frsrdg · GR04JO1 · 2004-01-01 00:00:00 — Han informerades om den planerade hem-komsten för E.M. M.M. hade redan informerat honom om detta. meddelade per telefon att han höll på med en utredning. Familjen hade begärt kontaktfamilj för M. Familjen hade kontakt med Pingstkyrkan. Det fungerade bra. S.M. var på öppenvården i Växthuset och M.M. gick i skolan. Makarna lämnade prover för att visa att de var drogfria. /- - - / togs flera telefonkontakter med handläggare , socialsekreterare i . M.M. hade själv pratat med social-kontoret och begärt stöd. Vår gemensamma bedömning med kommun var att familjen behövde stöd i form av hemterapeut och kon-taktfamilj. i lovade tillgodose detta. kommun åtog sig därmed ansvaret för fortsatt stöd och uppföljning. Angående E.M:s fortsatta kontakt med familjehemmet träffades överenskommelse att M.M. och S.M. skulle höra av sig varje gång de kom på besök till S.M:s föräldrar i . Då skulle E.M. få träffa familjehemmet. i kommun anförde följande. I samband med att ärendet aktualiserades lades efter samråd med avd. chef upp en strategi att så långt som möjligt undvika en ny placering av E.M., utan att istället försöka att lösa den aktuella situationen med hjälp av andra insatser. Efter att ha gjort ett hembesök fattades beslutet att de behov som fanns skulle kunna tillgodoses med hjälp av tillsättande av en kontaktfamilj som avlastning när det gällde barnen samt hjälp i hemmet med vardagliga sysslor så som städning. Detta mot bakgrund av att barnens mor lider av flera fysiska åkommor som gör att hennes ork och fysiska förmåga begränsas. Då hon också saknar körkort fick extra hjälp i hemmet bedömas som en nödvändighet för att göra matinköp då familjen var bosatt i ett bostadsområde utanför centrala . Bedömningen gjordes att avlastning för barnen samt extra hjälp i hemmet ej är nödvändigt när fadern i familjen finns i hemmet då han, vilket framgått av tidigare utredning, är den som sköter större delen av dessa sysslor. Beslut fattades därför för den period som han skulle vara frånvarande från hemmet då dessa behov sedan skulle tillgodoses på annat sätt. I en utredning som gjordes framkom att familjen i övrigt fungerade på ett tillfredsställande sätt och det hade inte framkommit något som kunde tyda på att familjens funktion förändrats till det sämre. i kommun anförde i sitt beslut om yttrande till JO att det fanns brister i hand-läggningen avseende bl.a. dokumentation och beskrivning av barnets situation. Nämnden uppgav att den ämnade vidta åtgärder för att förbättra rutiner och utveckla verk-samheten. i kommun kommenterade remissvaren. I ett beslut anförde JO följande. trädde en ny socialtjänstlag (2001:453) i kraft. I förevarande ärende behandlas händelser och omständigheter som ägde rum socialtjänstlagen (1980:620) var gällande och i remissvaren har hänvisats till den lagen. Jag har emellertid valt att här hänvisa till den nya social tjänstlagen, som - i de avseenden som behandlas - inte har inneburit någon förändring i sakligt hänseende. i kommun handläggning av det aktuella ärendet Nämndens skyldighet att inleda utredning skall noga följa den vård som ges barn och ungdomar med stöd av LVU. Har den unge beretts vård enligt 2 § LVU, skall socialnämnden enligt 13 § andra stycket LVU minst en gång var sjätte månad överväga om vård enligt LVU fortfarande behövs. Det ankommer därvid på den tjänsteman vid förvaltningen som har den närmare uppsikten över vården att anmäla till nämnden hur vården har bedrivits och hur barnets och vårdnads-havarnas förhållanden utvecklat sig. Avsikten är inte att denna anmälan skall leda fram till ett formellt beslut. Det är först om nämnden finner anledning att ifrågasätta behovet av fortsatt vård som en prövning i nämnd skall ske. Nämnden skall därvid ta initiativ till att behövliga kompletteringar av utredningen görs. Närmare bestämmelser om nämndens skyldighet att inleda en utredning finns i 11 kap. SoL. Där stadgas bl.a. att nämnden utan dröjsmål skall inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Skyldighet att inleda utredning föreligger inte endast om nämnden självmant finner anledning att väcka fråga om upphörande av vård enligt LVU. En utredning skall även inledas om t.ex. vård-nads-havaren begär att vården skall upphöra. Av socialförvaltningens akt framgår att det bl.a. fördes diskussioner mellan M.M. och socialförvaltningen om att E.M. skulle flytta hem. uppgav M.M. att hon inte kunde ta hem dottern eftersom "det skulle bli för mycket för henne". Frågan om E.M:s hemflyttning väcktes på nytt . Den utlösande faktorn till att M.M. inte ville att E.M. skulle bo kvar i familjehemmet torde ha varit att dottern året innan skulle ha utsatts för en fysisk bestraffning. synes M.M. ha gett ett klart uttryck för att hon önskade att E.M. skulle flytta hem eller åtminstone placeras i ett annat familjehem. I vart fall förelåg en sådan framställning från vårdnads-havarens sida som nämnden har haft att besvara genom ett beslut. Nämnden borde därför ha inlett en utredning enligt 11 kap. 1 § SoL som skulle ligga till grund för ett beslut angående frågorna om fortsatt vård enligt LVU eller omplacering av E.M. Något beslut om att inleda en utredning har såvitt framkommit inte fattats. Nämnden hade dock flera kontakter med M.M., familjehemmet och E.M. rörande E.M:s eventuella hemflyttning. Handläggarens slut-satser med anledning av dessa kontakter utmynnade i ett förslag som togs in i det övervägande som nämnden hade att göra enligt bestämmelsen i 13 § andra stycket LVU. Det arbete som bedrevs och innehållet i själva övervägandet kan i och för sig sägas motsvara den utredning som nämnden skulle ha inlett. Ett beslut om en formell utredning skulle dock sannolikt ha lett till en fastare struktur rörande utrednings--arbetet. Om nämnden inlett en utredning skulle även reglerna om bl.a. dokumentation, kommunikation och företräde inför nämnden ha varit direkt tillämpliga. Det är av stor vikt att dessa från rättssäkerhetssynpunkt viktiga regler inte indirekt åsidosätts genom en "formlös" handläggning. Jag finner i sammanhanget också skäl att påpeka att den tid under vilken frågan om vårdens upphörande "utreddes", , framstår som alltför lång. Nämndens beslut att familjehemsvården skulle upphöra Vård enligt LVU kan bli aktuell bl.a. om det på grund av misshandel, otillbörligt utnyttjande, brister i omsorgen eller något annat förhållande i hemmet finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling skadas (2 § LVU). Det måste finnas konkreta omständigheter som talar för en risk för skada. Med skada avses bl.a. det psykiska lidande ett barn utsätts för genom t.ex. ständigt återkommande uppträden i hemmet till följd av missbruk av alkohol eller narkotika. Vård kan också bli aktuell vid brister i omsorgen om barnet. En sådan situation kan före-ligga om barnets behov av känslomässig trygghet och stimulans allvarligt efter-sätts på grund av missbruk eller psykiska störningar hos föräldrarna. Det kan även vara fråga om att barnet allvarligt missköts i fråga om hygien, kläder eller mat. När vård enligt LVU inte längre behövs skall socialnämnden enligt 21 § LVU besluta att vården skall upphöra. Som framgår av vad som har anförts skall nämnden fortlöpande, minst en gång var sjätte månad, överväga om vård enligt LVU fortfarande behövs. Nämnden har därvid bl.a. att ta ställning till om vården kan bedrivas med sam-tycke av de berörda enligt reglerna i socialtjänst-lagen. Utredningen här ger vid handen att vårdnadshavaren inte synes ha motsatt sig att E.M. var placerad i familje-hemmet . Av dokumentationen framgår bl.a. att M.M:s inställning var att E.M. skulle vara kvar i familjehemmet och hon uppgav då att hon visste att E.M. hade det bra där. Vidare uppges i remissvaret att vården enligt LVU kvarstod i samråd med M.M. . Skälet till att vården, trots M.M:s positiva inställning, bedrevs med stöd av reglerna i LVU fram innan E.M. flyttade hem har inte kommit till klart uttryck i utredningen. Jag vill rent allmänt erinra nämnden om att den alltid måste överväga om vård som ges enligt LVU skall övergå till vård i frivillig form. Nämnden beslutade att vården av E.M. enligt LVU skulle upphöra och övergå till vård enligt socialtjänstlagen (1980:620), SoL. fattades beslut om att vården enligt SoL skulle upphöra då E.M. skulle flytta tillbaka till modern. När det gäller nämndens beslut om att vården skulle upphöra innefattar det sådana bedömningar som JO regelmässigt inte uttalar sig om. Även om det i förevarande fall kan ifrågasättas på vilken grund nämnden fann skäl att tidsbegränsa beslutet om vård av E.M. med stöd av SoL har jag inte funnit anledning att uppehålla mig vid frågan. Jag finner dock skäl att uttala följande när det gäller den utredning som låg till grund för beslutet om familjehemsvårdens upphörande. Det framgår att M.M. var föremål för olika insatser från sida. Efter att hon tillsammans med S.M. fick sonen . synes socialförvaltningen inte ha erhållit några uppgifter som gav vid handen att M.M. missbrukade. Även om förvaltningen inte hade anled-ning att misstänka att något missbruk förekom, synes det ha funnits vissa frågetecken rörande M.M:s förmåga att ta hand om dottern. Härvid bör t.ex. framhållas att sonen M:s förhållanden i hemmet hade utretts respektive 1998 av i kommun. Vidare hade i kommun en pågående utredning angående M:s hemförhållanden då E.M. flyttade dit. Den utredning som i kommun inledde var föranledd av uppgifter som lämnats av polisen. Av dessa framgick att M.M. hade påträffats sovande i en bil tillsammans med M. som skrek och var förtvivlad. inkom uppgifter om att M.M. hade försökt att inhandla narkotikaklassade preparat med ett förfalskat recept samt att hon och maken var misstänkta för ett inbrott . S.M. uppgavs ha huvudansvaret för M:s skötsel och uppfostran och M.M. ansågs ha behov av ett fortsatt regel-bundet stöd från den psykiatriska öppenvården. Det hade dock inte framkommit några uppgifter om att M. for illa och utredningen av-slutades därför med förslag på stödinsatser i form av barnomsorg och kontaktfamilj för M. När denna utredning avslutades hade familjen flyttat från till . i kommun inledde sin utredning avseende M. . Denna utredning föranleddes av att M.M. hade kommit in akut med ambulans till lasarettet och hon uttryckte oro för sin son. Det inkom därefter en anmälan från social-förvalt-ningen i . Förvaltningen hade kontaktats av en advokat som hade observerat en kvinna - M.M. - i ett tingshus. Kvinnan hade haft med sig ett barn som kallade henne för mamma. Advoka-ten bedömde att kvinnan varit kraftigt påverkad av något och inte kapabel att ta hand om barnet. I socialnämndens utredning anfördes dock bl.a. att makarna . levde drogfria vilket de styrkte genom deltagande i ett projekt för före detta missbrukare. De bedömdes emellertid vara i behov av stöd för att bibehålla sin drogfrihet. ansågs ha behov av plats inom barnomsorgen och familjens begränsade nätverk gjorde att det även ansågs före-ligga ett behov av kontaktfamilj för sonen som en avlastning för föräldrarna. Det framkom inga uppgifter som gav anledning till oro för M:s omvårdnad och utred-ningen avslutades med de föreslagna stödåtgärderna. De redovisade förhållandena berördes i den utredning som låg till grund för i kommun beslut att vården av E.M. enligt LVU skulle upphöra. I utredningen anfördes bl.a. följande. Efter M:s födelse har i gjort två utredningar. Det har inte framkommit några misstankar om missbruk. Det finns heller ingen oro för hur M. mår och vårdas i hemmet. Familjen har däremot behov av kontaktfamilj eftersom de har ett begränsat nätverk. och S.M. till . De tyckte att i inte kunde ge dem vad de behövde. De fick avslag på ekonomisk ansökan vilket gjorde att deras ekonomi blev kaotisk. De fick veta att hade ett bra uppbyggt nätverk kring missbruk så de flyttade dit. kommun har kontakt med familjen och det pågår en utredning eftersom M.M. kom in till lasarettet i sockerkoma och var nästan döende. Vid telefonsamtal uppger social-sekreteraren , kommun, att han uppfattar M.M. mer stabil . Det går lätt att prata med henne och hon tar initiativ i samtalen. Eftersom hon har brännskador, giftstruma, socker och en psykisk bit att bearbeta föreslår de sjukbidrag för henne. När M.M. låg på lasarettet togs prov på S.M. och han visade då på opiater. har han varit drogfri. Det ligger i sakens natur att ett beslut i ett ärende angående vård enligt LVU måste bygga på en fullständig utredning. Enligt min mening finns det flera frågetecken rörande den utredning som låg till grund för nämndens beslut om vårdens upphörande. Jag vill då särskilt framhålla att det i utredningen fanns få uppgifter som beskrev familjens aktuella situation rörande t.ex. boendeförhållanden och sysselsättning. Mot bakgrund av att umgänget mellan E.M. och modern hade varit relativt begränsat borde det vidare närmare ha belysts hur umgänget hade fungerat, framför allt , och hur för-hållandet mellan mor och dotter hade utvecklats. I utredningen finns inte heller någon uppgift rörande förhållandet mellan M.M:s man S.M. och E.M. Rent allmänt kan sägas att det på grundval av enbart själva utredningen måste ha varit svårt för nämnden att bilda sig en uppfattning rörande de omständigheter som familjen levde under och familjens förmåga att ge E.M. en uppväxt under goda och trygga förhållanden. Nämndens förberedelser inför hemflyttningen Vård i familjehem med stöd av LVU eller SoL bygger på att den unge skall flytta tillbaka till föräldrarna när förhållandena är sådana att behov av vård utanför hemmet inte längre föreligger. är det därför viktigt att det finns en nära och god kontakt mellan föräldrarna och barnet för att barnet skall kunna utvecklas väl i familje-hemmet och kunna åter-för-en-as med sina föräldrar. Att skilja ett barn från dess föräldrar innebär som regel påfrestningar för barnet även om förhållandena i hemmet har varit sådana att vård enligt LVU har blivit aktuell. Vid hemflyttning utsätts barnet för en ny separation. Om barnet har bott i familjehemmet kan den bli svår. Enligt 21 § LVU skall social-nämnden därför noga förbereda den unges återförening med den eller dem som har vårdnaden om honom. Nämnden skall därvid hjälpa barnet och familjehems-föräldrarna samt barnets föräldrar inför hemkomsten. En återförening behöver förberedas på ett aktivt och insiktsfullt sätt. Arten och omfattningen av förberedelserna samt den tid som erfordras blir beroende av omständigheterna i det enskilda fallet. skall förberedas kommer ofta till uttryck i en vårdplan. Det är socialnämnden som har ansvaret för planeringen och den bör göras i samråd med alla inblandade. Med den utgångspunkten att det i förevarande fall inte längre behövdes vård enligt LVU kan man diskutera om E.M:s hemflyttning var i överensstämmelse med hennes bästa. Eftersom nämnden ansåg att vården enligt LVU skulle upphöra hade nämnden dock små möjligheter att förhindra en återflyttning. De frågor som kan uppkomma i en sådan situation har behandlats av i dess betänkande Omhändertagen - Samhällets ansvar för utsatta barn och ungdomar (SOU 2000:77). Jag kan rent allmänt hänvisa till betänkandet och då särskilt s. 146 f. När det gäller E.M. hade kontakten mellan henne och modern varit mycket begränsad . Kontakterna hade inskränkt sig till att de träffats vid några enstaka tillfällen. togs dock initiativ till en tätare kontakt. Försöken att få till stånd en god relation mellan dem blev än mer tydliga då en konkret diskussion rörande E.M:s hemflyttning började föras. upprättade socialförvaltningen en arbets- och umgänges-plan rörande E.M. Av denna framgår att målet var att E.M. skulle känna trygghet i att få behålla båda sina familjer. Hon skulle inte behöva välja eller välja bort någon. När det gäller umgänget föreslogs umgänge samt att familjehemmet och M.M:s familj i samråd skulle besluta om hur umgänget över julen skulle se ut. Enligt denna planering skulle en umgängesplan för våren göras upp på samma sätt och varje umgängestillfälle skulle utvärderas. Av en journalanteckning framgår att planeringen var att utöka umgänget och under förutsättning att det fungerade skulle E.M. kunna flytta hem . Dokumentationen när det gäller umgänget är knapp-händig och det är svårt att få någon uppfattning om hur umgängestillfällena avlöpte. Det uppges i remissvaret att umgängesplanen som gjordes upp hade fungerat tillfredsställande. Det ges ingen närmare förklaring till vad som avses med detta. Så sent som hade E.M., enligt vad som framgår av journalanteckningar, förklarat mycket bestämt att hon inte ville flytta till modern. Vidare är det oklart huruvida det planerade umgängestillfället genomfördes. Umgänget synes för övrigt till övervägande del ha skett i och inte i där M.M. var bosatt. Enligt remissvaret har i de flesta fall även någon från varit med vid umgängestillfällena. I den utredning som låg till grund för nämndens beslut anfördes bl.a. följande angående umgänget och E.M:s situation. E.M. har haft umgänge med sin mor. Umgängesplanen kunde inte göras eftersom familjehemmet uteblev. var E.M. i hos M.M. har det varit umgänge och E.M. har varit och hälsat i . Det har gått bra. Både M.M. och familjehemmet säger att det har gått bra. E.M. är nu inne i en svår lojalitetskonflikt. Hon har börjat ljuga mycket för att vara alla till lags. Av visst intresse i detta sammanhang är de uppgifter som M.M. lämnade i samband med den utredning som i kommun utförde 21 februari 2000. I den utredningen uppgavs bl.a. följande. Redan vid det första mötet med M.M. och S.M. framför de sin besvikelse gällande inskolningen av E.M. vid hemplaceringen. M.M. berättar att E.M:s hemflytt föregicks av att skolan anmälde att E.M. blivit slagen i familjehem Efter den händelsen skulle E.M. omplaceras eller återplaceras till M.M. och S.M. Det var inte M.M. som begärde att få hem E.M. Enligt M.M. har hon och E.M. träffats ca 30 gånger E.M. varit placerad hos familjen . De visste om åter-placeringen , men fick ingen inskolning. M.M. och S.M. begärde att "få komma någonstans där de kunde bli en fungerande familj. De kände ju inte varandra", säger (Enligt telefonsamtal , med socialsekreterare i , skedde ingen prövotid vid överlämnandet av E.M. till den biologiska mamman). M.M. och S.M. fick inga uppgifter om vilka barnsjukdomar E.M. hade haft, hennes skonummer, vilken storlek på kläder o.d. Det kan vara svårt att i efterhand dra alltför säkra slutsatser av de uppgifter som M.M. lämnade. Klart är dock att umgänget varit begränsat och man kan på goda grunder anta att M.M. och E.M. inte hade hunnit utveckla någon mer omfattande och djupgående relation. I detta sammanhang vill jag erinra om de brister jag har påtalat i den utredning som låg till grund för nämndens beslut om att vården enligt LVU och SoL skulle upphöra samt att E.M. skulle flytta hem. En naturlig del i planeringen av en återförening av barn och förälder är ett eller flera på lämpligt sätt arrangerade och framgångsrikt genomförda besök av barnet i föräldrahemmet. I förevarande fall synes socialnämnden inte ha gjort något hembesök hos M.M. efter det att arbets- och umgängesplanen upprättades . Härutöver kan tilläggas att socialnämnden, såvitt utredningen ger vid handen, inte heller hade haft kontakt med E.M:s nya skola. Som regel måste även en sådan kontakt anses utgöra en naturlig del när en återförening är nära förestående. Det finns även skäl att ifrågasätta av vilken anledning den ursprungliga planeringen enligt den upprättade arbets- och umgängesplanen frångicks. Nämnden har i sitt yttrande delvis lagt ansvaret på M.M. för att hemflytt-ningen skedde förhållandevis plötsligt. Den ursprungliga planeringen synes ha varit att E.M. skulle flytta hem . Nämnden har dock gjort gällande att M.M. krävde att E.M. skulle flytta hem redan till . Jag vill med anledning härav påpeka att det är socialnämnden som har ansvaret för planeringen inför flyttningen. Om omständigheterna är sådana att den unge skulle ta skada av att flytta hem innan tillräckliga förberedelser hunnit vidtas vill jag erinra om den möjlighet som nämnden har att enligt 24 § LVU besluta om flyttningsförbud. Därigenom skapas utrymme för att i lugn och ro förbereda alla berörda på en hemflyttning, och man undviker därigenom att skada barnet genom att det alltför hastigt tvingas flytta till en förälder med vilken kontakten av olika skäl varit begränsad . Sammantaget ger utredningen vid handen att nämnden allvarligt åsidosatt sina åligganden att förbereda återföreningen mellan E.M. och M.M. Stöd och uppföljning efter hemflyttningen Jag har i det föregående pekat på brister när det gäller den utredning som låg till grund för nämndens beslut om LVU-vårdens och familjehemsplaceringens upphörande samt de förberedelser som vidtogs inför att E.M. skulle flytta hem. Detta får även betydelse för nämndens ställningstagande till behovet av insatser för att ge framför allt E.M., men även föräldrarna och familjehemmet, stöd i samband med hemflyttningen. har i sitt remissvar uppgett att handläggarna hade kontakt med socialförvaltningen i kommun och att förvaltningarnas gemensamma bedömning var att familjen behövde stöd i form av hemterapeut och kontakt-familj. Nämnden uppger även att kommun skall ha lovat att tillgodose detta behov. Enligt 2 kap. 1 § SoL svarar varje kommun för inom sitt område. Kommunen har enligt 2 kap. 2 § SoL det yttersta ansvaret för att enskilda som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Av 16 kap. 1 § SoL följer att ett ärende som avser vård eller någon annan åtgärd beträffande en enskild person kan flyttas över till en annan socialnämnd, om denna nämnd samtycker till det. Bestämmelserna i 2 kap. 1 och 2 §§ SoL innebär att socialnämnden i den kommun där den enskilde befinner sig när ett hjälpbehov uppkommer är behörig och skyldig att vidta erforderliga åtgärder. Denna behörighet får anses bestå så länge hjälpbehovet föreligger, oavsett om den hjälpbehövande finns kvar i kommunen eller inte (se bl.a. RÅ 1980 ref. 50 och RÅ 1991 ref. 89). Den utredning som i kommun bedrev avsåg vilket stöd familjen som helhet var i behov av, främst med hänsyn till M:s situation. Ansvaret för att E.M. efter hem-flyttningen fick det stöd som hon för sin del kunde behöva har inledningsvis åvilat i kommun. Journalanteck-ningarna eller dokumentation-en i övrigt ger inte något stöd för att i kommun hade åtagit sig att svara för att bistå E.M. med de särskilda insatser som kunde vara motiverade i anledning av hemflyttningen, t.ex. vad gäller kontakterna med familjehemmet. i kommun borde ha utrett vilket behov av stöd E.M. därvid kunde ha och sett till att hon fick den hjälp som hon behövde. Ärendet borde inte ha avslutats innan detta var klarlagt. i kommun handläggning av det aktuella ärendet i kommun inledde en utredning med anledning av att M.M. kom in akut med ambulans till lasarettet och uttryckte hon oro för sin son. arbetsutskott beslutade att förlänga utredningstiden. Skälet till förlängningen var att utredarna hade fått kännedom om att E.M., som varit familjehemsplacerad , skulle flytta hem till modern och hennes familj. Såvitt har framkommit överlämnade i kommun inte något ärende angående E.M. till i kommun. i kommun inledde inte heller för egen del någon utredning som avsåg E.M:s förhållanden och eventuella behov av stöd med anledning av uppgiften om att hon skulle återförenas med M.M. Det har dock förekommit kontakter med social-förvaltningen i kommun och den information som därvid erhållits angående E.M. har haft betydelse för nämndens bedömning av behovet av stöd till familjen som sådan. Själv-fallet borde den diskus sion som förts med i kommun ha dokumenterats i det sammanhanget. Ansvaret för att tillgodose E.M:s särskilda behov av stöd i samband med hemflyttningen har i första hand åvilat i kommun.