ip · GS10122 · 2004-11-02 00:00:00 — Interpellation 2004/05:122 av () till utrikesminister om förändrad Mellanösternpolitik Återigen har diskussionen blossat upp om huruvida den svenska politiken i förhållande till konflikten mellan och är under förändring, eller har förändrats i en riktning att man blivit mer accepterande gentemot israeliska övergrepp mot mänskliga rättigheter och agerande som riskerar försvåra en framtida fredsprocess. I regeringsförklaringen kommenterade statsministern situationen med följande mening: "Målet är ett inom säkra gränser och ett som byggs med demokrati och frihet." I beskrivningar av den här typen av konflikter har varje ord sin särskilda innebörd, varje meningsuppbyggnad sin egen logik och varje uttalande djupare betydelser. I den socialdemokratiska dagstidningen uppfattade ledarskribenten meningen från regeringsförklaringen som en omsvängning av politiken. I ledaren kunde man läsa: "Med en enda mening i regeringsförklaringen aviseras en drastisk förändring av svensk Mellanösternpolitik . Uttalandet är befriat från krav på och svalt till palestiniernas rätt till nationsbyggande. Inte ett ord vare sig om vilka gränser som ska gälla, eller om palestiniernas rätt till en stat. I Mellanösterndebatt 2002 uttalade sig entydigt för 'en palestinsk stat' och slog fast att gränser ska baseras på folkrätten och följa FN-resolutionerna 242, 338 och 1397. Alltså att bosättningspolitiken och ockupationen måste upphöra. Den socialdemokratiska partikongressen bekräftade den politiken i ett uttalande () . I likhet med konstaterade partikongressen, att , som den starkaste parten, har ett särskilt ansvar. , som i går förde samtal med , vände enligt ett TT-referat på den ordningen. Den palestinska myndigheten måste garantera säkerheten, reformera och hålla allmänna val, sa hon. Hon iakttog också och framhöll, med en protokollärt uppseendeväckande formulering, att han är 'mentalt och fysiskt isolerad och saknar förmåga att inse folkets svåra läge . Den ska, som andra regeringar, ställa krav på den palestinska myndigheten: demokratisera, bekämpa korruption och hejda terror mot civila. Huvudkraven måste dock, som och partikongressen slagit fast, riktas mot , den starkaste parten och den mäktigaste militärmakten i området." Efter utrikesministerns besök i och på de ockuperade palestinska områdena har liknande ifrågasättanden hörts. Starkast i sin kritik är författaren i den syndikalistiska veckotidningen . I en ledare skriver han bland annat: "har som utrikesminister besökt två gånger. Först åkte hon till . Hon skakade hand med honom, log ett innerligt leende och talade efteråt om 'en öppenhjärtig anda' dem emellan. hade turen kommit till palestinierna. åkte till i . Bilderna talade sitt tydliga språk: hon såg stel ut, ansträngd och obekväm. Hennes arroganta attityd till den palestinske presidenten avspeglade sig i omdömena efteråt: 'Han verkar tycka att han gjort allt som krävs. Men så är inte fallet. Han förfaller fysiskt och mentalt isolerad.' Tror inte att ett sådant ordval får konsekvenser?" Mot bakgrund av detta vore det intressant om utrikesministern kunde klargöra om en förändring av svensk Mellanösternpolitik har ägt rum eller, om så inte är fallet, på vilket sätt regeringen och utrikesministern avser att klargöra att den svenska politiken i förhållande till konflikten mellan och ligger fast och inte blivit mer accepterande gentemot övergrepp mot mänskliga rättigheter. Den senaste utvecklingen i området förtjänar också en kommentar från den . Raketer och spridda skott från palestinska grupperingar på har lett till en omfattande militär offensiv som resulterat i stora civila palestinska förluster. Offensiven har resulterat i att över 100 palestinier dödats, många av dem barn, som den israeliska regeringen klargjort att man tänker fortsätta med offensiven. I en intervju i den engelskspråkiga israeliska tidningen klargör dessutom premiärminister närmsta rådgivare, , att såväl offensiven som planen på att utrymma inte på något kan ses som en fredsplan. Tvärtom förklarar att "det avgörande med planen är att frysa fredsprocessen" och att syftet är att definitivt avlägsna tanken på en plan för en palestinsk stat från dagordningen. Planen har sedan uttalandet godkänts i en omröstning i israeliska och har därmed stärkt sitt inflytande. Den typen av israelisk politik kräver konstruktiv handling av den som kan resultera i fredsförhandlingar. Inte minst är en sådan politik viktig när en vacklande hälsa hos den palestinska ledaren, kombinerat med oklarhet om möjlighet för densamme att komma tillbaka efter konvalescens, riskerar att ytterligare spä på oroligheterna i området. Gårdagens fasansfulla självmordsbombningar i som dödade minst sex israeler understryker vikten av att världssamfundet handlar snabbt för att skänka fred och säkerhet till regionen. En möjlig sådan politik skulle kunna innehålla internationella sanktioner mot . Så länge det internationellt fördömda och olagligförklarade murbygget pågår på palestinskt område skulle handelsavtalet med kunna strypas för att på så sätt skapa internationellt tryck som leder till handling av den israeliska regeringen. I en interpellationsdebatt med mig förklarade utrikesministern att "sanktioner eller bojkott mot ett land bör betraktas som en sista utväg när alla andra möjligheter är uttömda". I ett senare frågesvar, från , bekräftades synsättet, om än det inte sågs som "aktuellt". Den tidigare socialdemokratiska danska regeringen var, innan murbygget, inne på att ekonomiska sanktioner skulle kunna göra nytta, den israeliska justitieministern har uttryckt att bara risken för sådana borde leda till en förändrad israelisk politik och organisationen for Just Peace har krävt sådana sanktioner. Frågan om vilka metoder den avser att använda för att markera mot offensiv i är med andra ord högaktuell. På vilket sätt avser utrikesministern att klargöra att citerad mening från regeringsförklaringen inte är att tolka som en förändrad svensk politik i förhållande till konflikten mellan och ? På vilket sätt avser utrikesministern att motverka uppfattningen att uttalandena i samband med utrikesministerns besök i och på de ockuperade palestinska områdena inte innebar en förändrad svensk politik i förhållande till konflikten mellan och ? Vilka metoder avser utrikesministern att använda för att markera mot offensiv i och den våldseskalering som denna inneburit?