frsrdg · GR04JO1 · 2004-01-01 00:00:00 — Enligt 16 § förvaltningslagen har en part rätt att ta del av det som har tillförts ett ärende, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. nom denna bestämmelse om parts rätt till insyn i utredningsmaterialet tillförsäkras parten tillgång till handlingarna i sitt ärende. Parten kan härigenom bevaka sina intressen och också kontrollera hur myndigheten handlägger ärendet. Rätten till partsinsyn är dock inte obegränsad. När det gäller sekretess hänvisar 16 § förvaltningslagen till 14 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100). Enligt sist-nämnda lagrum är huvudregeln att sekretess inte hindrar att en part får del av sådant material för vilket sekretess gäller. Handlingarna eller annat material får emellertid inte lämnas ut, i den mån det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i ärendet inte röjs. I sådant fall skall myndigheten på annat sätt lämna parten upplysning om vad materialet innehåller, i den mån det behövs för att han skall kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som sekretessen skall skydda. En bestämmelse om sekretess inom högskoleområdet finns i 7 kap. 27 § sekretess-lagen. Paragrafen behandlar sekretess i ärende om av-skiljande av studerande från högskoleutbildning och har således inte någon betydelse vid disciplinnämndens handläggning av ärenden rörande varning eller avstängning. Någon annan be-stämmelse om sekretess inom högskoleområdet som möjliggör en begränsning av partsinsynen i sådana disciplinärenden finns inte heller. Som framgår av 16 § förvaltningslagen förutsätter rätten till insyn enligt be-stämmelsen att ärendet avser myndighetsutövning. Det torde stå klart att ett ärende rörande disciplinära åtgärder utgör myndighetsutövning. En part kan därför med stöd av 16 § för-valtningslagen åberopa en rätt att hos disciplinnämnden få ta del av det material som kommer fram under handläggningen av disciplinärendet. Bestämmelsen förutsätter dock att parten själv begär att få ta del av det material som har tillförts ärendet. Den rätt till insyn som kommit till uttryck i förvaltnings-lagen talar för att stu--denten bör beredas tillfälle att närvara då förhör vid nämnden äger rum med andra personer. Enligt min mening ligger det närmast i sakens natur att studenten som huvudregel skall tillåtas närvara vid sådana förhör och på så sätt ges möjlig-het att bemöta de påståenden som görs. Utöver hänsynen till studentens rättssäkerhet är ett sådant för-hållningssätt praktiskt, eftersom disciplinnämnden då inför sitt beslut inte i särskild ordning behöver informera studenten om de uppgifter som tillförts ärendet genom förhören. Om studenten inte är närvarande när nämnden hör annan är nämnden nämligen skyldig att före avgörandet av ärendet kommunicera gjorda anteckningar över vad som framkommit vid förhören i enlighet med vad som stadgas i 17 § för-valtningslagen. En part skall enligt detta lagrum underrättas om vad som tillförts ärendet av någon annan och dessutom ges tillfälle att yttra sig över detta. Kommunikation kan dock underlåtas enligt 17 § 1 för-valtningslagen om av-görandet inte går parten emot, om uppgifterna saknar betydelse eller om åtgärder-na av någon annan anledning är uppenbart obehövliga. I ifrågavarande ärende har disciplinnämnden fullgjort sin skyldighet att anteckna förhören (se 15 § förvaltningslagen) genom att protokoll förts vid nämndens båda sammanträden den 10 no-vember 1999 respektive den Det första protokollet - som innehöll ett beslut om att bordlägga ärendet - översändes till F.K. Protokollet innehöll bl.a. en kort redogörelse över vad pre-fekten och studierektorn uttalat inför nämnden utöver vad de angivit i anmälan. Under det andra sammanträdet hölls förhör med en student som befann sig i skrivsalen under den aktuella tentamen och två skrivningsvakter. Protokollet från det sammanträdet innehåller dessa personers utsagor inför disciplinnämnden. Protokollet innehöll även beslutet om avstäng-ning jämte en överklagande-hänvisning. Såvitt framgår av min utredning har F.K. inte begärt att få närvara vid förhören. Det saknas därför anledning att kritisera nämnden inte berett F.K. tillfälle att övervara förhören. Vad gäller förhören med prefekten och studierektorn tycks F.K. ha fått del av "utskrifterna" av dessa innan nämnden fattade sitt beslut om avstängning. Hon tycks däremot inte ha upplysts om sin rätt att bemöta uppgifterna. Det kan även konstateras att F.K. fick del av anteck-ningarna från de förhör som hölls vid nämndens andra sammanträde först i samband med att hon delgavs nämndens beslut. har i sitt remissvar angivit att det ytterst sällan förekommer att något framkommer vid disciplinnämndens sammanträden som enligt förvaltnings-lagen måste kommuniceras med studenterna. Nämnden har uppenbarligen ansett att kommunikation inte har varit nödvändig i F.K:s ärende. Det kan enligt min mening ifrågasättas om situationen var sådan att undantagsregeln i 17 § 1 förvaltningslagen var tillämplig. För att så skall vara fallet krävs att kommunikationsåtgärderna är uppenbart obehövliga. Huruvida förutsättningar förelåg för att tillämpa undantagsregeln från kommunikationsplikten är dock en sådan bedömningsfråga som JO är återhållsam med att anlägga synpunkter på. Jag vill därför inte kritisera nämnden har handlagt ärendet. Jag anser det sammanfatt-nings-vis vara av största vikt att den student som berörs av ett disciplinärende som huvudregel ges tillfälle att - om han eller hon så önskar - närvara vid de muntliga förhör som hålls av disciplinnämnden. Jag noterar där-för med tillfreds-ställelse att vid numera infört en sådan ordning. i övrigt har anfört föranleder inga uttalanden från min sida. Fråga om Manillaskolan, , kunnat stänga skolan för personalens studie- och planeringsdagar utan att erbjuda eleverna alternativ omsorg, särskilt mot bakgrund av att den tillfälliga omsorgen måste uppfylla särskilda krav med avseende på personalens kompetens (Dnr 3870-2001) I en anmälan till JO framförde , såsom företrädare för Döva, hörselskadade och språkstörda barn i östra (DHB Östra), klagomål angående att Manillaskolans fritidshem skulle vara stängt på grund av studie- och planeringsdagar för personalen. Han anförde bl.a. följande. Manillaskolan är en del av () och bedriver grundskoleutbildning för de elever i , och som har teckenspråk som första språk. I anslutning till Manillaskolan bedriver SPM fritidshemsverksamhet på fritidshemmet /Lilla Eken. Varje barns hemkommun skriver avtal med SPM så att barnen får tillgång till ett fritidshem med teckenspråk. Hemkommunerna kan inte erbjuda det. På Eken/Lilla Eken gick det för anmälan cirka 50-70 barn från hela . Fritidshemsverksamheten för Manillaskolans elever måste bedrivas av teckenspråkig personal för att vara meningsfull. erhöll föräldrar till barn som gick på Manillaskolans fritidshem ett brev, daterat , som gällde bl.a. stängning av fritidshemmet. Av brevet framgick att fritidshemmet skulle vara stängt och att orsaken till stängningen var för SPM gemensamma planeringsdagar. I brevet stod inget om alternativ omsorg. I brevet påstods också felaktigt att berörda föräldrar tidigare hade informerats om stängningen. Fritidshemmet hade även tidigare samma termin, , varit stängt utan att alternativ omsorg erbjudits. DHB Östra ansåg att det inte var rimligt att fritidshemmet var stängt under en termin och önskade att JO skulle ta ställning till följande frågor. Hur många dagar är det rimligt att fritidshemmet är stängt per termin? Hur många dagar är det rimligt att fritidshemmet är stängt per termin utan att alternativ omsorg erbjuds? Vilken rätt till ersättning har föräldrar för anordnande av omsorg på egen bekostnad om SPM har rätt att stänga fritidshemmet utan att erbjuda alternativ omsorg? Styrelsen för SPM anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad som framförts i anmälan till JO. Som remissvar lämnades ett av Bååth, generaldirektör för , och , rektor för Manillaskolan, undertecknat yttrande. I yttrandet anfördes följande. Manillaskolan som tillhör , övertog genom avtal verksamheten för fritidshem och förskoleklass för döva och hörselskadade . Vi beklagar givetvis om inte föräldrar enligt beslut , fått information om att fritidshemmet skulle stänga för gemensamma utbildningsdagar i . Deltagandet bedömdes som särskilt angeläget eftersom det var ett unikt tillfälle att möta, inte enbart de nya kollegorna på Manillaskolan, utan personal från hela myndigheten, vid ett och samma tillfälle. Manillaskolans fritidshem strävar efter att få hög kvalitet i verksamheten. Detta betyder självklart att kompetensutveckling och gemensam planering med skolan för fritidshemmets personal måste finnas. Manillaskolan försöker att i första hand bedriva kompetensutveckling och för personalen på fritidshemmet. Det är ändå viktigt att de har möjlighet att deltaga i skolans pedagogiska dagar. Pedagogiska dagar har skolan en gång , och deltager endast en eller två personer från fritidshemmet. Fritidshemmet är öppet . Fritidshemmet har därutöver behov av att stänga per läsår: för gemensam planering och kompetensutveckling samt för utvärdering, allt i syfte att bevara och förstärka kvaliteten i verksamheten. I föräldrarådet vid har diskussioner förts om skolan kan få hjälp från DUKIS ungdomsgård . DUKIS har efter förfrågan från Manillaskolan meddelat att de har möjlighet att ställa upp med viss personal vilket innebär att vi räknar med att en av dessa ska fritidshemmet kunna hållas öppet. Däremot är det inte alltid enkelt att få personal från dem på grund av semestrar. Jämfört med kommunala fritidshems stängningar i är antalet stängningsdagar (2 st.) som Manillaskolan planerar att tillämpa, enligt vår mening, inte anmärkningsvärt många. Fritidsbarnen har behov av teckenspråkig personal och Manillaskolan har stora svårigheter att rekrytera teckenspråkig kompetent personal. Att ge eleverna ett alternativ som skulle innebära en placering vid ett fritidshem för hörande barn på skulle enligt vår synpunkt inte vara rätt mot barnen. Med ovanstående som bakgrund anser sammanfattningsvis följande: Fritidshemmets personal kommer att behöva utnyttja per läsår för kompetensutveckling och planering. Manillaskolan försöker att ordna annan personal en av de så att fritidshemmet kan vara öppet. kan inte ge föräldrar ersättning för anordnande av annan omsorg. I beslut anförde JO följande. Varje kommun svarar enligt 2 a kap. 1 § skollagen (1985:1100) för att barn som är bosatta i och stadigvarande vistas i kommunen erbjuds förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Förskoleverksamheten, som avser barn som inte går i skolan, bedrivs i form av förskola, familjedaghem och kompletterande förskoleverksamhet (öppen förskola). Skolbarnsomsorgen, som avser barn t.o.m. ålder som går i skolan, bedrivs i form av fri tidshem och familjedaghem. För barn mellan tio och kan skolbarnsomsorgen även bedrivas i form av öppen fritidsverksamhet (2 a kap. 2 § skollagen). Förskoleverksamhetens uppgift är att genom pedagogisk verksamhet erbjuda barn fostran och omvårdnad. Skolbarnsomsorgens uppgift är att komplettera skolan samt erbjuda barn en meningsfull fritid och stöd i utvecklingen. Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg skall enligt 2 a kap. 6 § skollagen tillhandahållas i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. Förskoleverksamheten skall enligt huvudregeln tillhandahållas barn som fyllt . Det föreligger således en ovillkorlig skyldighet för en kommun att anvisa vissa barn plats inom förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Denna skyldighet svarar mot en rätt för den enskilde att - under vissa förutsättningar - erhålla plats inom förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Tas denna rätt i anspråk ankommer det på kommunen att bereda barnet omsorg i enlighet med ovan redovisade bestämmelser i 2 a kap. skollagen. Stadgandet i 2 a kap. 6 § skollagen infördes ursprungligen i dåvarande 14 a § socialtjänstlagen (1980:620). I förarbetena till denna lagreglering (prop. 1993/94:11 s. 33) anfördes bl.a. följande. Jag anser vidare att förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i första hand bör tillhandahållas i sådan omfattning att föräldrarna kan sköta sina arbeten eller studier. Öppethållande m.m. bör i möjligaste mån anpassas till föräldrarnas arbetstider. Det får emellertid i viss mån accepteras att verksamheten kan hållas stängd enstaka dagar för personalplanering och liknande ändamål. I allmänhet bör dock sådana problem kunna lösas utan att verksamheten behöver stängas (JO:s kursivering). Kommunen måste också hålla en beredskap med vikarier så att inte verksamheten annat än i rena undantagsfall behöver stängas på grund av sjukdom hos personalen. I sammanhanget kan också nämnas rättsfallet RÅ 1992 ref. 31 som bl.a. rörde frågan om en socialnämnds beslut att stänga barnomsorgsverksamheten per termin för personalutbildning stred mot socialtjänstlagen (1980:620). Regeringsrätten anförde bl.a. följande. När det gäller organisationen av den kommunala barnomsorgen ankommer det på kommunen att fatta beslut. Varken i socialtjänstlagen eller annan författning finns bestämmelser om i vilken omfattning den kommunala barnomsorgen skall hållas öppen för barnen. Det är således kommunen som har att besluta om öppethållande för förskolan och fritidshemmen (se prop. 1984/85:209 s. 16). På grund av det anförda finner regeringsrätten att det klandrade beslutet att stänga barnomsorgsverksamheten per termin inte strider mot socialtjänstlagen. 2 § specialskoleförordningen (1995:401) framgår att är den styrelse för specialskolan som avses i 7 kap. 5 § skollagen. I 1 kap. 3 § specialskoleförordningen stadgas att specialskolan skall ha fem skolenheter med regionala upptagningsenheter (regionskolor) och en skolenhet för elever från hela landet (riksskola). Regionskolorna är avsedda för döva eller hörselskadade elever som inte behöver utbildning med särskilda insatser vid riksskolan. Manillaskolan i är en av regionskolorna och har , och som upptagningsområde (1 kap. 6 och 7 §§ specialskoleförordningen). Av 1 kap. 4 § samma förordning framgår att SPM får, efter avtal med en kommun, fullgöra kommunens uppgifter inom förskoleklassen och fritidshemsverksamheten. Frågan om stängning av förskola och fritidshem på grund av fortbildning av personal har tidigare behandlats av JO, se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 1980/81 s. 308 och 1992/93 s. 284. I det första ärendet var frågan om gällande lag medgav att en kommun - utan samtycke av berörda föräldrar och utan att erbjuda alternativ omsorg - stängde förskola och fritidshem för att låta personalen delta i utbildning. JO fann att det inte kunde anses förenligt med grunderna för gällande lag att man stängde förskola och fritidshem på det sätt som skett. I det andra fallet skulle en kommun stänga ett fritidshem på grund av personalens planeringsdagar inför kommande termin. Efter remiss till vederbörande myndighet framkom att de barn som var inskrivna i den aktuella verksamheten skulle erbjudas alternativ omsorg vid närliggande verksamhet under planeringsdagarna. Med beaktande av detta fann JO inte anledning att kritisera socialnämnden i fråga. JO har behandlat förevarande frågeställning även efter det att den aktuella regleringen flyttades från socialtjänstlagen till skollagen (JO:s dnr 490-2000, beslut ). har klagat på att fritidshemmet vid stängts för personalens studie- och planeringsdagar under en termin (två omgångar om vardera ) utan att alternativ omsorg tillhandahållits. I remissvaret har anförts bl.a. följande. Manillaskolan försöker att i första hand bedriva kompetensutveckling och för personalen på fritidshemmet. Skolan har också pedagogiska dagar en gång . deltar endast en eller två personer från fritidshemmet, och fritidshemmet är då öppet. Därutöver har personalen vid fritidshem behov av att utnyttja per läsår för kompetensutveckling och planering. Manillaskolan kan ordna alternativ omsorg en av genom ungdomsgården DUKIS (drivs av föreningen ungdomsråd; JO:s anm.). När det gäller återstående kan emellertid inte något alternativ tillhandahållas. Såsom JO har uttalat är det rimligt att viss arbetstid avsätts för fortbildning av personal som arbetar inom förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. I första hand bör det eftersträvas att fortbildningen förläggs på sådant sätt att inte hela verksamheten behöver stängas. Det måste dock accepteras att verksamheten hålls stängd enstaka dagar för planerings- och utbildningsdagar. I fall där förskola eller fritidshem stängts har JO ansett att det inte funnits anledning att kritisera kommuner om alternativ omsorg erbjudits och denna motsvarat de berättigade krav på god omsorg som föräldrar och barn har rätt att ställa. Ifrågavarande fritidshem hör till Manillaskolan, som är en av SPM:s fem regionskolor för döva eller hörselskadade barn. Som framgår av vad som ovan anförts får SPM, efter avtal med en kommun, fullgöra kommunens uppgifter inom bl.a. fritidshemsverksamheten (1 kap. 4 § specialskoleförordningen). Den fråga som inställer sig är om det här går att uppställa samma krav på att alternativ skolbarnsomsorg skall erbjudas som när det gäller omsorgsverksamhet. Enligt min mening måste huvudprincipen vara att det inte görs någon åtskillnad på vad som i berört hänseende gäller för tillhandahållande av skolbarnsomsorg. Det kan dock inte helt bortses från att de praktiska svårigheterna att anordna alternativ omsorg av god kvalitet gör sig starkare gällande ju mer specialiserad inriktning omsorgsverksamheten har. Detta talar för att det finns särskilt starka skäl att undvika en stängning av sådan verksamhet. Detta måste emellertid i sin tur, för att uppnå och bibehålla en god kvalitet i omsorgen, vägas mot personalens behov av kompetensutveckling och fortbildning. De barn som är inskrivna på Manillaskolans fritidshem är döva eller hörselskadade. Detta medför att en annan tillfällig omsorg måste uppfylla särskilda krav - såsom att personalen behärskar teckenspråk - för att utgöra ett godtagbart alternativ. Det saknas skäl att ifrågasätta SPM:s uppgifter om de svårigheter som möter att ordna ett sådant alternativ. Förhållandena är här sådana att det får godtas att alternativ omsorg inte kan tillhandahållas i full utsträckning. Jag utgår dock från att skolledningen verkar för att begränsa det antal dagar som fritidshemmet hålls stängt och för att i övrigt minimera de olägenheter som en stängning innebär. Det är också självfallet viktigt att fortbildningsdagarna schemaläggs i mycket god tid och att berörda föräldrar utan dröjsmål informeras om vad som beslutats så att de kan planera för, eller inrätta sig efter, hur tillsynen ordnas de aktuella dagarna. Det kan i och för sig ifrågasättas om informationen lämnades i tillräckligt god tid när det gällde fritidshemmets stängning för studie- och planeringsdagar under /2002. Jag anser mig dock inte ha underlag för att uttala någon kritik i den delen. Såvitt framgår av anmälan var fritidshemmet inte stängt tre, utan under /2002. Detta har inte kommenterats i remissvaret. Jag har inte funnit anledning att vidta någon ytterligare utredningsåtgärd i anledning härav. Det ankommer inte på mig att ta ställning till frågan om rätt till ersättning avseende utlägg för kostnader för sådan omsorg som föräldrarna själva ordnar under tid då ett fritidshem är stängt. Med gjorda uttalanden avslutas ärendet. En teknisk nämnds handläggning av ett ärende rörande särskilt parkeringstillstånd för rörelsehindrade sedan ärendet visats åter till nämnden m.m. (Dnr 1729-2002) I en anmälan till JO klagade . på ett antal namngivna handläggare på tekniska förvaltningen i och ordföranden i tekniska nämnden i samma kommun. Klagomålen avsåg handläggningen av ett ärende rörande särskilt parkeringstillstånd för handikappade och ett påstående om notering av felaktiga uppgifter i ett färdtjänstärende samt utelämnande av uppgifter i ett beslut i ett färdtjänstärende. Handlingar i ärendet inhämtades från tekniska förvaltningen i och från i län. Muntliga upplysningar inhämtades från . Därefter upprättades följande promemoria . har i en anmälan till JO klagat på ett antal namngivna handläggare på tekniska förvaltningen i och ordföranden i tekniska nämnden i samma kommun. Klagomålen avser bl.a. handläggningen av ett ärende rörande särskilt parkeringstillstånd för rörelsehindrade. Från tekniska förvaltningen har inhämtats en kopia av akten i ärendet. Muntliga upplysningar har inhämtats från . En kopia av i län beslut i anledning av M.O:s överklagande (Dnr 126-37221-01) har också funnits tillgängligt. Härigenom har följande kommit fram. ansökte hos i om parkeringstillstånd för rörelsehindrade. Nämnden avslog hennes ansökan genom beslut . Efter att M.O. överklagat nämndens avgörande fann att det med hänsyn till vad som framkommit genom den medicinska utredningen i ärendet var styrkt att M.O. hade sådant rörelsehinder som förutsätts för parkeringstillstånd varför upphävde det överklagade beslutet och visade ärendet åter till handläggning. beslutade att utfärda ett parkeringstillstånd och anförde i samband härmed bl.a. följande. - - - har med stöd av de handlingar som tillhör ärendet bedömt att Du är berättigad parkeringstillstånd. Förvaltningen kvarstår vid sitt tidigare ställningstagande och har mot bakgrund härav för avsikt att komplettera utredningen i ärendet med ytterligare ett läkarutlåtande. Syftet är att klarlägga huruvida eller förvaltningen gjort en korrekt bedömning i ärendet. I avvaktan på att vi undersöker denna möjlighet och mot bakgrund av ställningstagande har parkeringstillstånd utfärdats för av , vilket bifogas. Tekniska förvaltningen anförde i en skrivelse till M.O. att en läkare i ett utlåtande ansett att förvaltningen gjort en riktig bedömning när ansökan om parkeringstillstånd avslogs . fördes att M.O:s nuvarande tillstånd skulle gå ut , och om hon önskade att ansöka på nytt så medskickades en blankett. ånyo om parkeringstillstånd för rörelsehindrade. avslog hennes ansökan . Efter M.O:s överklagande fann i beslut att hon hade ett sådant rörelsehinder som förutsätts för parkeringstillstånd och upphävde därför nämndens beslut och visade ärendet åter till handläggning. meddelade tekniska nämnden att den biföll M.O:s ansökan om parkeringstillstånd för rörelsehindrade. Av själva beslutet framgår inte för vilken tid tillståndet utfärdades, men av ett e-brev från förvaltningen till M.O. framgår att parkeringstillståndet har en giltighetstid . överklagade tekniska nämnden beslut till och yrkade att M.O:s ansökan om parkeringstillstånd skulle avslås (dnr TR10 2002:10902). bör anmodas att yttra sig över handläggningen av M.O:s ansökan om parkeringstillstånd sedan ärendet visats åter till tekniska nämnden. Yttrandet bör särskilt avse frågan varför nämnden i den fortsatta handläggningen frångått överinstansens ställningstagande. Anmälan remitterades därefter till i för yttrande i enlighet med promemorian. åberopade som sitt remissvar ett yttrande . I yttrandet anförs bl.a. följande. Prövning av ansökan om särskilt parkeringstillstånd för rörelsehindrade görs utifrån vad den sökande anfört i sin ansökan, vad som framkommer vid det personliga sammanträffandet samt utifrån handläggarens eventuella personliga kännedom om sökanden. Ärendet kompletteras med läkarintyg vid behov. I förevarande fall kunde handläggaren vid det personliga sammanträffandet konstatera att sökanden hade en måttlig rörelsenedsättning. Handläggaren införskaffade även information om sökanden genom en färdtjänstutredning rörande denna som handläggs inom samma sektion. Vid den samlade bedömningen av sökandens rörelsehinder framgick det att omfattningen av rörelsenedsättningen inte motiverade ett parkeringstillstånd, varför ansökan avslogs. Sedan sökanden överklagat beslutet infordrade handläggare ett läkarutlåtande i ärendet, med stöd av vilket prövade överklagandet. Dvs utan att ha träffat sökanden.