska antalet personer med sjukpenning kan ha medfört att beslut om sjukersättning fattas vid lägre ålder, i en del fall där man annars kunde och borde ha inriktat sig på vård, rehabilitering och återgång i arbete. Den ökade alkoholförbrukningen bland inte minst kvinnor, liksom en förvärrad narkotikasituation, kan ha ökat sjukligheten och medfört en snabbare utslagning ur arbetslivet . Brister i den psykiatriska vården kan tillsammans med vårdköer och den allmänna krisen i sjukförsäkring och rehabilitering ha gjort att fler personer än tidigare bedöms som arbetsoförmögna vid relativt låg ålder. Fler bidragande orsaker är tänkbara, och det kan också finnas delförklaringar som är okända och som kommer att framgå först vid en närmare undersökning av vad som inträffat i verkliga sjukfall. Det är mycket angeläget att kunskapsläget förbättras när det gäller bakgrunden till att fler "förtidspensioneras" redan före 50- eller 40-årsdagen. En sådan undersökning kan betyda mycket för möjligheterna att fatta rätt beslut inom flera olika sakområden, och kunskapen kan också vara av stort värde då väljare och förtroendevalda ska skaffa sig en såvitt möjligt riktig bild av den sociala utvecklingen i landet. Mot bakgrund av detta vill jag till statsrådet ställa följande fråga: Kommer statsrådet att låta göra en noggrann undersökning av orsakerna till ökningen av antalet förhållandevis unga personer med sjukersättning, och att redovisa resultatet för ?