ip · GR10384 · 2004-03-25 00:00:00 — Interpellation 2003/04:384 av Per () till statsrådet om kommunalt bredband De flesta av landets kommuner har en pressad ekonomi och tvingas pressa kostnaderna inom för invånarna så centrala områden som skola, vård och omsorg. investerar merparten av kommunerna pengar i utbyggnad av bredband i egen regi, trots att det starkt kan ifrågasättas om detta är en uppgift i synnerhet som marknaden i flertalet fall löst många av de problem som fanns bara . Enligt riksdagsbeslut ska målet med bredband till alla uppnås genom utbyggnad i första hand på kommersiella grunder. Stat och kommun ska endast engagera sig i utbyggnaden då den inte kan ske på sådana kommersiella grunder. En övergripande fråga är därför om kommunernas utbyggnad av bredband i egen regi är förenlig med beslut. som avvecklat telemonopolet, en utveckling som även skett eller är på väg att ske i övriga EU-länder, bygger upp nya kommunala monopol, som tvingar kommunala förvaltningar, nämnder, skolor och kommunala bolag att koppla upp sig på det kommunala nätet. Motiven för de kommunala investeringarna i svartfiber är ofta dubiösa. Det starkaste motivet tycks vara att man vill komma åt de statsbidrag som finns. I övrigt är motiven mest slentrianmässiga. Det sägs rent allmänt att den kommunala bredbandsutbyggnaden är viktig för tillväxt och etablering av företag. Det kan starkt ifrågasättas om de kommunala kablarna fyller någon funktion och om det över huvud taget finns en efterfrågan bland invånarna. Trots alla frågetecken har statens och kommunernas engagemang ökat som infrastrukturbyggare. Kommunerna har i hög grad valt att i egen regi bygga bredbandsnät inom kommunerna för att i första hand tillgodogöra sig statsbidrag. Var fjärde upphandling i glesbygd går till det egna energi- eller kabelbolaget. Enligt beslut ska de kommunala bolagen enbart erbjuda svartfiber, vilket i de flesta fall är olönsamt och en förlustaffär. I vissa fall där kommunerna ställer lönsamhetskrav på sina kommunala bolag har man valt att ta ett steg upp i värdekedjan, vilket innebär att de kommunala bolagen rent juridiskt är ute på mycket tunn is. Enligt den statliga förordningen ska kommunala bolag enbart bygga ett transportnät som är öppet för tjänsteleverantörer, alltså ett nät där ägaren inte själv säljer tjänster. Genom en kombination av fiber, ADSL-teknik och befintlig infrastruktur kan redan befintliga bolag nå nästan alla hushåll i landet till en betydligt lägre kostnad. I inte så få kommuner finns det risk för att skattebetalarna får betala för två och kanske tre parallella bredbandsutbyggnader. Skattebetalarna tvingas betala näten oavsett om de vill ha dem eller inte. Kommunernas engagemang i bredbandsutbyggnaden är tveksamt både juridiskt och kommersiellt. Enligt kommunallagen ska kommunerna befatta sig med uppgifter som har ett "allmänt intresse". Kommunallagen säger att "kommunen eller kommunalt bolag får inte driva sådan verksamhet som ligger på det egentliga näringslivet, till exempel varu- och tjänsteproduktion". Kommunernas utbyggnad av bredband i egen regi kan bli kontraproduktiv och ytterst kostsam för skattebetalarna. Efterfrågan på bredband har inte alls den prioritet som kommunala förtroendemän tycks tro. I flertalet av de kommuner som byggt egna nät skulle utbyggnaden sannolikt kunnat ske i privat regi. När kommunerna inte följer marknadens spelregler minskar de privata aktörernas intresse att investera i utbyggnad med allt negativt det för med sig. Enligt riksdagsbeslut får kommunerna inte snedvrida konkurrensen genom att gynna de egna kommunala bolagen, vilket i verkligheten är en omöjlighet. Förutsättningarna är väsensskilda. Kommunala bolag har i praktiken inte samma vinstkrav som privata. Till detta kommer att kommunerna kan gömma sina förluster i till exempel sitt energibolag när intäkter och kostnader inte går ihop, vilket betyder att energipriserna trissas upp. Att lägga bredbandsutbyggnaden i ett kommunalt energibolag är också ett bra sätt att dölja den faktiska kostnaden. är energibolagen lönsamma och har därför "råd" med en verksamhet som inte är lönsam. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga vilka åtgärder statsrådet ämnar vidta för att säkerställa att , i enlighet med riksdagsbeslut, inte sker så att den konkurrerar med kommersiella aktörer, och därigenom snedvrider konkurrensen samt att de statliga bidragen till bredbandsutbyggnad i kommunerna inte leder till stora framtida kostnader för skattebetalarna?