bet · GS01LU6 · 2004-11-25 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet fyra motionsyrkanden som gällerlagstiftningen om sjöfylleri. Motionerna har väckts . I motionerna förordas införande av dels enpromillegräns även för sjöfylleri som inte är att anse som grovt brott,dels en möjlighet att utföra rutinmässiga nykterhetskontroller isjötrafiken.Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena och hänvisartill pågående utredningsarbete.I betänkandet finns två särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslutSjöfylleriRiksdagen avslår motionerna 2004/05:L219 yrkandena 1 och 2, 2004/05:L383och 2004/05:T467 yrkande 1.Stockholm den 25 november 2004På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), MarianneCarlström (s), (), (), (), (), (), (),(), (), Rezene Tesfazion (s), MartinAndreasson (fp), (), (), vonSydow (m), () och ().Utskottets övervägandenSjöfylleriUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden om skärpta regler för sjöfylleri.Utskottet hänvisar till pågående utredningsarbete. Jämför särskildayttrandena 1 (m, kd) och 2 (v).Gällande bestämmelserEnligt 20 kap. 4 § sjölagen (1994:1009) gäller att den som framför ettfartyg eller i övrigt på ett fartyg fullgör en uppgift av väsentligbetydelse för säkerheten till sjöss och då är så påverkad av alkoholhaltigadrycker eller något annat medel att det kan antas att han inte på ettbetryggande sätt kan utföra vad som därvid åligger honom döms försjöfylleri till böter eller fängelse . Är brottet attanse som grovt, skall enligt 20 kap. 5 § samma lag dömas för grovtsjöfylleri till fängelse i högst två år.Vid bedömande av om sjöfylleribrottet är grovt skall särskilt beaktasom 1. gärningsmannen har haft en alkoholkoncentration som uppgått tillminst i blodet eller per liter i utandningsluften,2. gärningsmannen annars har varit avsevärt påverkad av alkohol ellernågot annat medel, 3. den uppgift som gärningsmannen haft att fullgöravarit särskilt krävande med hänsyn till fartygets egenskaper eller andraomständigheter, eller 4. framförandet av fartyget har inneburit enpåtaglig fara för säkerheten till sjöss.Promillegränsen i punkt 1 infördes (prop. 1998/99:43,bet. JuU15, rskr. 166).Enligt 4 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott döms densom för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha förtärtalkoholhaltiga drycker i så stor mängd att alkoholkoncentrationen undereller efter färden uppgår till i blodet eller 0,10milligram per liter i utandningsluften för rattfylleri till böter ellerfängelse . För rattfylleri döms även den som för ettmotordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkoholhaltigadrycker att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonetpå ett betryggande sätt. Detsamma gäller om föraren är påverkad av någotannat medel. Är brottet att anse som grovt, skall föraren enligt 4 a §samma lag dömas för grovt rattfylleri till fängelse i högst två år.Vid bedömande av om rattfylleribrottet är grovt skall särskilt beaktasom 1. föraren har haft en alkoholkoncentration som uppgått till minst1,i blodet eller per liter i utandningsluften,2. föraren annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller någotannat medel, eller 3. framförandet av fordonet har inneburit en påtagligfara för trafiksäkerheten.Till skillnad från vad som gäller i trafik på land med motordrivna fordonär rutinmässiga alkoholutandningsprov inte tillåtna i sjötrafik. Enligt1 § lagen (1976:1090) om alkoholutandningsprov gäller för sjötrafikensdel att en polisman bara får ta sådant prov på den som skäligen kanmisstänkas för brott som kan medföra fängelse under förutsättning attprovet kan ha betydelse för utredningen om brottet.Tidigare behandlingFrågan om införande av promilleregler vid sjöfylleri som inte är attanse som grovt brott har varit föremål för överväganden i flera olikasammanhang . överlämnade regeringenproposition /99:43 Drograttfylleri och sjöfylleri till riksdagenmed bl.a. förslag om införande av den nuvarande promilleregeln i sjölagensbestämmelser om grovt sjöfylleri. Regeringen anförde i propositionenatt det saknades tillräckligt underlag för att föreslå en promilleregeläven för sjöfylleri som inte är grovt. Med hänsyn härtill avsåg regeringeni stället att tillsätta en utredning med uppgift att närmare utredafrågan.I sitt yttrande till justitieutskottet (1998/99:LU2y) med anledning avpropositionen gav lagutskottet uttryck för sin tillfredsställelse överatt regeringen lagt fram ett förslag innebärande att promillegränserinförs också på sjötrafikens område och tillstyrkte regeringens förslag.Lagutskottet anförde vidare att det hade varit värdefullt om regeringeni propositionen även hade kunnat presentera ett närmare underlag förett konkret ställningstagande från sida i fråga om möjlighetenatt införa promilleregler också för sjöfylleri som inte är grovt. Iavsaknad av ett sådant underlag var det enligt utskottets mening intemöjligt för att begära ett lagförslag innebärande attstraffbarheten för sjöfylleri knyts till en promillegräns på samma sätt somgäller för trafiken på land. Utskottet framhöll även att det var angelägetatt den av regeringen aviserade utredningen kom till stånd utan ytterligaredröjsmål och att arbetet bedrevs skyndsamt så att erforderliga lagförslagskulle kunna läggas fram utan onödig tidsutdräkt.Justitieutskottet delade i sitt av godkända betänkandelagutskottets bedömning (bet. 1998/99:JuU15).I enlighet med vad som förutskickades proposition tillkalladeregeringen en särskild utredare med uppgift att utredafrågan om det finns anledning att i någon form införa en promillegränsför sjöfylleri som inte är grovt och överväga hur en sådan regel skullekunna utformas (dir. 1999:87). Utredaren skulle också analysera vissalagtekniska frågor med anknytning till sjöfylleribrottet samt ta ställningtill om den utvidgning av straffansvaret för drograttfylleri som trätti kraft borde inverka på utformningen av bestämmelsenom sjöfylleri. I uppdraget ingick också att överväga om polis ellernågon annan bör ges rätt att rutinmässigt ta alkoholutandningsprov påpersoner som omfattas av sjölagens bestämmelser om sjöfylleri liksomhur en sådan kontroll i så fall bör genomföras. Utredningen antog namnetSjöfylleriutredningen.Sjöfylleriutredningen redovisade sitt uppdrag i betänkandet(SOU 2001:30) Sjöfylleri. I betänkandet föreslås att man inför enpromillegräns för s.k. enkelt sjöfylleri. En sådan gräns bör enligtförslaget avse alla slags fartyg men däremot inte alla slags vatten.Promillegränsen begränsas till de vatten där likheterna med vägtrafikenär mer påtagliga och faromomentet mer uttalat, dvs. kanal, sluss, allmänfarled och allmän hamn. Promilleregeln föreslås avse endast den somframför fartyget. Utredningen har stannat för att promillegränsen börbestämmas till samma nivå som gäller i väg- och spårtrafiken, dvs. 0,2promille alkohol i blodet respektive per liter iutandningsluften. Utredningen lämnar också förslag om införande av enmöjlighet att genomföra rutinmässiga alkoholutandningsprov till sjöss ochom hur information kan spridas om gällande nykterhetsregler. Betänkandethar remissbehandlats men i övrigt inte föranlett någon åtgärd av regeringen.MotionernaI motion L219 begär () tillkännagivanden om attstraffbestämmelserna i sjölagen skall skärpas (yrkande 1) och att sjöpolisenskall kunna genomföra rutinmässiga alkoholutandningsprov (yrkande 2).I motionen framhålls att såväl antalet båtägare som antalet alkoholrelateradeolyckor till sjöss har ökat . Det är därför, enligtmotionären, hög tid att se över lagstiftningen och skärpa den genom attinföra en promillegräns även för sjöfylleri som inte är att anse somgrovt brott. Promillegränsen bör vara densamma som gäller för vägtrafiken.Motionären anser att regeringens långsamma handläggning av dessa frågorär anmärkningsvärd och att en ändring av bestämmelserna bör genomförasskyndsamt.Catherine () anser i motion L383 att olika insatser behövervidtas för att minska alkoholkonsumtionen i samband med framförande avolika fartyg. Bland annat bör en promillegräns införas som överensstämmermed vad som gäller för väg- och spårtrafiken. Det är enligt motionärenockså angeläget att införa en möjlighet att genomföra rutinmässigaalkoholutandningsprov till sjöss och att även tas ianspråk för detta. Ett tillkännagivande begärs i enlighet härmed.Även Per och (båda s) begär imotion T467 (yrkande 1) ett tillkännagivande om att samma promillegränsskall gälla för sjöfylleri som för rattfylleri. Motionärerna anser attnollvisionen för dödade och allvarligt skadade i trafiken även böromfatta sjötrafiken, och samma regler för alkoholpåverkade förare bördärför gälla både på land och till sjöss.Pågående arbeteI beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredaremed uppgift att se över lagstiftningen om rattfylleri och sjöfylleri.I direktiven (dir. 2003:174) anför regeringen bl.a. att det förslag omen promillegräns för s.k. enkelt sjöfylleri som Sjöfylleriutredningenlämnade möttes av allvarlig kritik under remissbehandlingen.Kritiken gällde det sätt på vilket promilleregelns tillämplighet hadeavgränsats. Den kritik som framförts mot utredningens förslag har enligtregeringens mening sådan tyngd att sjöfyllerilagstiftningen behöverutredas vidare. Enligt direktiven skall utredaren såvitt avser sjöfylleri- med beaktande av betänkande och vad som i övrigtbör tillföras för ett ställningstagande - överväga om en promillegränsför sjöfylleri som inte är grovt bör införas, föreslå hur en sådan gränsi så fall skall utformas och avgränsas samt utifrån detta även taställning till och lämna förslag om polisens och möjligheteratt ta rutinmässiga alkoholutandningsprov. Utredaren skall vidareöverväga andra metoder för att förbättra sjösäkerheten genom att minskaantalet alkoholrelaterade olyckor till sjöss.Uppdraget skall slutredovisas . Vissa frågor,däribland de som avser sjöfylleri, kan - om utredaren bedömer detlämpligt - särredovisas i ett delbetänkande senast den 17 december 2004.I ärendet har upplysts att utredaren kommer att redovisa utredningsuppdrageti sin helhet i december 2005.Utskottets ställningstagandeUtskottet har behandlat motioner med krav på skärpt lagstiftning omsjöfylleri vid åtskilliga tidigare tillfällen, senast idet av godkända betänkande 2003/04:LU6. Utskottet såg då medtillfredsställelse på att regeringen tagit ett initiativ i frågan om enpromillegräns också för sjöfylleri som inte är grovt och andra åtgärderför att förbättra trafiksäkerheten till sjöss. Utskottet anförde attdet var angeläget att ställningstaganden från regeringens sida i dessafrågor kommer till stånd . I avvaktan på resultatetav det påbörjade utredningsarbetet ansåg dock utskottet att riksdageninte borde vidta någon ytterligare åtgärd med anledning av då aktuellamotioner, som därför avstyrktes.När nu utskottet åter har att ta ställning till motioner med krav påskärpt lagstiftning om sjöfylleri vidhåller utskottet sin uppfattningfrån . Utskottet anser således fortfarande att resultatetav det pågående utredningsarbetet bör avvaktas och föreslår därför attriksdagen avslår motionerna L219, L383 och T467 yrkande 1.Särskilda yttranden1. Sjöfylleri (m, kd)(), (), () och Henrikvon () anför:Det finns skäl att göra tillämpningen av sjölagens regler om sjöfyllerimer effektiv. Vi ser emellertid problem med de lösningar som föreslåsi motionerna. Det är i grunden felaktigt att rakt av jämställa förhållandeni sjöfart och båtliv med vägtrafik. Den allvarliga kritiken iremissbehandlingen av förslag belyser hur den felsynenleder till en rad orimliga konsekvenser.I avvaktan på vad regeringens särskilda utredare kommer att föreslåvill vi understryka vikten av polisens och möjligheteratt effektivt kontrollera efterlevnaden av både befintliga och föreståendeförbud mot sjöfylleri.Vi förutsätter att det nu pågående utredningsarbetet genomförs såskyndsamt som möjligt och att regeringen därefter återkommer till riksdagenmed lagförslag. I avvaktan på sådana förslag väljer vi att inte reserveraoss.2. Sjöfylleri (v)() anför:Jag anser att straffbestämmelserna för sjöfylleri behöver skärpas. Denpromillegräns som gäller i vägtrafiken bör införas även för sjöfylleri.Att framföra en snabb båt i berusat tillstånd kan innebära en likastor risk som att köra bil berusad. Det finns därför ingen anledningatt bestämmelserna skall vara olika. Promillegränsen för s.k. enkeltsjöfylleri bör alltså vara densamma som för rattfylleri.En särskild utredare har till uppgift att se över straffansvaret försjöfylleri. Jag förutsätter att utredningsarbetet genomförs skyndsamtoch att regeringen därefter återkommer möjligt till riksdagenmed lagförslag. Mot den bakgrunden har jag inte funnit skäl att reserveramig. Jag avser i stället att avvakta resultatet av utredningsarbetet,vilket jag noga kommer att följa.BilagaFörteckning över behandlade förslagMotioner från allmänna motionstiden /05:L219 av ():1. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om att skärpa straffbestämmelserna i sjölagen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om att sjöpoliserna skall kunna göra rutinmässigaalkoholutandningsprover.2004/05:L383 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionenanförs om rutinmässiga alkoholutandningsprov till sjöss samt promillegränser.2004/05:T467 av Per och (bådas):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om alkohol vid sjötrafik.