ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GS10246 · 2004-12-08 00:00:00 — Interpellation 2004/05:246 av () till utbildnings- och kulturminister om studiefinansiering på heltid för unga collegestuderande För att underlätta övergången från folkhögskola, komvux och gymnasium till universitet har ett så kallat collegeår införts på många håll, bland annat på i mitt hemlän . Collegeåret går till så att de studerande tillbringar halva sin tid på folkhögskola eller komvux där de studerar och kompletterar sina behörigheter som de läser universitetskurser på halvtid, totalt två stycken tiopoängskurser . För den grupp som fullföljer collegeåret med godkända resultat finns sedan ett stort antal lokala studieplatser med förtur, dock ej personlig platsgaranti, för vidare universitetsstudier vid . har dock studerande vid fått stora problem med sin studiefinansiering. Det är nämligen så, att personer som inte fyllt ska finansiera gymnasiala studier med studiehjälp, men bara om de på heltid läser inom en sådan skolform som berättigar till studiehjälp. De som läser collegeutbildning läser ju bara den gymnasiala utbildningen på halvtid. För den andra halvan, som ligger på universitetsnivå, är de berättigade till studiemedel. Det här är ett problem som finns över hela landet och () har påtalat problemet i sina budgetunderlag till regeringen. CSN föreslår att problemet löses genom att collegeåret, liksom högskolebasåret, ger studenterna möjlighet att välja om de vill läsa sin utbildning med stöd av studiemedel eller studiehjälp. Det är viktigt att regeringen uppmärksammar denna fråga, eftersom dagens system diskriminerar yngre studenter. Studerande som fyllt har ju rätt till studiemedel i båda skolformerna. Frågan om studiemedel får också följder för andra ekonomiska stödsystem. Har man inte rätt till studiehjälp, har man heller inte rätt till det inackorderingstillägg som studerande som bor långt från skolan annars kan få. Dessutom är det så att för unga studerande som inte får studiehjälp drar in de barnpensioner som studerande med avlidna föräldrar har rätt till. Även rätten till barnpension i åldersspannet 18@20 år kräver nämligen att man har rätt till studiehjälp. För mig och liberalerna förefaller det inte rimligt att unga personer som läser ett collegeår på heltid bara ska få ett halvt studiemedel från CSN. Systemet är diskriminerande, eftersom ungdomarna får studiemedel om högskolan själv ordnar repetitionskurser i gymnasieämnen och kallar dem basår eller collegeår. För att collegeutbildningen ska kunna bli en bra rekryteringsväg till för fler unga utan akademiska familjetraditioner vore det bra om regelverket för studiestöd av olika slag harmonierades, så att man även i åldersgruppen kunde genomföra dessa studier med en vettig totalfinansiering. Jag vill mot ovanstående bakgrund fråga vilka åtgärder statsrådet ämnar vidta för att personer ska kunna bedriva collegeutbildning med en studiefinansiering som är likvärdig med den som äldre studerande och studerande inom andra skolformer får.
ip · GS10247 · 2004-12-08 00:00:00 — Interpellation 2004/05:247 av () till statsrådet om läromedel till elever i Statsminister lovade att eleverna i svensk grundskola skulle få bättre läromedel. I en intervju i SVT:s ungdomsprogram lovade statsministern skolreportern , som då gick i åttonde klass, att varje elev skulle få ytterligare till egna läromedel. Det löftet har statsministern ännu inte infriat, trots att höll sin del av överenskommelsen. I en debatt i sade förre utbildningsministern : "Staten har ett ansvar för att utbildningen håller högsta kvalitet. Jag menar att bra och aktuella läromedel är en kvalitetsfråga". fortsatte med att konstatera att skolboken har "en central ställning" och att "den är en viktig del i en modern pedagogik där barn och ungdomar möter goda läroböcker och lär sig att arbeta med boken som verktyg." Det är bra att såväl statsministern som före detta utbildningsministern slår fast att läroboken är viktig för skolans resultat, men uppenbarligen har detta inte inneburit att verkligheten ute i skolorna ska förbättras. En av svensk litteraturs stora böcker, , var ursprungligen en lärobok. Det är nu den gavs ut. Behovet av en bra lärobok är förmodligen minst lika stort nu som . Läroboken hjälper eleven att strukturera sitt lärande, bidrar till att uppmuntra lusten att lära och är ett viktigt instrument för att underlätta för elevens, lärarens och föräldrarnas samarbete kring elevens lärande. Trots att det torde stå klart att skolboken är viktig för elevens resultat är det fortfarande så att många elever inte får ordentliga läromedel. I en undersökning påstod var sjätte lärare att deras elever inte har egna exemplar av nödvändiga läromedel. Endast hälften av lärarna i undersökningen menade att eleverna hade tillgång till de läroböcker som krävdes för bästa möjliga förutsättningar för lärandet. Lusten att lära försämras av dåliga läromedel. Att få en bok som redan är nedklottrad, där någon sida är lös eller där svaren på instuderingsfrågorna är ifyllda bidrar knappast till att bevara lusten att lära. Det är som så ofta de som har störst behov av skolan som drabbas hårdast när det saknas bra och aktuella läromedel. I stora undersökning om läget i noterades en försämring i läsförståelsen. Undersökningar visar vidare att svenska barn läser mindre på egen hand än barn i våra nordiska grannländer. En tredjedel av svenska ungdomar uppger att de inte alls läser för nöjes skull . kostar läromedlen i genomsnitt per elev och läsår. Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att uppvärdera skolboken? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att stimulera kommunerna att satsa mer på bra skolböcker?
ip · GS10248 · 2004-12-09 00:00:00 — Interpellation 2004/05:248 av () till statsrådet om risken för hiv/aids-epidemi i länderna runt Ett av de stora hoten mot människors hälsa är aids. Spridningen och effekterna av hiv/aids påverkar hela vårt samhälle. Vissa länder har drabbats betydligt värre än andra, inte minst inom tredje världen och i de forna östblocksländerna är spridningen så omfattande att den hotar den ekonomiska och sociala utvecklingen. För några Östersjöstater är ökningen av antalet hivsmittade ett akut problem. Det är länder som ligger i närområde och som vi har ett stort ekonomiskt, socialt och kulturellt utbyte med. Flera av dessa länder är medlemmar i . När fler än av befolkningen är smittad, vilket nu är fallet i , ökar risken att smittan sprider sig utanför de traditionella riskgrupperna. För del har antalet hivsmittade legat på en relativt låg nivå. Trots detta finns det skäl att öka beredskapen och medvetandet om att hivspridningen mycket väl kan öka om något inte görs. ökade antalet nya upptäckta fall av hiv till ca 380 personer. Trenden visar att det är den högsta siffran . Cirka två tredjedelar av dessa blev smittade utomlands. Inom EU finns mer än en miljon människor som bär på hiv. Det bör också understrykas att förslag om inrättande av sprutbytesprogram riskerar att försvåra arbetet framöver. En sådan hantering signalerar snarare att samhället gett upp kampen mot knarket. Att sprutbytesprogram skulle ha någon dramatisk effekt på antalet hivsmittade är tvärtom en myt, som måste avslöjas. Av de rapporterade fallen kan bara 17 stycken hänföras till intravenöst missbruk i . Enligt rapporter från använder tonåringar alltmer sällan skydd mot sexuellt överförbara sjukdomar när de har en tillfällig sexuell relation. är många tonåringar mer sexuellt aktiva jämfört med tonåringar för tio, . Trenden pekar alltså mot att fler, inte minst unga människor, riskerar att smittas av hiv. Detta måste tas på största allvar. Regeringen har inte agerat tillräckligt kraftfullt i kampen mot hiv och aids. Därför bör folkhälsoministern initiera en kraftfull informationskampanj riktad till framför allt ungdomar. Staten, , kommunerna, näringslivet och frivilligorganisationerna ska självfallet bjudas in att delta och medverka i finansieringen av kampanjen. Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande frågor till statsrådet: 1.Hur för statsrådet diskussionerna med övriga Östersjöstater när det handlar om risken för fortsatt spridning av hiv/aids? 2.Vilka initiativ har statsrådet tagit för att förbättra informationen till unga människor om riskerna med oskyddade samlag? 3.Hur ställer sig statsrådet till en rikstäckande informationskampanj där såväl offentliga sektorn som näringslivet och frivilligsektorn deltar? 4.Är det fortfarande statsrådets uppfattning att utdelning av nya sprutor till narkomaner kommer att minska smittspridningen av hiv/aids i ?
ip · GS10249 · 2004-12-09 00:00:00 — Interpellation 2004/05:249 av () till näringsminister om EU och bilaterala handelsavtal med länder i , och EU förhandlar med 77 AKS-länder (, och ) om bilaterala handelsavtal kallade Economic Partnership Agreements (EPA). Förhandlingarna som löper parallellt med förhandlingarna i WTO är betydligt mer långtgående än den konsensus som finns inom världshandelsorganisationen och än mer långtgående än de tidigare samarbetsavtal som fanns mellan EU och dessa länder. Det finns flera problem med de pågående förhandlingarna. För det första kommer det i praktiken att handla om ett relativt ensidigt öppnande av utvecklingsländernas marknader för produkter. skyddade marknader kommer, efter en mycket kort anpassningsperiod, att utsättas för stenhård konkurrens vilket i vissa fall kommer att kunna leda till avindustrialisering. Inför det senaste toppmötet i , , lanserade en stor grupp frivilligorganisationer från både och AKS-länderna (, och ) ett upprop, underskrivet av 126 olika organisationer. Budskapet är att dessa EPA i grunden måste förändras för att kunna gynna en hållbar och rättvis utveckling. Organisationerna kritiserar bland annat avtalens alltför ensidiga fokus på avregleringar, som ofta leder till minskat politiskt utrymme. Dessa riskerar att allvarligt försvåra en effektiv fattigdomsbekämpning. Risken är stor att det nationella näringslivet och det lokala jordbruket i stället slås ut. Det europeiska lade tidigare i vår fram en rapport tillsammans med fem parter från syd. Undersökningen, som gjorts i fem olika länder av fem olika forskare, tar upp troliga konsekvenser av EPA i den form EU nu driver och ger stöd för oro. och mjölkbönder hotas av utslagning tillsammans med tusentals kycklingproducenter i . av industri riskerar att slås ut helt. I är det framför allt bomullsproduktionen som är i farozonen. 40 av de totalt 78 länder som ingår i AKS-gruppen tillhör de minst utvecklade och många menar att deras företag och bönder inte klarar av fullskalig konkurrens från europeiska storföretag. Om dessa länder ska kunna få en hållbar ekonomisk tillväxt krävs ett eget näringsliv och ett livskraftigt jordbruk som kan driva den utvecklingen. Med anledning av det som anförts ovan undrar jag: Avser ministern att driva att EU ska acceptera icke ömsesidiga, assymetriska, avtal vilka innebär att AKS-länderna som behövs, får skydda sina inre marknader mer än EU? Avser ministern att inom EU inom ramen för EPA driva utelämnande investeringsregler, konkurrensregler och andra områden där utvecklingsländerna motsätter sig förhandlingar inom WTO? Avser ministern att driva att EU arbetar för EPA som inte går längre när det gäller patentskydd och avregleringar av tjänstesektorn, än vad som förhandlats fram inom WTO?
ip · GS10250 · 2004-12-09 00:00:00 — Interpellation 2004/05:250 av () till statsrådet om antalet dödade i trafiken har flera trafikolyckor skett i samband med att barn stigit av sina skolbussar. I , och har dessa tragiska olyckor skett där tre skolbarn mist sina liv. har reagerat och kräver en hastighetsbegränsning på 30km/tim för bilar som passerar bussar som håller på att lämna eller ta ombord skolbarn. Visst vore detta ett steg i rätt riktning men frågan är om det räcker. I delar av har man en betydligt tuffare lagstiftning på detta område. Man kräver stoppförbud för bilar i båda riktningar när skolbussar stannar för att lämna eller ta ombord skolbarn. Bussarna är lätt igenkännliga och tydligt skyltade. beslutade att nollvisionen ska gälla för vägtrafiken i . Nollvisionen är själva grunden för trafiksäkerhetsarbetet. Den är en bild av en önskad framtid där ingen dödas eller skadas allvarligt i vägtrafiken. Nollvisionen utgår från att olyckor inte alltid kan förhindras, eftersom människor ibland gör misstag. Vägar, gator och fordon måste därför utformas så att misstagen inte leder till döden eller allvarliga personskador. Risken för att olyckor ska inträffa minskar om alla trafikanter får ökad insikt i hur viktigt det är med ett säkert beteende i trafiken. Nollvisionen har tillfört trafiksäkerhetsarbetet nya inslag som bygger på att minimera följderna av mänskliga misstag. Det har lett till en omprövning av vilka åtgärder som ska prioriteras. Nollvisionen har dock inneburit en hopblandning av vision och mål, vilket i sin tur skapat orealistiska förväntningar på stora trafiksäkerhetseffekter . Trafiksäkerhetstrenderna behöver analyseras och nollvisionen utvärderas och revideras på nationell nivå. Sedan riksdag antog nollvisionen 1997 har både mycket och lite hänt. Kunskapen på området har ökat och åtgärder i nollvisionsarbetet har i vissa fall gett önskat resultat, medan det på andra områden inte gett något utslag alls. För att det fortsatta nollvisionsarbetet ska få önskad effekt krävs att en oberoende och kritisk granskare utvärderar gjorda insatser. Beslutsfattare på olika nivåer och i olika organisationer kan då dra slutsatser baserade på fakta för att de ska kunna prioritera rätt och förstå innebörden och ansvaret av en antagen nollvision. kan trafikskadorna bli den fjärde vanligaste dödsorsaken i världen. Med gemensamma krafttag kan vi dock vända den utvecklingen i . diskuterades nollvisionen i och kraftfulla åtgärder utlovades såväl inom säkerställande av vägar som satsning på att stävja både alkoholrelaterade och hastighetsrelaterade olycksorsaker. Det är gott och väl @ frågan är om det är tillräckligt. Är statsrådet beredd att se över möjligheterna till en lagstiftning liknande den amerikanska, i för att minska antalet dödade och svårt skadade i trafiken? Kommer statsrådet vidare att låta en oberoende granskare utvärdera åtgärderna som vidtagits enligt nollvisionen?
ip · GS10251 · 2004-12-09 00:00:00 — Interpellation 2004/05:251 av () till statsrådet om svenska skolelevers kunskapsnivå En ny stor internationell jämförelse av utbildningssystemen i olika länder visar att de svenska femtonåringarnas kunskaper ligger långt efter de finländska. Undersökningen är genomförd av industriländernas ekonomiska samarbetsorganisation, , och kartlägger elevernas kunskaper i läsförståelse, matematikkunskaper, kunskaper i naturvetenskapliga ämnen och problemlösningsförmåga. I 2003 toppar samtliga kategorier, är de svenska elevernas resultat medelmåttiga. hamnar på åttonde plats i läsfärdighet, femtonde plats beträffande naturvetenskap och på sjuttonde plats avseende matematik. har dessutom halkat efter jämfört med undersökningen . Nytt för årets undersökning är att den också kartlägger elevernas förmåga att lösa problem genom att söka information. Här kommer de finländska eleverna på andra plats medan de svenska hamnar på sjuttonde plats bland ett trettiotal undersökta länder. Sammantaget klarlägger 2003 stora brister i det svenska skolväsendet. Trots att vi lägger mest pengar i världen på vår skola är resultaten medelmåttiga. Huvudorsaken till detta är den skolpolitik som förts , en politik som framför allt Socialdemokraterna haft ansvar för. anser att läge i internationella undersökningar börjar bli alltmer oroande. är ett bra föredöme för oss, inte bara för att utbildningsresultaten är så framstående, utan också för att finländska och svenska förhållanden till stora delar påminner om varandra. Naturligtvis kan vi inte rakt av överföra finländska lösningar till . Men har kommit mycket längre än när det gäller skolan. Betygen sätts tidigt och i flera steg. Man satsar tidigt på de viktigaste kunskaperna läsning och räkning. har högre lärarlöner än . Behörighetsvillkoren för lärare är noggrant angivna i en förordning. har en studentexamen som tar med resultaten både från det arbete eleven lagt ned och resultaten i en extern examination. har också särskilda utbildningar för yrkesinriktade grundexamina. Dessa genomförs i samarbete med ett företag och ger den studerande yrkeskompetens. anser att det är denna flexibilitet i det finländska systemet som gör att avhoppen från det finländska gymnasiet är betydligt mindre än i . Enligt Education at a Glance 2001, hade av de finländska eleverna avslutat gymnasiet vid den normala tidpunkten för studiernas avslutande. I var motsvarande siffra . I är vi mycket oroliga för att resultaten i den svenska skolan inte håller, varken vid internationell jämförelse eller jämfört med de mål vi själva har satt upp. PISA-undersökningen föregicks ju av en utvärdering som visade att kunskaperna i svensk grundskola sjunkit i de flesta ämnen, inklusive kunskaperna i läsning. Vi anser därför att det är dags att tillsätta en skolkommission. Målet för kommissionens arbete ska vara att införa en ny läroplan och ett nytt betygssystem, där tidiga utvärderingar leder till att stödet till eleverna kan stärkas. Mot denna bakgrund vill jag fråga skolministern vilka åtgärder han avser att vidta för att ska dra lärdom av hur svenska elevers kunskaper står sig i internationell jämförelse.
ip · GS10252 · 2004-12-09 00:00:00 — Interpellation 2004/05:252 av () till utrikesminister om avkolonialiseringen av förklarade den holländske delegaten vid , inför det utskott som har att hantera frågor som berör avkolonialsering, att Europeiska unionens medlemsstater hade för avsikt att avstå från att rösta på den resolution som avser avkolonialiseringen av , såväl i utskottet som i generalförsamlingen. har unionen alltid stött denna resolution. Som skäl för att inte stödja resolutionen angavs att det inte gick att uppnå enighet kring densamma. Även om resolutionen ändå kommer att antas, kan det ställningstagande som Europeiska unionens medlemsstater gör tolkas som att stödet för en lösning som bygger på det västsahariska folkets rätt till självbestämmande har minskat. Polisario, som är erkänt som det västsahariska folkets legitima representanter och som stöder det västsahariska folkets sak, oroas av det ställningstagande som Europeiska unionens medlemsstater har tagit. I den rapport rörande som FN:s generalsekreterare lämnade till säkerhetsrådet konstaterar generalsekreteraren att en överenskommelse om fredsplanen för självbestämmande för det västsahariska folket, den så kallade BakerII-planen, var mer avlägsen nu än vid tiden för generalsekreterarens förra rapport . fattade säkerhetsrådet beslut om att förlänga mandatet för (the United Nations Mission for the Referendum in Western ) till . Efter detta datum framstår en förlängning av mandat som alltmer osäker. framstår situationen för de västsaharier som levt i flyktinglägren utanför i som alltmer ohållbar. Mot denna bakgrund vill jag därför fråga utrikesministern följande: Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta för att Europeiska unionen mer aktivt ska agera för genomförandet av den av FN antagna fredsplanen för självbestämmande för det västsahariska folket, den så kallade BakerII-planen? Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta från svensk sida för att åstadkomma en fredlig utveckling som bygger på självbestämmande för det västsahariska folket?
ip · GS10254 · 2004-12-10 00:00:00 — Interpellation 2004/05:254 av () till justitieminister om polisens resurser Av preliminära budgetunderlag avseende tiden till och med framgår att den ökning av antalet poliser som regeringens målsättning om att utbilda 4000 nya poliser under perioden 2003@2006 innebär förmodligen inte kommer att rymmas inom de budgetramar som föreslagits i budgetpropositionen för . Enligt budgetunderlaget kommer det att gälla även om olika rationaliseringsåtgärder med minskningar av antalet civilanställda vidtas. Det sägs vidare i budgetunderlaget att de förutsättningar som regeringen lämnat i den senaste budgetpropositionen inte kan finansiera en ökning av antalet poliser till ca 18500. Nuvarande anslagsnivå klarar en ökning till mellan 17000 och 17500 poliser. I underlaget pekar man också på att om prognosen om ca 18500 poliser vid utgången av 2008 ska måste anslaget till Polisen höjas. Om Polisen inte får ett resurstillskott måste åtgärder som pensionslösningar, annan avveckling av personal och minskad antagning till polisutbildningen vidtas för att minska kostnaderna. Det råder vidare en betydande osäkerhet om hur många poliser som faktiskt är i aktiv tjänst bland annat mot bakgrund av omfattande deltidspensioneringar . Mot bakgrund av ovanstående blir min fråga till justitieministern följande: Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att nå de av regeringen uppsatta målen för ökning av antalet poliser i ?
ip · GS10255 · 2004-12-13 00:00:00 — Interpellation 2004/05:255 av () till justitieminister om samhällets övervakning och medborgarnas integritet senast föreslog justitieministern att godkänna ett förslag om lagring av bland annat teleuppgifter. Detta skulle innebära att det blir obligatoriskt inom hela EU att lagra information kring telefonsamtal, mail, sms, Internetsidor och geografiska rörelsemönster via mobil. är ett av de fyra länder som ligger bakom förslaget. Det handlar om mycket känslig information om EU-befolkningen som i så fall lagras. Registrering av Internetbesök och lagring av mobiltrafik är ett kraftigt intrång i den privata sfären. Det är fullt jämförbart med telefonavlyssning och brevöppning. Det skapas möjligheter att kartlägga människors aktiviteter på elektronisk väg. Det finns de som vill gå ännu längre genom obligatorisk registrering av samtliga invånares DNA. Staten får då information om din troliga livslängd, vad du kommer att drabbas av för sjukdomar och så vidare. Är DNA-registrering nästa steg? Övervakningskameror är något som redan funnits , men ökat i antal. Det gäller både i och internationellt. Man övervakar bilister och kollektivresenärer, museibesökare och taxiåkare. Bara i finns ca 3000 kameror. Forskare i har konstaterat att missbruk är vanligt bland operatörer av övervakningskameror. Enligt reglerna får man bara använda filmmaterialet vid brott. Vissa operatörer har enligt forskarna ägnat sig åt att bland annat närgånget studera kvinnor. Internationellt har ett antal kameraoperatörer sagts upp från sitt arbete på grund av avslöjat missbruk. Naturligtvis väcks frågor som vad händer med bilderna eller filmsekvenserna? Kan man lita på att filmerna inte hamnar i orätta händer? Det finns oftast starka skäl i det enskilda fallet att införa olika former av övervakning eller registrering med modern teknik. Det blir billigare att ersätta poliser med kameror. Man kan jaga brottslingar effektivare. Men kameror kan inte göra rationella bedömningar som en polisman kan. Och var går gränsen för samhällets och statens inblandning i den privata sfären? Och vad hade hänt om tekniken funnits eller ? Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga vilka åtgärder statsrådet tänker vidta för att garantera såväl den enskildes säkerhet som integritet.