frsrdg · GR04RB1 · 2004-01-01 00:00:00 — Mot den bakgrunden är det viktigt med god kontroll och insyn i verksamhet. är en myndighet under . Efter allmänna val utser elva ledamöter i riksbanksfullmäktige, som återspeglar den politiska sammansättningen i . De sex ledamöterna i direktion väljs av riksbanksfullmäktige för mandatperioder . Normalt väljs en ledamot enligt ett rullande schema. Fullmäktiges roll i övrigt är främst att övervaka och kontrollera direktionens arbete. Riksbanksfullmäktiges ordförande och vice ordförande har närvaro- och yttranderätt vid direktionens sammanträden, men inte förslags- och beslutsrätt. rapportering om penningpolitiken till sker genom en skriftlig rapport . Då framträder också riksbankschefen inför finansutskott vid en offentlig utfrågning. Årsredovisningen lämnas till . Därutöver kan riksbankschefen eller enskilda direktionsledamöter inbjudas till finansutskottet i speciella frågor som intresserar utskottets ledamöter. har bland annat lönebildningen, den finansiella stabiliteten och bolag diskuterats vid dessa möten som genomförts på initiativ av såväl finansutskottet som ledning. står fri från partipolitik och gör egna och självständiga bedömningar om penningvärdets utveckling och finansiell stabilitet. fattar beslut som påverkar både den svenska ekonomiska utvecklingen i stort och enskilda människors ekonomi. Förändringar av reporäntan påverkar till exempel rörliga bostadsräntor tämligen omgående. För att och allmänheten ska kunna utöva kontroll har valt att vara långt mer öppen och tydlig med underlag för sina beslut än vad lagar och regler kräver. Väl utarbetade analytiska ramar och handlingsregler är ett sätt att öka tydligheten. Direktionen har exempelvis preciserat hur man tolkar prisstabilitetsmålet, vilket tidsperspektiv som penningpolitiken normalt baseras på och hur olika former av störningar hanteras. På motsvarande sätt finns utgångspunkterna för bankens analyser av den finansiella stabiliteten och under vilka förutsättningar som kan ge likviditetsstöd till banker beskrivet. Om allmänheten litar på att kan upprätthålla prisstabilitet ökar förutsättningarna för att inflationen ska förbli låg. Om finansmarknaderna har tilltro till och förstår grunderna för direktionens beslut blir utvecklingen på finansmarknaden lugn. Ett brett förtroende i samhället för att kan nå sina mål underlättar arbete. Öppenhet är viktigt för förtroendet. bedömningar publiceras i fyra inflationsrapporter och två rapporter om den finansiella stabiliteten. Där finns utförliga beskrivningar av bankens analyser och slutsatser. Rapporterna är underlag för direktionens beslut. De penningpolitiska besluten offentliggörs dagen efter direktionens sammanträde genom ett pressmeddelande. Vid ränteändringar eller andra viktiga händelser hålls presskonferenser, vilka numera även direktsänds på webbplats. offentliggörs protokollen från de penningpolitiska sammanträdena. Där framgår hur direktionen diskuterat och hur enskilda ledamöter röstat. Därutöver håller direktionsledamöterna ett stort antal offentliga anföranden där man ger sin syn på den ekonomiska utvecklingen. Genom sitt sätt att kommunicera är en av världens mest öppna centralbanker. driver även ett program för information till gymnasieelever och studerande på högskolor och universitet. Det innefattar seminarier för gymnasielärare, föreläsningar om penningpolitik och finansiell stabilitet samt studiematerial. I och valutapolitik publiceras ekonomiska uppsatser. Den bästa samlade informationskällan är webbplats . Där finns alla rapporter, anföranden och protokoll som publicerar och där kan man också kostnadsfritt beställa bankens olika publikationer. mål är ett fast penningvärde och ett säkert och effektivt betalningsväsende. Här beskrivs hur banken gör prognoser och analyser, hur beslut förbereds och vad som händer när besluten är fattade och uppgifter verkställs. Här beskrivs också hur kontanthanteringen går till i . Direktionen håller normalt åtta penningpolitiska sammanträden då man fattar beslut om reporäntan. Till dessa sammanträden tas ett penningpolitiskt underlag fram. presenteras samlade syn på utsikterna för inflationen i inflationsrapporten. Processen med att ta fram en inflationsrapport startar innan rapporten ska publiceras. Arbetet inleds på avdelningen för penningpolitik. Där tas först en policyrapport fram, som är ett internt dokument med avdelningens syn på de framtida inflationsutsikterna. Rapporten presenteras först för den penningpolitiska beredningsgruppen. Den består av chefstjänstemän och rådgivare till direktionen och leds av den direktionsledamot som har beredningsansvar för penningpolitiken. Därefter presenteras bedömningarna för direktionen och rapporten omarbetas till en inflationsrapport, som speglar direktionens uppfattning. Dagen innan inflationsrapporten publiceras samlas direktionen till ett penningpolitiskt sammanträde. Då redovisas de slutsatser för reporäntan som den penningpolitiska beredningsgruppen dragit av underlaget. Direktionen fastställer därefter inflationsrapporten och tar ställning till om reporäntan ska ändras eller inte. När inflationsprognosen tas fram görs en bedömning av den mest sannolika utvecklingen av faktorer som anses ha störst betydelse för prisutvecklingen: den aktuella inflationsutvecklingen och de finansiella förhållandena, såsom räntor, växelkurser, börs och småhuspriser den ekonomiska utvecklingen i För att tydliggöra konsekvenserna för penningpolitiken utgår analysen från antagandet att reporäntan hålls oförändrad . En bedömning görs också av riskerna av andra utvecklingsbanor än den mest sannolika. Vidare redovisas en bedömning där utgångspunkten är den ränta som de finansiella marknaderna väntar sig. I arbetet används både mindre, partiella modeller, och större, ekonometriska modeller. Öppen och tydlig kommunikation En viktig del av den penningpolitiska processen är att bankens analys och slutsatser presenteras på ett tydligt och pedagogiskt sätt för olika intressenter. Respekten för och tilltron till arbete bygger på att den tankeram som banken följer är klar, att angivna handlingsregler följs samt att kommunikationen är öppen och tydlig. Syftet med inflationsrapporten är därför inte bara att ta fram ett penningpolitiskt beslutsunderlag utan även att sprida kunskap om de bedömningar som gör till en bredare allmänhet. På så vis underlättar för utomstående att följa, förstå och utvärdera penningpolitiken. strävan är att inflationsrapportens prognoser och övriga analyser ska uppmuntra till diskussion om penningpolitiska frågor och därigenom leda till att underlaget för penningpolitiken förbättras. främsta penningpolitiska instrument är reporäntan. Den ändras i avsikt att påverka andra räntor i ekonomin och därmed den ekonomiska aktiviteten och inflationen. Hur effektivt en centralbank påverkar ränteläget beror inte bara på hur den sätter reporäntan utan också på hur de penningpolitiska beslutsfattarna uttrycker sina penningpolitiska avsikter i tal, inflationsrapporter, pressmeddelanden och penningpolitiska protokoll. kan dessutom påverka de ekonomiska förhållandena genom att göra valutainterventioner. Med det menas att köper och säljer utländsk valuta mot kronor på valutamarknaden för att påverka växelkursen. Valutainterventioner är dock ett medel som används med stor återhållsamhet. Beredskap för att göra valutainterventioner upprätthålls via valutareserven. styr marknadens kortaste ränta, den så kallade dagslåneräntan, genom olika finansiella instrument. Bankerna erbjuds att placera och låna till förutbestämda räntor , de så kallade in- och utlåningsräntorna. Dessa ligger 75 räntepunkter (0,) under och över reporäntan. Bankerna kan alltså alltid sätta in eller låna pengar i med en dags löptid till kända räntor. Därför finns det ingen anledning för dem att placera till en lägre ränta än vad de kan få i eller låna till en högre ränta än utlåningsränta. Med andra ord har det skapats ett golv och ett tak för marknadens dagslåneränta, den så kallade räntekorridoren. genomför den så kallade penningpolitiska repan. För att stabilisera dagslåneräntan genomför finjusteringar beroende på bankernas placerings- och lånebehov . Exemplet avser en reporänta på , vilket den var vid utgången av 2003. kontrollerar därigenom i praktiken marknadens dagslåneränta. De korta marknadsräntorna upp till ungefär påverkas starkt av den förväntade utvecklingen av dagslåneräntan, det vill säga reporänta. Räntor med längre löptid, exempelvis , påverkas även i hög grad av andra faktorer såsom förväntningar om framtida inflation och av ränteutvecklingen i omvärlden. Ett beslut om förändrad reporänta kommer som en överraskning på de finansiella marknaderna. Aktörerna försöker förutse vilka beslut som direktion kan komma att fatta, som det är uttalade avsikt att inte överraska. Klar och tydlig information om på vilka grunder de penningpolitiska besluten fattas gör det möjligt för marknadsaktörerna att i ljuset av ny information om till exempel konjunkturen bilda sig en egen uppfattning om hur penningpolitiken kommer att utformas. En följd av detta är att räntebildningen på de finansiella marknaderna ofta anpassats till en ändring av reporäntan redan innan ett sådant beslut fattats. Analysen av finansiell stabilitet All handel med varor och tjänster förutsätter att betalningar kan genomföras snabbt och effektivt. Det är därför samhällsekonomiskt mycket viktigt att betalningssystemet fungerar säkert och effektivt. analyserar och övervakar fortlöpande stabiliteten och effektiviteten i det finansiella systemet. Svenska kronor är landets lagliga betalningsmedel. är enligt lag ensam utgivare av sedlar och mynt i kronor. Distribution av sedlar och mynt till allmänheten sker framför allt via bankerna. Tryckning av sedlar, prägling av mynt samt distribution av sedlar och mynt till bankerna och Svensk kassaservice utförs av bolag eller på beställning från av fristående företag. övervakar att uppgifterna sköts på ett sätt som är effektivt och säkert för samhället. Merparten av betalningarna i den svenska ekonomin sker numera inte med kontanter, utan genom elektroniskt överförda kontobetalningar. operativa ansvar är i det avseendet begränsat till att hantera systemet för stora betalningar mellan bankerna, det så kallade RIX-systemet. övervakar stabiliteten och effektiviteten i det finansiella systemet i sin helhet. Syftet är att identifiera vad som skulle kunna leda till en kris som allvarligt hotar det finansiella systemet. har huvudansvar för övervakningen av de enskilda finansiella instituten. Bankernas centrala roll i ekonomin gör att en kris i banksystemet skulle kunna drabba betalningsväsendet och kreditgivningen på ett allvarligt sätt. En viktig del av övervakningsuppgift är därför att löpande bedöma riskerna i de större svenska bankerna. Bankerna har en samhällsekonomiskt viktig uppgift, bland annat som betalningsförmedlare. har banker inneboende stabilitetsproblem i sin verksamhet. Deras tillgångar, till exempel krediter till allmänheten, har längre bindningstid än skulderna som ofta består av inlåning eller lån från andra banker som är tillgängliga för insättarna eller med kort varsel. Problem i en bank kan sprida sig vidare till andra banker. Det kan bero på att de har skulder sinsemellan, att de har likartad verksamhet och därför kan drabbas av samma problem eller för att det finns misstankar om att det finns kopplingar mellan bankerna. Övervakningen av stabiliteten i det finansiella systemet ställer också krav på att den finansiella infrastrukturen övervakas. Det är de system som är centrala för att det svenska finansiella systemet ska fungera, till exempel , VPC och BGC. Brister i rutinerna eller i den tekniska utformningen kan leda till samhällsekonomisk ineffektivitet och systemkriser. Den finansiella stabiliteten kan hotas av många skäl. Bankernas låntagare kan agera på ett sådant sätt att det påverkar bankernas sårbarhet om de inte kan betala sina lån och därmed orsaka kreditförluster. Bankernas eget agerande kan också påverka stabiliteten i systemet om de fattar beslut som leder till förluster. Dessutom kan utformningen av olika delar av den finansiella infrastrukturen påverka bankernas förmåga att hantera störningar. analyserar därför bankernas viktigaste låntagarkategorier, bankkoncernerna, och den finansiella infrastrukturen. Svenska hushåll och företag är viktiga låntagargrupper och kan orsaka stora kreditförluster i bankerna. Bedömningar av hushållens och företagens betalningsförmåga och finansiella situation görs därför löpande. De stora bankkoncernerna analyseras från olika perspektiv. Lönsamhetens utveckling visar bankernas förmåga att skapa en buffert för framtida oväntade förluster. Analysen av bankernas kreditportföljer kan visa hur kreditförlusterna kommer att utvecklas de närmaste ett till två åren. Hur bankerna väljer att finansiera sig ger en bild av vilka likviditetsrisker de tar. Skuldsidan i bankernas balansräkningar analyseras därför också. Om problem i en enskild bank sprider sig vidare till andra aktörer i systemet via de åtaganden bankerna har gentemot varandra kan detta få omedelbara effekter på betalningssystemet. följer därför också i vilken utsträckning bankerna är exponerade mot varandra. viktigaste verktyg för att förhindra en systemkris är det inflytande utövar på de finansiella instituten och på andra myndigheter. En öppen dialog med finansiella institut, och andra myndigheter är ett viktigt medel i stabilitetsarbetet. Samarbete och informationsutbyte sker också regelbundet med de nordiska och baltiska centralbankerna, eftersom de svenska bankkoncernerna har en stor del av sin verksamhet i grannländerna. analys av systemstabiliteten publiceras i rapporten stabilitet. Rapporten innehåller också fördjupningar inom områden som är viktiga för effektiviteten och säkerheten i betalningsväsendet. Rapporten och dess slutsatser diskuteras med och bankerna samt är underlag för offentliga anföranden. Utöver den löpande övervakningen deltar även i arbetet med att utarbeta det regelverk som sätter ramar för de finansiella företagen. Regelverket för svenska finansiella institut beslutas av regeringen i samarbete med . påverkar utformningen genom att delta i olika internationella arbetsgrupper och genom remissvar som uttrycker bankens uppfattning. I övervakningsarbetet ingår även krishantering. Staten kan behöva agera för att hantera en kris om en sådan ändå skulle inträffa. har därför utarbetat en krisorganisation som ständigt hålls aktuell. För att undvika en systemkris kan också, om det finns synnerliga skäl, ge banker och kreditinstitut likviditetsstöd på särskilda villkor. Övervakningen och krishanteringen är intimt förknippade med varandra eftersom den löpande övervakningen är en förutsättning för att kunna bedöma om stöd bör ges. ska enligt lag främja ett säkert och effektivt betalningsväsende och svara för landets försörjning av sedlar och mynt. Kontanthanteringen är en omfattande process där bolag () är en viktig aktör. Det finns i form av sedlar och mynt i omlopp i samhället. behöver nya sedlar tryckas och nya mynt präglas. gör prognoser för den framtida efterfrågan på kontanter. Utifrån prognoserna beställer sedlar och mynt ungefär i förväg. När de nytryckta sedlarna lämnar (före detta ) och när mynten lämnar Nordic Coin/Svenska fraktas de till fyra kontor runtom i landet. Kontoren drivs av SKAB, som på uppdrag av sköter kontantlagret och lämnar ut och tar emot sedlar och mynt. Bankerna och Svensk kassaservice För att få tillgång till kontanter vänder sig bankerna och Svensk kassaservice till SKAB. Det är bara de som har avtal med och som har ett konto i det nationella betalningssystemet som kan köpa kontanter av . Sedlarna och mynten finns i lager på kontoren tills en bank eller Svensk kassaservice beställer kontanter. När kontanterna hämtas från kontoren debiteras banken eller Svensk kassaservice för samma summa på sitt konto i RIX-systemet. Kontanterna fraktas därefter av en värdetransportör till beställaren. Banken och Svensk kassaservice förser i sin tur sina kunder, privatpersoner och handeln med kontanter. Detta kan exempelvis ske genom uttag från en bankomat, eller i form av växelkassor till handeln. En sedel finns i omlopp i samhället . Livslängden beror på valören, 20-kronorssedeln har kortast livslängd, . Ju högre valör desto längre livslängd, 1 000-kronorssedeln varar . Mynten finns kvar i omlopp mycket längre än sedlarna. De stannar kvar i spargrisen, i bilen, i fickan, eller i botten av handväskan. kommer pengarna ibland tillbaka till banken eller Svensk kassaservice. Privatpersoner tar ut kontanter från sina konton och handlarna lämnar in sina dagskassor för att inte ha för mycket pengar i butiken . Om en bank eller en butik får ett överskott av kontanter som de vill lämna ifrån sig tar en värdetransportör emot pengarna. Värdetransportören kan i första hand försöka att utjämna en kunds överskott mot en annans underskott, och på så sätt cirkulerar pengarna utan att de kommer tillbaka till SKAB-kontoren. Men SKAB kan också ta hand om överskott åt banken eller Svensk kassaservice. Det fraktas då till någon av de fyra kontoren. Kontanterna måste vara räknade, kvalitetssorterade och äkthetskontrollerade av värdetransportören. När kontanterna kommer in till kontoren krediteras bankens eller Svensk kassaservice konto i . Sedlar som inte är i omlopp i samhället utan finns i lager vid de fyra kontoren kallas blanketter. Först när de hämtas ut därifrån får de sitt nominella värde som betalningsmedel. När sedlar och mynt lämnas ut ifrån eller lämnas in till kontoren och bankens eller Svensk kassaservice konto debiteras eller krediteras kallas det valutering. När sedlarna blir smutsiga, sönderrivna, eller uttjänta på annat sätt transporteras de tillbaka till kontoren för att makuleras. Ungefär 90 miljoner sedlar makuleras . har fastställt olika mått för hur trasig eller smutsig en sedel ska vara när den förstörs. Måtten finns inprogrammerade i sedelsorteringsmaskinerna som kontrollerar sedlarna vartefter de matas in. Det sker även en äkthetskontroll i maskinerna före makuleringen. När maskinerna strimlat och pressat ihop sedelresterna till briketter skickas de slutligen till en förbränningsstation. övervakar makuleringen på och ser bland annat till att makuleringen görs enligt de regler som har bestämt. Säkerhetsanordningarna på kontoren är rigorösa. Även mynt tas om hand när de tjänat ut. Det är dock relativt få mynt som kommer tillbaka till kontoren. De mynt som gör det samlas upp tills de är tillräckligt många och förs då till en anläggning för nedsmältning och metallåtervinning. är organiserad i elva avdelningar. Tre av dem har direkt inriktning mot bankens huvudmål: avdelningen för penningpolitik, avdelningen för finansiell stabilitet och avdelningen för marknadsoperationer. Svarar för den penningpolitiska analysen, som är underlag för de beslut som fattas för att uppfylla målet om ett fast penningvärde. Avdelningen följer och analyserar prisutvecklingen samt ansvarar för finansmarknads- och betalningsbalansstatistik. Antal anställda: 67 Avdelningen för finansiell stabilitet Svarar för analysen av det finansiella systemets stabilitet, som är underlag för de beslut som fattas för att uppfylla målet om att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Avdelningen övervakar och analyserar infrastrukturen i betalningssystemet, enskilda större aktörer och kontanthanteringen. Antal anställda: 32 Genomför penning- och valutapolitiska åtgärder i syfte att påverka ränte- och/eller växelkursen enligt de penningpolitiska besluten. Därutöver förvaltar avdelningen tillgångar i utländsk valuta och samlar in statistik om ränte- och valutamarknaderna. Avdelningen ansvarar även för driften av betalningssystem för stora betalningar mellan bankerna och för försörjningen av sedlar och mynt. Antal anställda: 59 Svarar för kontors- och fastighetsservice, transporter, säkerhet, planering och budget, redovisning, löne- och ekonomisystem, finansadministration, personalutveckling och kompetensförsörjning. Antal anställda: 111 Ansvarar för administration av direktionens och riksbanksfullmäktiges sammanträden. Avdelningen ger också juridiskt stöd och utför utredningsuppdrag. Antal anställda: 24 Bedriver forskning inom områden som är relevanta för och stöder andra avdelningar i verksamhet som har anknytning till forskning. Antal anställda: 12 Svarar för bankens kommunikationsstrategi och samordnar extern och intern information. Där ingår presstjänst, webbplatser, publikationer, översättningsarbete, föreläsnings- och seminarieverksamhet samt bibliotek och arkiv. Antal anställda: 18 Samordnar och utvecklar internationella arbete samt biträder direktionen i internationella kontakter. Antal anställda: 10 Granskar och utvärderar bankens verksamhet samt bidrar till att arbetet i utformas effektivt och säkert. Antal anställda: 6 Förvaltar och underhåller bankens IT-infrastruktur samt utvecklar och upphandlar nya applikationer. Antal anställda: 79 Svarar för den oberoende utvärderingen av risknivå och resultat vad gäller bankens valutareservsförvaltning. Avdelningen utvecklar också metoder för att kontrollera risker i valutareservsförvaltningen. Antal anställda: 8 Siffrorna för antal anställda avser årsarbetare . Stöd till intern rekrytering, utbildning i ledarskap samt fortsatt arbete med att skapa en jämnare könsfördelning och att utjämna osakliga löneskillnader har präglat personalarbete . har chefer genomgått första delen av en ny chefs- och ledarskapsutbildning. Utbildningen har behandlat de grundläggande krav och förväntningar som medarbetarna har på sin chef samt de förväntningar som finns på cheferna i arbetsgivarrollen. Syftet är att utveckla både det egna chefs- och ledarskapet och skapa samsyn kring ledarskapet i banken. Utbildningen fortsätter med fokus på kommunikation. Medelantalet anställda uppgick till 439 (437) personer . i ett perspektiv har antalet anställda reducerats kraftigt. 1994 hade 826 anställda i genomsnitt. Förändringen beror främst på att en del verksamheter avvecklats och andra överförts till av ägda bolag. Denna utveckling är en följd främst av fokusering på huvuduppgifterna och datorisering av rutinuppgifter. Personalomsättningen minskade något till 9 (10) procent. Den totala sjukfrånvaron uppgick till 4,3 (3,8) procent av den sammanlagda arbetstiden. har arbetat med att kvalitetssäkra rehabiliteringsarbetet. I en kunskapsintensiv organisation som är det viktigt med kompetensutveckling. erbjuder interna kurser inom olika områden. Medarbetarna har också möjlighet till extern utbildning, både nationellt och internationellt, för fördjupning av olika specialistkompetenser. Seminarier, arbete i internationella kommittéer och arbetsgrupper samt utbyte med andra centralbanker ger goda möjligheter till fördjupning och breddning inom det egna arbetsområdet. Genomsnittlig anställningstid är , vilket ger nyrekryterade medarbetare goda möjligheter till kompetensutveckling i det dagliga arbetet. arbetar också medvetet med att underlätta och uppmuntra den interna rörligheten för att ge medarbetarna möjlighet att utvecklas i sin yrkesroll. Anm. Drygt hälften av medarbetare har akademisk utbildning. strävar efter att alla medarbetare ska bedömas utifrån den egna prestationen och den egna personligheten och inte utifrån eventuell grupptillhörighet såsom kön eller etnisk tillhörighet. har arbetat framgångsrikt för att öka jämställdheten mellan könen. Det är ett långsiktigt arbete som går ut på att öka medvetenheten om och förändra attityder till jämställdhet och mångfald. Arbetet bedrivs främst inom rekryteringsprocessen. Fördelningen mellan könen är relativt jämn, 46 (47) procent kvinnor och 54 (53) procent män. På chefsnivå är fördelningen 32 (32) procent kvinnor och 68 (68) procent män. I direktion är fördelningen jämn; tre män och tre kvinnor.