frsrdg · GR04JO1 · 2004-01-01 00:00:00 — En socialnämnd har ett särskilt ansvar för barn och ungdomar som har placerats i ett familjehem. Av 6 kap. 7 § socialtjänstlagen följer bl.a. att social-nämnden skall medverka till att de barn som är placerade i familjehem får god vård och fostran och att uppväxt-förhållandena i övrigt är gynnsamma. För att upp-fylla dessa skyl-dig-heter bör nämnden, enligt 5 kap. 1 § socialtjänstförord-ningen, genom person-liga besök av särskilt utsedda representanter för nämnden och på annat lämp-ligt sätt fortlöpande hålla sig väl förtrogen med förhållandena i hemmet och ge det erforderligt stöd. Dessa övergripande bestämmelser om social-nämndens ansvar gäller även när barn och ungdomar har omhändertagits för vård enligt LVU. Enligt 11 § första stycket LVU bestämmer socialnämnden hur vården av den unge skall ordnas och var han skall vistas . Ett barn som har varit stadig---varande placerat i ett familjehem får som huvudregel inte flyttas utan att en utred-ning om barnets förhållanden görs. I vissa akuta krissituationer kan det emel-lertid vara nödvändigt med en omplacering utan att en ingående utredning har företagits. En utredning inför en omplacering skall allsidigt klarlägga de om-ständig-heter som är av betydelse för frågans bedömning. Uppgifter som kan ha betydelse för bedöm-ningen måste granskas närmare, oavsett om de talar för eller emot en omplacering. Av det sagda följer att familjehemsföräldrarna måste beredas tillfälle att ta del av anmärkningar som riktas mot familjehemmet och beredas tillfälle att yttra sig över uppgifterna. Givetvis måste också undersökas hur en förflyttning av barnen skulle påverka barnens förhållanden och deras ut-veckling. Även i denna del kan familjehemmet ha viktig kunskap att förmedla till socialnämnden under utredningen. I förevarande fall var de familjehemsplacerade barnen tre respektive när de placerades i familjehemmet S. . De bodde sedan i familjehemmet innan det blev aktuellt med en omplacering. Det är uppenbart att en omplacering efter en sådan tid måste föregås av en omsorgsfull utredning. Av utredningen hos JO framgår att nämnden bestämde sig för att kontakta familje-hemmet först efter att nämnden hade för slag på ett nytt familjehem. Såvitt fram-kommit var det inte någon akut krissituation som föranledde omplaceringen. Jag har förståelse för att nämnden ställdes inför en svår situation när de familjehems-placerade barnen, enligt vad som framgår av journalanteckningarna, inte ville att familjehemmet skulle informeras. Med hänsyn till vad som framkommit, särskilt den långa placeringstiden, finner jag ändå att familjehem-met under nämndens utredning borde ha fått del av och beretts tillfälle att ta del av de an-märkn-ingar som föranledde nämnden att överväga frågan om omplacering. Familje-hemmet borde även ha beretts tillfälle att yttra sig innan frågan om om-placering hade kommit så långt som var fallet när nämnden underrättade E.S. Enligt 11 kap. 5 § första stycket socialtjänstlagen gäller följande. Handläggningen av ärenden som rör enskilda samt genom-förande av beslut om stödinsatser, vård och behandling skall dokumenteras. Dokumentationen skall utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska om-ständig-heter och händelser av betydelse. Ur rättssäkerhetssynpunkt är det naturligtvis av vikt att dokumentationen har aktualitet. Det ankommer på den som har ansvaret för ärendet att tillse att behöv-liga uppgifter utan dröjsmål tillförs akten. Handläggaren får inte låta anstå med journalföringen . Journalanteckningarna skall föras så att det är möjligt att se vad som har kommit fram i ärendet. De anteckningar som görs i journalen eller annars i akten skall vara daterade och det skall framgå vem som bär ansvaret för dem. Det är viktigt att dessa krav uppfylls. Detta är en förutsättning för att den som ärendet rör skall kunna följa ärendets handläggning vid nämnden. Dokumen-tationen skall vidare säkerställa ärendets handläggning i den ordinarie hand-läggarens frånvaro, trygga nämndens besluts-underlag samt ge möjlighet till gransk-ning av ärendets handläggning i efterhand. Av remissvaret framgår att dokumentationen har fördröjts på grund av en hand-läggares sjukskrivning. Utredningen visar emellertid inte hur långt dröjsmål som varit i fråga. Jag finner inte skäl att gå vidare i den saken utan nöjer mig med att erinra om ovanstående. har anfört i övrigt föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida. En man ansökte om bistånd i form av ledsagarservice; fråga bl.a. om socialnämnden borde ha prövat ansökan enligt 4 kap. 1 § SoL och inte endast enligt 4 kap. 2 § SoL (Dnr 2339-2002) framförde i en anmälan till JO klagomål mot i kommun angående handläggningen av ett ärende om bistånd i form av ledsagarservice. anförde bl.a. följande. Hon har tidigare ansökt om och blivit beviljad bistånd i form av ledsagarservice . Insatsen ombesörjdes av hennes barn. minskades insatsen till . beslutades att hennes behov inte skulle tillgodoses genom insatsen ledsagarservice utan med hemtjänst. Hon har tidigare haft hemtjänst men det har inte fungerat eftersom hon endast talar kurdiska och turkiska. kommun har inte någon personal inom som talar dessa språk, och hon påtvingas således personal som hon inte kan kommunicera med. framförde i en kompletterande skrivelse till JO kritik mot nämnden bl.a. för att en automatisk dörröppnare som hon hade rätt till som ett hjälpmedel i hemmet tagits bort och inte ersatts med en ny. Inledningsvis rekvirerades förvaltningens personakt rörande K.D. Därefter remitterades anmälan till i kommun för utredning och yttrande angående den formella handläggningen av K.D:s biståndsansökningar. Av yttrandet skulle även framgå de ställnings-taganden som gjorts vid valet av lagbestämmelse enligt vilken biståndsfrågan prövats. överlämnade som sitt remissvar ett tjänste-mannayttrande upprättat av förvaltningschefen för äldreomsorgen, , och tf. chefen för biståndskansliet äldreomsorgen, . I remissvaret anfördes i huvudsak följande. framför följande som svar på K.D:s anmälan till JO. har ansökt om och anser att hon blivit beviljad bistånd i form av ledsagarservice /dag . skriftligen om fortsatt ledsagning och angav då i sin ansökan att hon önskade utökning av ledsagning /dag /dag. Förvaltningen finner att någon formell handläggning av denna ansökan inte har skett, att K.D. under perioden 2001-06-0l till ändå haft ledsagning i samma omfattning som tidigare, /vecka, att denna ledsagning utförts av hennes dotter och att dottern erhållit arvode för detta uppdrag. Förvaltningen anser att utformningen av denna insats har skett i samförstånd med K.D, eftersom dennes tidigare önskan om att hennes dotter skulle vara den som utför ledsagning till henne har hörsammats och att dottern erhållit arvode från uppdrag. Förvaltningen beklagar att utredning inte inleddes, att beslut angående K.D:s rätt till fortsatt ledsagning enligt § SoL inte delgavs henne, och att hon inte erhöll ett avslag med motiveringen att K.D. inte hade behov som motiverade en ökad omfattning av ledsagning. K.D anser att hon har behov som motiverar ledsagning /dag och att beslut om nedsättning av omfattning gällande ledsagning har skett . ansöker skriftligt om "anställning ledsagning /dygn, en utökning /dygn under veckans ". Förvaltningen finner i anteckningar i ärendet, öppnandedatum , att utformningen av denna insats har skett i samförstånd med K.D., eftersom hennes önskan om att hennes son i stället för dotter skall utföra ledsagning har hörsammats och sonen erhållit arvode från . Förvaltningen anser utifrån utredning, öppnandedatum 2002-0l-07, att biståndshandläggare gjort en korrekt bedömning/motivering av sitt beslut, att K.D. inte har ytterligare behov som medför en annan omfattning av ledsagning enligt 4 kap. 2 § SoL. Förvaltningen finner att K.D. har erhållit ett skriftligt avslag på sin an-sökan om utökad ledsagning enligt 4 kap. 2 § SoL, att K.D. i samma omfattning som har beviljats fortsatt ledsagning enligt 4 kap. 2 §. Förvaltningen beklagar att en felaktig besvärshänvisning har medföljt detta beslut eftersom detta avslag inte kan överklagas enligt förvaltningslagen. anser att den nyprövning som biståndshandläggare genomförde av hennes ärende 2002-03-l2 innebar att hon inte får sina behov tillgodosedda. Förvaltningen anser att den nyprövning som har gjorts av ärendet med öpp-nandedatum , är motiverad. har ett hjälpbehov och är i behov av hjälp i sin dagliga livsföring. K.D:s hjälpbehov är i utredningen definierade som uppgifter av hemtjänstkaraktär och ska därför främst till-godoses i form av hemtjänst enligt 4 kap. 1 SoL, och inte genom ledsagning enligt 4 kap. 2 §. väljer att tacka nej till hemtjänst anser förvalt-ningen är att beklaga. anser att beslut från 2002-03-l2 strider mot hennes rätt till själv-bestämmande och integritet, att hon inte får någon avlastning för att hennes anhöriga fortsatt skall vårda henne hemma. Förvaltningen anser att det uppkomna hjälpbehovet skall utformas i sam-förstånd med den enskilde, men att den enskilde inte har någon rätt att erhålla en viss insats. Förvaltningen anser inte att det kan åligga kommunen att svara för att denna hjälp i hemmet utförs av personal som talar K.D:s modersmål, eftersom hennes omvårdnadsbehov inte är så omfattande. Förvaltningen har tagit hänsyn till K.D:s integritet genom bedömning av K.D:s rätt till ett s.k. hemvårdsbidrag. Beslut om hemvårdsbidrag fattas enligt 4 kap. 2 § SoL och ges utöver vad som följer av 4 kap. 1 § om det finns skäl för det. Hemvårdsbidrag infördes som ersättningsform i kommun, kommundel, efter beslut i kommunfullmäktige . Hemvårdsbidrag ges till personer som vistas i kommunen och som får omvårdnad av sina närstående. Hemvårdsbidrag är inte tänkt att vara någon generell ersättningsform för arbetsuppgifter som utförs av an-höriga. Ersättningsnivån utgår från ett faktiskt omvårdnadsbehov, och upp-gifterna skall framför allt bestå av hjälp med personlig omvårdnad, såsom t.ex. personlig hygien och annat som inte kan betraktas som vanlig hjälp i en familj. K.D:s hemvårdsbidrag är /månad. Hem-vårdsbidraget ges till vårdtagaren som i sin tur ersätter den som utför hjälpen. biståndshandläggare har vid telefonsamtal informerat K.D:s dotter om att K.D. kan ansöka om kort-tidsvård i form av avlastningsboende, att det där finns personal som kan kommunicera med K.D. har inte inkommit med någon sådan ansökan. Övrig frågeställning i anmälningsärendet På frågan om varför inte K.D:s automatiska dörröppnare är lagad med-delar förvaltningen att K.D. gjort en felanmälan , att kommuns enhet för bostadsanpassning meddelat henne att då-varande dörröppnare inte gick att laga helt och hållet (entrédörr och hissdörr kunde inte öppnas ) och att ny dörröppnare var beställd. Den nya dörröppnaren installerades . Förvaltningen beklagar att K.D. känner sig kränkt, utfryst och förnedrad och att K.D. upplever de nuvarande insatserna som otillfredsställande. Förvaltningen anser att beslut har fattats utifrån K.D:s aktuella behov av hjälp, att hänsyn har tagits till omfattningen av dessa insatser och att K.D:s behov av stöd och hjälp i hemmet främst skall tillgodoses genom hjälp i hemmet enligt 4 kap. 1 § SoL. bereddes tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Av utredningen i ärendet framgår att K.D. beviljades bistånd enligt § i den då gällande socialtjänstlagen (1980:620) i form av ledsagar-service - 1 juni 2000-30 maj 2001. om utökad ledsagarservice, till . Som framgått av remissvaret fattades inget beslut i saken utan verkställighet fortgick i enlighet med det tidigare givna beslutet. Nämnden har i sitt remissvar beklagat att utredning inte inleddes och att något beslut inte fattades i anledning av K.D:s ansökan. Underlåtenhet att fatta ett formellt beslut i anledning av en ansökan är en allvarlig brist i hand-läggningen av ett bistånds-ärende. Det inträffade är givetvis inte acceptabelt. Jag utgår dock från att det är fråga om en engångsföreteelse och lämnar därmed saken. på nytt om utökad ledsagarservice från två till . Hon beviljades bistånd enligt 4 kap. 2 § nu gällande socialtjänstlag (2001:453), SoL, i form av ledsagarservice omfattande 7 januari 2002-7 mars 2002. Det angavs vidare i beslutet att detta kunde komma att ändras vid förändrade förhållanden. erhöll även ett avslagsbeslut enligt 4 kap. 2 § SoL avseende de icke beviljade timmarna. Till detta beslut var fogat en över-klagande-hänvisning enligt vilken beslutet kunde överklagas genom s.k. förvaltningsbesvär. Nämndens beslut om bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL får, enligt 16 kap. 3 § SoL, överklagas hos allmän förvaltningsdomstol för överprövning i sak. Beslut om bistånd enligt 4 kap. 2 § SoL får överklagas endast i den i 10 kap. kommunallagen (1991:900) för laglighetsprövning stadgade ordningen. har i sitt remissvar anfört att beslutet inte kunnat överklagas genom förvaltningsbesvär och därför beklagat att en felaktig underrättelse om möjligheten att klaga på beslutet har lämnats. Att nämnden har lämnat en felaktig underrättelse om hur man kunde överklaga beslutet är självfallet inte tillfredsställande. Här inställer sig emellertid en annan mer grundläggande fråga, nämligen den om ansökan inte borde ha behandlats som en ansökan om bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL. Den nya socialtjänstlagen (2001:453) trädde i kraft . Enligt 4 kap. 1 § SoL har den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt rätt till bistånd av försörj-ning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet skall utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Ett av syftena med den nya lagen var att motverka de negativa effekter beträffande möjligheten att över-klaga som tidigare ändringar i social-tjänstlagen (1980:620) ansågs ha lett till. Med den nya lagen skulle i princip alla former av bistånd kunna överklagas genom s.k. förvaltningsbesvär. Rätten till bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL innebär således i stort sett en återgång till den ordning som gällde före . Med "livsföring i övrigt" avses alla de behov som den enskilde kan ha för att tillförsäkras en skälig levnadsnivå och som inte omfattas av försörjningsstödet, bl.a. hemtjänst. I förarbetena anförde regeringen att det inte var möjligt att lämna en uttömmande uppräkning av vilka insatser eller behov som skulle anses ingå i begreppet livsföring i övrigt. En individuell bedömning måste, enligt regeringen, göras i varje enskilt fall. Regeringen framhöll att den rättsutveckling som hade utvecklats under de år den tidigare socialtjänstlagen hade varit i kraft liksom allmänna råd från borde kunna tjäna till ledning vid bedömningen av vilken biståndsinsats som kunde komma i fråga (prop. 2000/01:80 s. 92 f.). Bestämmelsen i 4 kap. 1 § SoL ger en enskild rätt till bistånd i vissa fall. När för-slaget till ny socialtjänstlag behandlades av Lagrådet anförde Lagrådet att det borde finnas en bestämmelse enligt vilken en socialnämnd skulle ha befogenhet att utge bistånd även om den enskilde enligt 4 kap. 1 § SoL inte hade rätt till sådan hjälp. Den bestämmelse som Lagrådet föreslog fördes in i 4 kap. 2 § SoL (se prop. 2001/01:80 s. 267). Där stadgas att socialnämnden får ge bistånd utöver vad som följer av 4 kap. 1 § SoL om det finns skäl för det. En socialnämnd kan inte fritt välja att behandla en ansökan enligt 4 kap. 1 § eller 4 kap. 2 § SoL. När nämnden erhåller en ansökan om bistånd skall nämnden i första hand pröva om den enskilde har rätt till den begärda hjälpen enligt 4 kap. 1 § SoL. Om be-slutet efter en sådan prövning går den enskilde helt eller delvis emot kan beslutet överklagas för överprövning i sak. I sådant fall skall sökanden under-rättas om hur man kan överklaga beslutet. Om nämnden finner att den enskilde inte har rätt till bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL kan dock nämnden, som framgår av det ovan anförda, ge den enskilde bistånd med stöd av 4 kap. 2 § SoL. Om den biståndssökande, efter att bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL har övervägts, erhåller begärt bistånd med hänvis-ning till 4 kap. 2 § SoL, kan nämnden underlåta att lämna en underrättelse om hur man över-klagar beslutet i de fall biståndet inte har fått något annat innehåll än det skulle ha fått enligt 4 kap. 1 § SoL och man objektivt sett inte heller i övrigt kan finna någon nackdel för den enskilde med det valda lagstödet för biståndet (jfr JO:s ämbetsberättelse 1990/91 s. 185). Mot bakgrund av det ovan anförda följer att kommundelsnämnden borde ha prövat K.D:s ansökan om bistånd i form av ledsagarservice enligt 4 kap. 1 § SoL varigenom K.D. erhållit möjlighet att i enlighet med den lämnade fullföljds-hänvisningen överklaga beslutet för överprövning i sak av nämndens bedömning i frågan om hennes rätt till bistånd. Huruvida en enskild enligt 4 kap. 1 § SoL har rätt till bistånd i form av ledsagar-service ingår i begreppet "livsföring i övrigt" och därmed skall utgå som bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL eller om det utgör sådant "frivilligt bistånd" som kommunen kan ge enligt 4 kap. 2 § SoL, ankommer ytterst på de allmänna förvaltnings-domstolarna att avgöra. JO brukar inte uttala sig i sådana frågor. Jag finner inte skäl att göra något undantag från denna princip. Det ovan diskuterade beslutet gällde för . I ett beslut prövade kommundelsnämnden om K.D. skulle beviljas fortsatt ledsagarservice. Nämnden fattade ett avslagsbeslut med stöd av 4 kap. 2 § SoL med motiveringen att K.D:s fortsatta behov kunde tillgodoses med hemtjänst. Det som tidigare anförts gällande tillämpningen av 4 kap. 1 § SoL och 4 kap. 2 § SoL gäller även beträffande det beslutet. Av utredningen i ärendet framgår avslutningsvis att K.D. ansökte om "bistånd i form av anhöriganställd ". med-delade nämnden följande. Ni har inkommit med en ansökan om anhöriganställning /vecka. Den sökta insatsen omfattas inte av 4 kap. 2 § i socialtjänstlagen och inte heller av de kommunala riktlinjerna. Prövning av ansökan kan inte ske eftersom den sökta insatsen inte omfattas av de kommunala riktlinjerna och därför inte kan ges som bistånd enligt 4 kap. 2 § i socialtjänstlagen. Ansökan avvisas därför. hade tidigare erhållit bistånd i form av ledsagar-service och insatsen utfördes rent faktiskt av hennes barn. Hennes ansökan bör rimligtvis tolkas mot den bak-grunden och mot nämndens avslagsbeslut . Det kan därför med fog ifrågasättas om inte nämnden borde ha prövat hennes ansökan som en ansökan om bistånd på sätt som tidigare redovisats. Krav på återbetalning av bistånd har inte ansetts kunna grundas på ett allmänt hållet s.k. rambeslut enligt vilket kommande bistånd skulle utgå som förskott på förmån eller ersättning; fråga även bl.a. om socialnämnden i efterhand kunnat förordna att tidigare beviljat bistånd skulle utgöra förskott på förmån eller ersättning (Dnr 4000-2000) klagade i en anmälan till JO på i . Hon ifrågasatte bl.a. nämndens handläggning av ett ärende angående återbetalning av ekonomiskt bistånd som hon hade uppburit (en sammanfattning av hennes klagomål finns i nämndens remissvar som redovisas nedan). i arbetsutskott anförde, efter remiss, i ett yttrande till JO över anmälan följande. anför i en skrivelse till JO klagomål över i agerande i hennes ärende 9906-0006. I huvudsak klagar hon på följande: borde undersökt sitt beslutsunderlag i samband med L.P:s första svarsbrev. Nya uppgifter har förts på en blankett ovanför L.P:s namnteck-ning. Fråga huruvida socialförvaltningen hade eftergivit felaktigt krävt belopp om hon inte hade klagat. Rimligheten huruvida studenter med studiemedel ska vara återbetal-ningsskyldiga för beviljat bistånd . Införda journaluppgifter som inte stämmer och för många olika hand-läggare inblandade. Av yttrandet ska även framgå förutsättningarna för att i efterhand fatta be-slut om återkrav gällande redan utbetalt försörjningsstöd för juli. i har en särskild mot-tagning för studerande som söker försörjningsstöd . Syftet är att så effektivt och med så god service som möjligt kunna hantera det stora antal studerande som vänder sig till under studiernas sommaruppehåll. De studerande som inte har något arbete under någon pe-riod av sommaren, som inte har rätt till ersättning från A-kassa/Alfa eller som är sjukskrivna eller föräldralediga erbjuds kompetenshöjande verksam-het, i de flesta fall praktik, arrangerad av socialförvaltningens arbetsmark-nadssektion. kontaktade studentmottagningen och ansökte om ekonomiskt bistånd. Ekonomiskt bistånd för perioden 990603-990630 be-viljades genom beslut 990616 av socialsekreterare . gjordes även ett rambeslut för perioden 990701-990831, då L.P. sannolikt skulle behöva ekonomiskt bistånd även . 990617 beviljades även ekonomiskt bistånd till en tågresa i samband med begravning. anvisades även en praktikplats. Ansökningar om fortsatt ekonomiskt bistånd för juli månad handlades 990621 och ansö-kan för augusti månad 990719 av utredningsassistent enligt det rambeslut som fattats 990616. 990701 besökte L.P. studentmottagningen och meddelade att hon fått ett arbete och att hon avbrutit sin praktik efter samråd med praktikansvarig tjänsteman inom socialförvaltningen. talade med socialsekreterare , då hade semester. gavs information om återbetalningsskyldighet eftersom grun-derna för det ursprungliga beslutet hade ändrats och L.P. underteck-nade en överenskommelse om återbetalning av ekonomiskt bistånd. Då inte kände till hur mycket bistånd L.P. beviljats för juli månad och vad hon eventuellt skulle komma att beviljas för augusti månad, kunde någon summa gällande återkrav inte fyllas i . I beslu-tet fastslås dock att ekonomiskt bistånd för är återbetal-ningspliktigt. Beslutet skickades från socialförvaltningen 000705, enligt uppgift i beslutet. 990818 skickades ett brev till L.P. tillsammans med ett inbetalnings-kort där hon informerades om det belopp hon erhållit i ekonomiskt bistånd och som var återbetalningspliktigt. om-bads att lämna in lönespecifikationer över intjänad lön om hon ansåg att kravbeloppet var för högt. 990830 inkom lönespecifikation för juli månad tillsammans med ansökan om eftergift av återbetalningsskyldighet. 990929 inkom lönespecifikation för augusti månad. P g a hög arbetsbelastning blev denna ansökan ej behand-lad före 991108 då socialsekreterare , efter samråd med ar-betsledare, meddelade L.P. avslag på ansökan om eftergift av återbe-talningsskyldighet eftersom L.P:s sammanlagda inkomster månader översteg det hon erhållit i ekonomiskt bistånd . 991124 uppdagade att något beslut om återkrav inte fanns för juli månad, då beslutet för juli togs 990621. hade då ännu inte informerat studentmottagningen om att hon fått feriearbete. Överenskom-melse om återbetalning för perioden 990705-990831 gjordes 990701. 991124 journalfördes därför ett kravbelopp för perioden 990705-990731. eftergift avseende återbetalningsskyldighet för perioden 990701-990704, då överenskommelse om återbetalning sakna-des för den perioden. 991124 översändes de journalanteckningar som fanns i ärendet till L.P. på hennes begäran. 991228 inkom ett brev från L.P. och med anledning av det kontakta-des hon av socialsekreterare 991229. Information lämnades om villkor för återkrav, då L.P. uppgav att hon inte förstått dessa. ombads även att lämna in uppgifter kring sin ekonomi samt bakgrunden till varför hon inte erhöll studiemedel . Brev inkom från L.P. 000103, där hon uppgav att hon fortfarande inte förstod varför hon ansågs vara återbetalningsskyldig eftersom hon inte upp-burit studiemedel . ombads därefter i brev daterat 000103 att lämna in kompletterande uppgifter. Hon uppger sig inte ha fått detta brev. 000508 inkom åter ett brev från L.P., där hon skriver att hon inte upplever sig ha fått svar på de frågor hon ställt och vill få dem besvarade. På grund av hög arbetsbelastning kunde brevet inte besvaras omgående.