frsrdg · GR04ER1 · 2004-01-01 00:00:00 — Från delegation vid Sammanfattning Europarådsdelegation överlämnar bifogade redogörelse för verksamheten inom den parlamentariska församlingen . Till redogörelsen är fogad en förteckning över av församlingen antagna rekommendationer, resolutioner, direktiv och yttranden. 1 , 2 , 3 , 4 , 5 , 6 Bosnien och , 7 , 8 , 9 , 10 , 11 , 12 , 13 , 14 , 15 , 16 , 17 , 18 , 19 , 20 , 21 , 22 , 23 , 24 , 25 , 26 , 27 , 28 , 29 , 30 , 31 , 32 , 33 , 34 och , 35 , 36 , 37 , 38 , 39 , 40 , 41 , 42 , 43 , 44 , 45 . 1 roll i det europeiska samarbetet 5 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter 5 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet 8 2.1 Sessionen 2003 8 2.2 Budget och omstrukturering av verksamheten 8 2.4 Utvidgningen av medlemskretsen och granskning av efterlevnaden av åtaganden 9 2.5 Politiska frågor 13 2.5.1 samarbetsstrukturer i omvandling 13 2.5.2 Relationerna till andra internationella organisationer 14 2.5.7 Kampen mot terrorismen 17 2.6 Demokrati och mänskliga rättigheter 18 2.6.1 Avskaffandet av dödsstraffet 18 2.6.2 Uppföljning av verkställighet av beslut 19 2.6.3 Mekanismen för att skydda de mänskliga rättigheterna 19 2.6.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män 20 2.7 Sociala, ekonomiska och kulturella frågor m.m. 21 3 Den svenska representationen 23 4 Huvudområden för församlingens verksamhet 26 4.1 Granskning av hur medlemsländer uppfyller sina åtaganden 26 4.2 Politiska frågor 28 4.2.6 relationer till frivilligorganisationer 32 4.3 Juridiska frågor och mänskliga rättigheter 32 4.4 Ekonomi och utveckling 33 4.4.3 Europeisk transportpolitik 34 4.5 Kultur, vetenskap och utbildning 35 4.6 Sociala frågor 36 4.7 Befolknings- och flyktingfrågor 36 4.8 Jordbruk och miljö 37 4.9 Jämställdhet mellan kvinnor och män 38 Förteckning över församlingens beslut 41 1 roll i det europeiska samarbetet har under ett drygt halvsekel varit en huvudaktör när det gällt att skapa en gemensam europeisk värdegrund på grundval av krav på demokrati, mänskliga rättigheter och rättssäkerhet. Genom sina 193 konventioner är en viktig normgivande institution inom europeisk politik. historiska uppdrag enligt artikel 1 i stadgan är att åstadkomma en fastare enhet mellan medlemmarna bl.a. genom att upprätta konventioner och rekommendationer. tillhörde grundarna när stadgar undertecknades av 10 västeuropeiska stater i . genomgick omfattande förändringar. Slutet av det möjliggjorde utvidgning. Arbetet i den parlamentariska församlingen har följaktligen präglats av utvecklingen i Öst- och . Medlemskretsen har mera än fördubblats. /04 hade 45 medlemsländer. Genom EU:s östutvidgning integreras ytterligare 10 av medlemsländer i unionens samarbete. Fördjupning och utvidgning av integrationen i EU samt arbetet i EU:s framtidskonvent har bevakats av som en fråga som direkt påverkar egen framtid och dess roll i det europeiska samarbetet. Att inte fick delta i konventsarbetet på samma sätt som det hade medverkat i framtagandet av EU:s grundrättighetsstadga var en besvikelse. Även Nato har fattat viktiga beslut om att acceptera nya medlemsländer och kommer genom sin utvidgning att få en gemensam gräns med i . Dessa förändringar i samarbetsstrukturer blir betydelsefulla för fram-tid och ställer inför nya utmaningar. 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter arbetar på tre politiska nivåer: ett beslutande och verkställande organ - ministerkommittén, ett rådgivande och pådrivande organ - den parlamentariska församlingen och ett organ för samarbete på lokal och regional nivå - den europeiska kongressen för lokala och regionala organ, kommunalkongressen. Ledamöterna i den parlamentariska församlingen utses av medlemsländernas parlament. Antalet representanter i de nationella delegationerna fastställs i förhållande till landets invånarantal. Sedan och blev medlem är antalet delegater i församlingen 313. Det finns lika många suppleanter. har ansökt om medlemskap i församlingen och förutsättningar att uppnå denna status undersöks . har på nytt ansökt om medlemskap. Parlamentariker från , och deltar i församlingens arbete med observatörsstatus. Även om den från början kallades rådgivande församlingen, har man successivt gått över till beteckningen parlamentariska församlingen. Partisamarbetet över gränserna har fått allt större betydelse. Följande fem partigrupperingar är verksamma inom : den socialistiska gruppen (SOC), det (EPP/CD), den europeiska demokratiska gruppen (), den liberala, demokratiska och reformistiska gruppen (LDR) samt den förenade europeiska vänstern (UEL). Ett trettiotal parlamentariker står utanför dessa partigrupperingar. Församlingen har aktivt medverkat vid utvidgningen av . I det arbetet har ingått att förbereda kandidatländer för medlemskap, bedöma om villkoren för medlemskap är uppfyllda och bistå de nya medlemsländerna i deras demokratiska utveckling. Församlingen har varit pådrivande i frågor som de mänskliga rättigheterna och minoriteters rättigheter samt har bidragit vid tillkomsten av ett stort antal konventioner. Genom utvidgningen av medlemskretsen har fått en mer heterogen sammansättning än under de första decennierna. Det ställer speciella krav när det gäller att upprätthålla värderingar och principer. Den parlamentariska församlingen anser att det är viktigt att säkerställa att grundläggande värderingar - och därigenom dess trovärdighet - inte försvagas. Det räcker inte med att ett land ingår en principiell förbindelse att respektera de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Därför är uppföljningen och kontrollen av efterlevnaden av dessa principer en viktig del av verksamheten i såväl den parlamentariska församlingen som i ministerkommittén och i kongressen för lokala och kommunala myndigheter. Medlemskap i bidrar till att stärka de rättsstatliga institutionerna och främjar säkerställandet av de mänskliga fri- och rättigheterna. Stora förändringar i omvärlden och egen utvidgning har motiverat en översyn av verksamhetens inriktning och formerna för det europeiska samarbetet. har organisationens politiska kompetens stärkts genom nya erfarenheter på nya områden. För att medlemmarnas ombud skall kunna fullgöra sina uppgifter i ministerkommittén, i den parlamentariska församlingen och i sekretariatet erfordras privilegier och immunitet. Dessa är fastställda i första konvention (ETS nr 1) som är en allmän överenskommelse om privilegier och immunitet och undertecknades 1949. Med tanke på den samhälleliga utvecklingen sedan undertecknandet var det aktuellt att klargöra principer när det gäller parlamentarisk ansvarsfrihet, förklara innebörden av flera termer som ingår i den allmänna överenskommelsen samt fastställa normer för upphävandet av parlamentarisk immunitet. Vidare var det viktigt att tidsmässigt precisera medlemmarnas parlamentariska immunitet. I detta syfte antog församlingen vid aprilsessionen en rekommendation och en resolution (rek. 1602, res. Församlingen underströk särskilt vikten av samarbete och informationsutbyte med de nationella parlamenten när det gäller frågor om parlamentarisk immunitet. 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet möttes i fyra delsessioner . Samtliga hölls i . Delsessionerna ägde rum den 27-31 jan-u-ari, , och . Det ständiga utskottet, som beslutar på församlingens vägnar mellan delsessionerna, sammanträdde i Chisinau, i och i . Vid de fyra delsessionerna debatterades utskottens rapporter, avgavs rekommendationer till ministerkommittén, antogs resolutioner och direktiv samt gjordes uttalanden i aktuella frågor. De rapporter som lades fram för församlingen och det ständiga utskottet hade förberetts av tio fackutskott eller deras underutskott som sammanträtt i , eller i något av medlemsländerna på speciell inbjudan av respektive lands parlament. Till president för församlingen omvaldes (socialist) från . En ledamot kan enligt praxis väljas till president i högst . är församlingens 22:e president. Församlingen väljer 19 vicepresidenter på roterande basis. hade den svenska delegationen en post som vicepresident. valdes och ingick i byrån, församlingens styrelse, 2003. Vid sidan av utskotten har byrån, de politiska gruppledarnas samordningsgrupp och delegationsordförandenas möten viktiga roller när det gäller att dra upp riktlinjer för församlingens verksamhet. högsta tjänstemän utses av parlamentarikerförsamlingen. Generalsekreterarval kommer att äga rum eftersom mandatperiod tar slut . Parlamentarikerförsamlingens sekreterare, som även han numera tituleras generalsekreterare, väljs av församlingen på förslag av ministerkommittén (63 §). har haft posten . Hans andra femåriga mandatperiod sträcker sig till 2005. 2.2 Budget och omstrukturering av verksamheten Församlingen har rätt att yttra sig över organisationens budget. Det är dock ministerkommittén som beslutar om budgeten. Debatten ägde rum vid aprilsessionen. Som underlag för debatten fanns ekonomiutskottets två rapporter om budget och om församlingens egna utgifter (dok. 9734, 9735, yttrandena 243, 244). Församlingens anslag uppgick till (var siffran 14 781 200). Vid en utvärdering av aktiviteterna inom bör beaktas att förväntningarna och trycket på organisationen har ökat i och med den kraftiga utvidgningen av medlemskretsen . Däremot har resurser inte tillförts i motsvarande grad. Församlingen har varit tvungen att organisera sin verksamhet utan några nämndvärda resurstillskott. Genomförda omstruktureringar av verksamheten har inte varit tillräckliga. Församlingen har upprepat sin ståndpunkt att ministerkommittén måste ändra sina beslutsformer för att kunna lösa organisationens budgetära problem. Det nuvarande beslutssystemet är baserat på konsensusprincipen, vilket blockerar alla ansträngningar att öka resurser. Med tanke på särskilda roll i instutionella struktur är det avgörande att regeringarna fortsätter att förse organisationen med tillräckliga resurser bl.a. för att delta i den internationella kampen mot terrorism, organiserad brottslighet, korruption och människohandel samt för att se till att kan arbeta effektivt. I en fråga för skriftligt svar (2002/03:1329) till utrikesminister slog larm om ansträngda ekonomiska läge. Han undrade på vilket sätt utrikesministern avsåg agera för att garanteras en tillräcklig budget i förhållande till organisationens uppgifter. Från utrikesministerns svar framgick att den avser att stödja generalsekreterarens ansträngningar att säkra kärnverksamhet. Den svenska delegationen vid session bestod av sex ordinarie ledamöter: (), ordförande, (), vice ordförande, (), (), () och (). Suppleanter för dessa var , () som ersatte () fr.o.m. , Per (), (), () och (). valdes till vicepresident i den parlamentariska församlingen och medlem av byrån. valdes till ordförande för sin partigrupp UEL och var därmed berättigad att delta i byråns arbete. fortsatte som vice ordförande i migrationsutskottet. I anslutning till årets första delsession ordnades ett informationsseminarium i . Seminariet var särskilt inriktat för nya ledamöter i den parlamentariska församlingen. Nio ledamöter från den svenska delegationen deltog. 2.4 Utvidgningen av medlemskretsen och granskning av efterlevnaden av åtaganden Med utvidgningen av medlemskretsen har uppföljning och kontroll av efterlevnaden av medlemsländernas åtaganden blivit en allt viktigare del av verksamhet. Församlingen har tillsatt ett granskningsutskott, som varit verksamt (res. Utskottet har till uppgift att kontinuerligt granska att alla medlemsländer respekterar grundläggande principer och uppfyller de åtaganden som gjorts i samband med att landet blivit medlem. Dess ledamöter nomineras av de fem politiska grupperna (i motsats till de andra utskotten där medlemmarna utses av de nationella delegationerna) och utses av byrån. Härutöver ingår de politiska och juridiska utskottens ordförande ex officio. En granskning inleds med ett skriftligt yttrande från två av utskottet utsedda rapportörer som skall representera olika politiska grupperingar. Två ledamöter från det granskade landets Europarådsdelegation ingår också i granskningsutskottet, men utan rätt att delta i utskottets voteringar. möten är inte öppna för andra än ledamöterna. Tio länder har varit föremål för granskning. Församlingen debatterade två landrapporter: och . Andra stater som är föremål för granskning är , , , och , , , och samt . Ackreditering av ledamöter kan också användas som ett instrument för att granska huruvida medlemsländerna fullföljer sina åtaganden. Enligt stadgan skall församlingen vid öppnandet av den årliga sessionen kontrollera och ratificera medlemmarnas och gästernas ackreditering (6.3 §). Församlingens frågestund i samband med sessionerna ger dessutom ett tillfälle att följa upp huruvida ministerkommittén verkställer församlingens rekommendationer. redogör utrikesministern för ministerkommitténs ordförandeland för verksamheten i ministerkommittén. Ledamöterna har sedan möj-lighet att ställa frågor till utrikesministern. En diskussion om eventuell granskning av hur fullföljer sina åtaganden föranleddes av varningar om att en folkomröstning om författning inte uppfyllde standard. Förändringen i författningen var avsedd att stärka storfurstens redan stora befogenheter. Den förändrade författningen gav honom bl.a. ett dominerande inflytande över tillsättningen av domare. Församlingens byrå gick dock inte med på granskningsutskottets förslag att öppna granskningen av . I stället skall församlingen föra en dialog med för att utvärdera utvecklingen. Valövervakning är ett komplement till granskningen av efterlevnaden av medlemsländernas åtaganden. Parlamentarikerförsamlingen har engagerat sig i ett stort antal valövervakningsinsatser framför allt i , oftast i samarbete med och . Parlamentariker som valövervakare bedöms ur politisk synvinkel vara av stor betydelse trots att de nästan enbart deltar som korttidsobservatörer. Den parlamentariska församlingen har sänt valövervakare till , (president och parlamentsval), (presidentval), , och . Vid januarisessionen antog församlingen en rekommendation (dok. 9682, rek. 1595, res. 1320) om beteendekod i valfrågor för att harmonisera principer som styr valobservation och bedömning av valadministration. Arbetet har genomförts i nära samarbete med . För att följa upp det på-började arbetet föreslår församlingen bl.a. en databas som innehåller medlemsländernas vallagar samt praktiska frågor med anknytning till valobservation. I och med att statsförbundet och , f.d. , blev parlamentarikerförsamlingens 45:e medlem närmar sig visionen om som en paneuropeisk organisation sin uppfyllelse. Som följd av mordet på premiärminister påskyndades behandlingen av den serbisk-montenegrinska medlemskaps-frågan. Det var församlingens president som strax efter mordet i ett brev till ministerkommittén föreslog att i det rådande läget driva på ärendet. stöd ansågs vara av stor vikt för landets fortsatta utveckling mot demokrati och en fungerande rättsstat. Landet kämpar med stora politiska, ekonomiska och sociala problem, ett arv från de många krigen på och ex-president styre. En positiv signal från omvärlden behövdes. Medlemskapet betyder mycket för det nybildade statsförbundets integrering i det europeiska samarbetet, enligt president . fattade beslut om och tillträde . Formellt välkomnades och som Europarådsmedlem vid en ceremoni vid aprilsessionen. Relationerna mellan och den tidigare har genomgått flera faser. Det var landets tredje ansökan som ledde till medlemskap i . beviljades status som särskild gäst och två framstående jurister fick i uppgift att undersöka om landets juridiska system uppfyllde krav. Medlemskapsfrågan skulle dock bli aktuell först när delrepublikerna och kunnat enas om en ny konstitution, vilket skedde . Ett bakslag i den demokratiska utvecklingen var att och på grund av lågt valdeltagande misslyckades med att välja nya delstatspresidenter . gick serberna återigen till valurnorna för att välja president. Det politiska läget förvärrades när röstdeltagandet visade sig vara ännu lägre än tidigare och valet ogiltigförklarades. utlyste regeringskoalitionen urtima parlamentsval till som bl.a. övervakade. Kosovos regionala status är en olöst fråga. Kosovo står tills vidare under FN:s administration. Målet är att säkerställa att området utvecklas till en autonom multietnisk demokrati. Utvecklingen i Kosovo har stor bäring på förhållandena i grannländerna, särskilt i . har ett omfattande samarbete med för att upprätta en fungerande förvaltning och rättsstat i och . I detta syfte öppnades ett gemensamt kontor i . lämnade in sin medlemskapsansökan . Församlingen har fortsatt att utarbeta ett yttrande om ansökan. De av församlingen utsedda eminenta juristerna har uppmärksammat att fördrag med innebär begränsningar i landets suveränitet. En ny medborgar-skaps-lag finns också bland förutsättningarna för medlemskap. Församlingens rapportörer har gjort flera besök till . Deras bedömning har varit att gjort framsteg när det gäller att uppfylla församlingens krav. Detta gäller särskilt en konstitutionell reform och berör parlamentets befogenhet samt ett nytt valsystem. Det politiska utskottet och juridiska utskottet har förberett sina rapporter om medlemskap . har ånyo ansökt om medlemskap i . Landet anhöll om medlemskap men det vitryska parlamentets gäststatus suspenderades av byrån sedan president avsatt det folkvalda parlamentet och själv utsett ett parlament. har hållit parlamentsval och presidentval utan att man uppfyllt internationell standard för fria och demokratiska val. Situationen i är i stort sett oförändrad. Församlingen är också oroad över ett stort antal försvunna medborgares öden samt övergrepp på yttrandefriheten och mediers möjlighet att arbeta. Kränkningar av de mänskliga rättigheterna fortsätter, det civila samhället och det lokala styrelseskicket är underutvecklade, rättsväsendets oberoende ifrågasätts och parlamentets befogenheter är begränsade. Därmed saknas förutsättningar för att skulle återfå sin särskilda gäststatus. Byrån beslutade att inte ta upp frågan om gäststatus, men att det politiska utskottet kan besöka landet efter april. Församlingen har dock kommit till slutsatsen att en långdragen isolering av inte ligger i det vitryska folkets eller omvärldens intresse. Isolering kan bromsa demokratins utveckling i landet. I samråd med andra internationella institutioner har tagit ett första steg för ökade kontakter. Relationerna har dock förblivit ansträngda även om mission har fått möjlighet att återuppta sin verksamhet i . Det politiska utskottet fortsätter sitt arbete med att analysera relationerna mellan och . Utskottets delegation har besökt landet. Det juridiska utskottet har tillsatt ett ad hoc-utskott vars uppgift är att få klarhet i försvinnanden av vitryssar som tros ha politisk anknytning. Även har möjlighet att delta i verksamhet. i 1993 skapade en ny typ av observatörsstatus för . Det är ministerkommittén som beslutar om ett lands observatörsstatus. Beslutet träder i kraft sedan parlamentarikerförsamlingen har lämnat ett positivt yttrande. Med stöd av beslutet får en observatör delta i det samarbete som är underställt ministerkommittén. Ett land med observatörsstatus måste dessutom anhålla om att få sända observatörer till den parlamentariska församlingen som fattar beslut i frågan. , och medverkade som observatörer i den parlamentariska församlingen. har ansökt om observatörsstatus. för relationer med icke-medlemsländer har till uppgift att sköta kontakterna med observatörerna. 2.5.1 samarbetsstrukturer i omvandling Enligt församlingen erbjuder en unik plattform för diskussioner och samarbete för EU:s medlemsstater, icke-medlemsstater och själva unionen. Genom sina juridiskt bindande konventioner har varit en aktiv partner i EU-utvidgningens tidiga skede. Alltsedan EU:s första konvent som utarbetade en grundrättighetsstadga har intensivt följt utvecklingen i unionen. Genom EU:s grundrättighetsstadga stärktes principerna om demokrati, de mänskliga rättigheterna och rättsstaten mera målmedvetet än i . Församlingen har hävdat att måste tydliggöra sin framtida roll när institutionella strukturer förändras. Det är viktigt att kunna anpassa organisationen och verksamheten till den nya verkligheten. har länge tydligt framfört sitt mål att gemenskapen skall tillträda om de mänskliga rättigheterna. Närmare samarbete mellan ministerkommittén och det samt mellan församlingen och är några av de konkreta steg som församlingen tagit initiativ till. Församlingen har även föreslagit en trojka bestående av , och för att öka samarbete och ömsesidig information samt för att undvika överlappning i verksamheten. Dessutom har församlingen rekommenderat att EU öppnar ett kontor i . Generalsekreterare har tagit initiativ till att EU beviljas ett associerat medlemskap i . EU:s framtidskonvents arbete 2002-2003 med det nya grundfördraget har bevakats intensivt av . Eftersom inte inbjöds att ingå i framtidskonventet tillsatte byrån ett ad hoc-utskott för att bevaka konventsarbetet och föra fram synpunkter. 2.5.2 Relationerna till andra internationella organisationer Dialogen med andra organisationer av betydelse för har fortsatt. samarbetar med både allmänpolitiska organisationer och fackorgan. Samarbete mellan EU, och , deras respektive parlamentariska församlingar samt med FN och dess fackorgan utvärderas vid särskilda debatter och i samband med möten mellan ledande representanter för dessa institutioner. Församlingen bevakar i regel förberedelserna inför FN:s toppmöten och deltar i mötena genom att tillsätta en ad hoc-delegation. debatterade relationerna mellan FN och . har en debatt om relationerna ingått i generalförsamlingens dagordning. och har ett entydigt åtagande och gemensamt ansvar för att stärka demokrati, rättsstatlighet och de mänskliga rättigheterna. De två församlingarna anordnade för en gemensam sittning i . Den gemensamma sittningen leddes av församlingarnas presidenter och teman var byggandet av ett gränslöst med särskild tonvikt på EU:s nya konstitutionella fördrag samt migration och gränskontroll. På grund av låg närvaro vid de gemensamma aktiviteterna från sida upplevde ledamöter insatsen dock som en besvikelse och ansåg att det fortsatta samarbetet behöver nya former. deltog i debatten på UEL:s vägnar. Hans övertygelse var att relevans växer i takt med EU:s strävan efter ökad politisk och ekonomisk integration. Om integrationen forceras fram snabbare och längre än medborgare önskar resulterar det i mera spänning och konflikter, förutspådde . EU:s utkast till ett nytt fördrag ger inget entydigt svar på den grundläggande frågan om hur demokratin garanteras. Vid återkommande debatter uttryckte församlingen sin djupa oro med anledning av kriget i och dess konsekvenser. Det internationella samfundet står inför stora utmaningar när det gäller återuppbyggnaden och demokratiseringen av det ockuperade . Vid en debatt krävde församlingen återigen att FN måste ges en ledande roll när det gäller civila återuppbyggnad. Den militära konflikten i , ett av de dominerande debattämnena vid församlingens sessioner , har varit i blickpunkten även . I sin kritik har församlingen fokuserat på brott mot de mänskliga rättigheterna under kriget. Situationen i karakteriseras av grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna, kränkningar av folkrätten och krigsförbrytelser begångna av båda sidor i konflikten. Församlingens förslag att låta en internationell tribunal behandla krigsförbrytelser i avfärdades av de ryska parlamentarikerna. Församlingen upprättade en gemensam arbetsgrupp mellan församlingen och den ryska statsduman. Församlingens delegater representerar de politiska och juridiska utskotten (tre från vardera) och migrationsutskottet (en representant). ingår i arbetsgruppen. Dess mandat är att övervaka hur de ryska myndigheterna lever upp till de krav som ställts av när det gäller respekt för mänskliga rättigheter och ansträngningar att återuppbygga .