ip · GR10511 · 2004-05-19 00:00:00 — Interpellation 2003/04:511 av () till utrikesminister om utvecklingen av Situationen i har under en följd av år långsamt men säkert försämrats. Halva landet är ockuperat av . En annan del kontrolleras av befrielserörelsen . ockupation strider mot en rad FN-beslut och mot folkrätten. Trots att befrielserörelsen , som varit verksam , vidtagit det ena steget efter det andra för att förmå den marockanska regeringen att genomföra den folkomröstning som FN krävt när det gäller framtid, har den marockanska regeringen fört en konsekvent obstruktionspolitik för att förhindra att en folkomröstning kommer till stånd. Den senaste eftergiften som Polisario gjort är att man gått med på förslaget från FN:s sändebud om att ska fungera som ett autonomt område och att en folkomröstning därefter, under det femte året, ska verkställas för att fastställa huruvida ska fortsätta vara en autonom del av eller en självständig stat. har även motsatt sig detta förslag, som innebär långtgående eftergifter från Polisarios sida. Den enda slutsats man kan dra av detta agerande från sida är att man har inga som helst intentioner att följa några FN-beslut, att man inte kommer att respektera folkrätten i något avseende och att mål inte är någonting annat än en ren annektering av . Förhalning som medel @ annektering som mål En annektering eller annekteringsliknande situation för skulle inte innebära en lösning utan medföra nya problem. Den del av västsahariska befolkningen som lever i läger skulle hamna i en situation som i långa stycken liknar den situation som råder i . Man skulle få en stor befolkning som lever i ett område gränsande till hemlandet, som man anser sig ha rätt till och längtar till. Detta skulle vara både olyckligt och farligt. Och det skulle knappast gynna den något osäkra men ändå hoppingivande utvecklingen av demokrati i . Det som i förstone ter sig som en god affär i form av en annektering kan i slutändan bli en dyr historia om man värderar kostnaderna både i rent ekonomiska termer och i människoliv. Mänskliga rättigheter och ekonomiska intressen Det finns krafter i och som det finns anledning att misstänka att de har intresse av en marockansk annektering av . Det finns olja och andra viktiga naturtillgångar i och utanför . Det franska oljebolaget och det amerikanska oljeföretaget projekterar redan efter olje- och gasfyndigheter på västsahariskt territorium. Det strider kanske formellt inte mot folkrätten att bedriva projekteringsarbeten. Det är först när man börjar utvinna olja eller gas som en sådan verksamhet strider mot internationell lag. Men man bedriver knappast projekteringsarbeten om man inte förväntar sig framtida fördelar av den för egen del. Skulle hamna under marockanskt styre skulle redan ingångna avtal mellan och andra länder praktiskt taget automatiskt bli gällande @ det gäller bara att få att ge upp kampen för självständighet. De inkomster som då skulle bli följden av utvinningen av tillgångarna i skulle med största sannolikhet hamna i händer och inte komma den västsahariska befolkningen till del. Ockupation, MR-brott och social misär Trots att man kan iaktta en utveckling mot ett mer demokratiskt styre i begås brott mot mänskliga rättigheter såväl i som i det ockuperade . Det förekommer uppenbara rättsövergrepp på saharier, tortyr och misshandel, kidnappningar med mera. Journalister som söker utröna vad som händer i utvisas med mera. Den verkliga källan ur vilken dessa brott mot mänskliga rättigheter och till sociala missförhållanden i själva söker sin näring är ockupationen av . Ockupationen är en kostsam affär för och innebär ett stort resursslöseri i ett läge där stora resurser borde sättas in för att råda bot på de sociala missförhållanden som gör att många marockaner försöker att illegalt ta sig över till och . Ett slut på ockupationen av skulle innebära att resurser skulle kunna sättas in och lösa en stor del av de sociala problem som många marockanska medborgare brottas med. Varför lågprioriteras hjälpen till flyktingarna från ? lever en stor del av befolkning som flyktingar i läger i . De lever under svåra omständigheter. Man har fått humanitär hjälp från UNHCR, ECHO och WFP. har denna hjälp minskat. Situationen i lägren blir allt svårare. är en av huvudgivarna när det gäller stödet till flyktingarna i dessa läger. Därför torde det även vila ett extra stort ansvar på när det gäller . Det handlar om att öka både direkta stöd och arbetet för att i FN och EU verka för att stödet från andra länder till åter ökar. Att inte göra detta med kraft vore att falla undan för de krafter, de företag och intressen, som bryr sig mer om sin egen lönsamhet och sina vinster än om det västsahariska folkets rättigheter och om det nödvändiga i att respektera folkrätten. Om ska leva upp till den roll som vårt land eftersträvar att spela måste för västsahariernas, FN:s, folkrättens och mänskliga rättigheternas skull den arbeta för en ökning av det humanitära och politiska stödet till det västsahariska folket. Att inte göra det vore att spela de krafter som inte respekterar folkrätten och det västsahariska folkets rättigheter i händerna. Jag vill fråga utrikesminister : 1.Vilka initiativ avser ministern att ta för att inom EU och FN förmå att upphöra med obstruktionerna mot varje försök från FN:s och Polisarios sida att få till stånd en lösning av frågan om framtid? 2.Vad avser ministern att göra inom EU och FN för att förmå den marockanska regeringen att acceptera Bakerplanen? 3.Vilka initiativ avser ministern att ta inom EU och FN för att förmå att upphöra med sina brott mot mänskliga rättigheter? 4.Vilka initiativ avser utrikesministern att ta för att öka det politiska stödet till Polisario? 5.Vad avser ministern att göra inom EU och FN för att öka det humanitära stödet till de västsahariska flyktinglägren i så att ett bristande stöd till flyktinglägren inte omvandlas till en utpressningspolitik gentemot västsaharierna och Polisario?