bet · GR01LU21 · 2004-04-01 00:00:00 — En ny prisinformationslag m.m. SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringensproposition /04:38 En ny prisinformationslagm.m. jämte fyra motioner som har väckts medanledning av propositionen.I propositionen lägger regeringen fram förslagtill en ny prisinformationslag, som skall ersättaden nu gällande prisinformationslagen (1991:601).Lagförslaget bygger lag. Lagenstillämpningsområde föreslås dock bli utvidgat tillatt, utöver bestämda produkter i betydelsen varoroch tjänster, även omfatta andra nyttigheter såsomtelekommunikationstjänster ocn andra former avelektroniska kommunikationstjänster, elektriskkraft, fjärrvärme och finansiella tjänster. Däremotomfattas inte arbetstillfällen och fast egendom. Denföreslagna lagen är utformad som en ramlag. om skyldighet att lämna prisinformationoch om beräkningen av pris och jämförpris skallmeddelas av regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. Detta gäller även i fråga omskyldighet att ange jämförpris för andra produkterän varor. Lagen är inte tillämplig i den mån detfinns särskilda föreskrifter om prisinformation tillkonsumenter.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 oktober2004.Regeringen gör i propositionen bedömningen att detinte finns behov av att införa särskildabestämmelser om prisinformation vid marknadsföringvia Internet eller i radio och TV.Utskottet föreslår att antar regeringenslagförslag och avslår samtliga motionsyrkanden.I betänkandet finns fem reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. LagförslagenRiksdagen antardels det av regeringen framlagda förslaget tillprisinformationslag,dels det av utskottet i bilaga 3 framlagdaförslaget tilllag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490).Därmed bifaller proposition 2003/04:38.2. BemyndigandetRiksdagen avslår motion 2003/04:L3.Reservation 1 (m)3. Hänvisningar till andra bestämmelserRiksdagen avslår motion 2003/04:L4 yrkande 2.Reservation 2 (fp)4. Prisinformation och funktionshindradekonsumenterRiksdagen avslår motion 2003/04:L2.5. Prisinformation och konkurrensRiksdagen avslår motion 2003/04:L4 yrkande 1.Reservation 3 (m, fp)6. Harmonisering på EU-nivåRiksdagen avslår motion 2003/04:L4 yrkande 3.Reservation 4 (fp)7. Marknadsföring av ölRiksdagen avslår motion 2003/04:L1.Reservation 5 (v)den 1 april 2004.På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: IngerRené (m), (), (),(), (), TassoStafilidis (v), (), (), Rezene Tesfazion (s), (),(), (s),(), (), CarinaAdolfsson Elgestam (s), () ochChristin ().2003/04LU21Redogörelse för ärendetBakgrundPrisinformationslagen (1991:601) syftar till attfrämja god prisinformation till konsumenter ochkompletterar skyldigheten enligt 4 § andra stycketmarknadsföringslagen (1995:450) att vidmarknadsföring lämna sådan information som är avsärskild betydelse från konsumentsynpunkt. Lagen är,enligt 2 §, tillämplig på näringsidkare som i sinyrkesmässiga verksamhet tillhandahåller varor ochtjänster till konsumenter. Av 3 § följer attsärskilda föreskrifter om prisinformation tillkonsumenter gäller i stället förprisinformationslagen. Lagen är alltså subsidiärtill sådana föreskrifter. Enligt 4 § skallprisinformation lämnas när en näringsidkaremarknadsför bestämda varor och tjänster, dock ej vidförsäljning på auktion. Kravet på godprisinformation gäller vid allt slagsmarknadsföring, och en vara eller tjänst ansesbestämd om den är så detaljerat beskriven i reklamenatt konsumenten kan identifiera den från andra varoreller tjänster.I 58 §§ finns närmare bestämmelser om hurprisinformation skall lämnas. Härav följer bl.a. attpriset för varor och tjänster skall anges korrektoch tydligt. Som huvudregel skall priset angesskriftligen om inte konsumenten kan få upplysning omdet på annat likvärdigt sätt. Priset skall inbegripamervärdesskatt och om det kan tillkomma avgifter ochandra kostnader skall detta anges särskilt. Vadgäller varor skall såväl försäljningspris somjämförpris anges. Om det på grund av varans karaktäreller ändamål kan antas att en angivelse avjämförpris skulle sakna betydelse eller skapaförvirring behöver dock endast försäljningsprisanges. Vidare behöver endast jämförpris anges omvaran inte är färdigförpackad och mäts upp i kundensnärvaro.Bestämmelser om var skriftlig prisinformationskall anges finns i 913 §§. Dessa innebär bl.a. attpriset skall anges så att det klart framgår förkonsumenten vilken vara eller tjänst det avser. Nären vara bjuds ut till försäljning iförsäljningslokal, skyltfönster, skyltskåp eller idirekt anslutning till säljstället skall priset ochjämförpriset anges på varan eller dess förpackningeller i varans omedelbara närhet. Om det finnspraktiska hinder mot en sådan prismärkning fårpriset i stället anges i prislista,prisfrågeterminal eller liknande. Information ompriset för en bestämd tjänst skall vidare lämnaslätt tillgänglig eller i direkt anslutning till denplats där näringsidkaren bedriver sin rörelse ellerannars marknadsför sina tjänster. Av 14 § följer attmarknadsföringslagens sanktionssystem skalltillämpas om näringsidkaren inte iakttarbestämmelserna i prisinformationslagen.Konsumentverket har, med stöd av 7 och 12 §§, avregeringen bemyndigats att meddela närmareföreskrifter i vissa specifika avseenden. finns i föreskrifterom prisinformation (KOVFS 1992:1) ochKonsumentverkets föreskrifter om jämförpriser påvaror (KOVFS 2001:1).Ärendet och dess beredningRegeringen tillkallade en särskildutredare med uppgift att se överprisinformationslagen och analysera behovet ochkonsekvenserna av en utvidgning av lagenstillämpningsområde till att avse även andraprodukter än varor och tjänster (dir. 2001:51). Iuppdraget ingick även att analysera i vad månjämförpris bör kunna krävas även för andra produkterän varor och att överväga om bestämmelserna iprisinformationslagen behöver kompletteras vadgäller marknadsföring via Internet eller i radio ochTV.Utredningen, som antog namnetPrisinformationsutredningen, redovisade sitt uppdragi i betänkandet (SOU 2002:54) En nyprisinformationslag. Betänkandet harremissbehandlats och ligger till grund förförevarande proposition.I propositionen föreslår regeringen efter hörandeav Lagrådet att skall anta det ipropositionen framlagda förslaget tillprisinformationslag. Regeringens förslag finns ibilaga 1 och lagförslaget i bilaga 2. I bilaga 3finns vidare ett av utskottet framlagt förslag tillkonsekvensändring i 2 kap. 19 § tredje stycketyrkestrafiklagen (1998:490).Propositionen har föranlett fyra motioner. Förslageni motionerna finns i bilaga 1.Utskottets övervägandenLagförslagenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens lagförslag ochdet av utskottet framlagda förslaget till lagom ändring i yrkestrafiklagen (1998:490).Jämför reservation 1 (m).PropositionenI propositionen lägger regeringen fram förslag ny prisinformationslag, som skall ersätta den nugällande prisinformationslagen (1991:601).Lagförslaget bygger lag. Lagenstillämpningsområde föreslås dock bli utvidgat tillatt omfatta, utöver bestämda varor och tjänster,även andra nyttigheter såsomtelekommunikationstjänster och andra former avelektroniska kommunikationstjänster, elektriskkraft, fjärrvärme samt finansiella tjänster. Tillföljd av det utvidgade tillämpningsområdet är lagenutformad som en ramlag. Föreskrifter om skyldighetenatt lämna prisinformation och om beräkningen av prisoch jämförpris skall meddelas av regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer. Detta gälleräven i fråga om skyldighet att ange jämförpris förandra produkter än varor. Propositionen innehålleringet definitivt ställningstagande från regeringenssida vad gäller frågan vilken eller vilkamyndigheter som skall bemyndigas att meddela sådanaföreskrifter. Enligt regeringens bedömning finns detdock mycket som talar för att utgångspunkten börvara att det är som ävenfortsättningsvis skall meddela föreskrifter påområdet. Även andra myndigheter, exempelvisFinansinspektionen, kan komma att bemyndigas attmeddela föreskrifter om prisinformation på vissasakområden. Lagen föreslås vara subsidiär iförhållande till andra föreskrifter omprisinformation till konsumenter. I den mån detförekommer sådana föreskrifter gäller således inteprisinformationslagen.Vad särskilt gäller den av flera remissinstanserpåtalade problematiken kring ochKonsumentombudsmannens olika roller som normgivare,tillsynsmyndighet och part i domstol konstateras ipropositionen att och KO redan i daghar denna flerfaldiga roll. Vidare framhålls att detäven på andra förvaltningsområden förekommer att enmyndighets normgivningsfunktion förenats meduppgiften att företräda det allmänna i domstol ellerliknande. Domstolen har att självständigt avgöra ettmål och är därvid inte bunden av KO:s inställning.KO är vidare, påpekas i propositionen, skyldig attiaktta objektivitetsprincipen i regeringsformen ochtalan förs genom en särskild enhet inom myndigheten.Därtill kommer, anförs det, att det varken avremissbehandlingen eller på annat sätt framkommitnågot som ger vid handen att nuvarande ordningskulle vara otillfredsställande i praktiken.Regeringen kan mot den nu angivna bakgrunden inte seatt det finns några skäl för att genomföranågon förändring av nuvarande ordning såvitt avserKonsumentverkets och KO:s roller som part i domstolrespektive normgivare.Regeringen redovisar i proposition även sinbedömning att det inte finns behov av att införasärskilda bestämmelser om prisinformation vidmarknadsföring på Internet eller i radio och TV.Några sådana förslag läggs därför inte fram.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 oktober2004.MotionenInger m.fl. (m) anser i motion L3 att frågan omvilken prisinformation som skall lämnas till störstadelen bör avgöras i samspelet mellan den enskildenäringsidkaren och konsumenterna. Behovet avdetaljerad prisinformation kommer då att vägas motkostnaderna för ommärkning och liknande. På enfungerande marknad är prisinformation ettkonkurrensmedel, som inte bör vara föremål föromfattande statlig reglering. Motionärerna motsättersig att regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer bemyndigas att meddelaföreskrifter om skyldighet att lämna prisinformationoch om beräkning av pris och jämförpris. Enligtmotionärerna finns det en grundlägganderättssäkerhetsgaranti i att den lagstiftande maktenskiljs från den verkställande makten. Om förslagetgenomförs i denna del kommer, anförs det,och att habåde partsfunktion i domstol, utöva tillsyn enligtlagen och utfärda föreskrifter på området. Detrimmar illa med grundläggande rättsprinciper att endomstol skall vara bunden av förskrifter som harutfärdats av den som uppträder som part i domstolen.Den breda delegationsmakten leder också, hävdas det,till bristande förutsebarhet för alla inblandadeaktörer. Det är således svårt att bedömakonsekvenserna av lagförslaget så längeföreskriftsrätten inte är närmare angiven ochambitionsnivån hos regeringen och föreskrivandemyndigheter är okänd. Motionärerna framhåller vidareatt bemyndigandet kan leda till en ökadadministrativ börda för företagen, vilket i sin turkan leda till högre priser för konsumenterna. Imotionen begärs ett tillkännagivande som går ut påatt regeringen skall återkomma till medett nytt lagförslag i linje med vad som haranförts.Utskottets ställningstagandeEn väl fungerande ekonomi förutsätter starka ochupplysta konsumenter som genom medvetna ochrationella val av produkter utnyttjar sinamöjligheter att påverka produktionen.Prisinformation underlättar för konsumenterna attgöra prisjämförelser. Detta ger i sin turkonsumenterna en möjlighet att göra väl underbyggdaval på en konkurrensutsatt marknad. En godprisinformation är således ett grundläggandekonsumentintresse.Prisinformationslagen har varit i kraft i tolvår. Sedan lagens ikraftträdande harmarknaden genomgått stora förändringar. Såvälelmarknaden som telemarknaden har avreglerats ochutsatts för konkurrens. Avregleringen avfinansmarknaden har vidare lett till att finansiellatjänster på olika sätt kommit att få en ökadbetydelse för enskilda konsumenter. medfört att konsumenterna givits möjlighet attvälja bland ett större utbud av olika slags nyatjänster och fler aktörer på marknaden.Utskottet kan konstatera att prisinformationslageni hög grad är inriktad på marknadsföring av varor,företrädesvis dagligvaror och livsmedel. Många av denya konsumentnyttigheter som utvecklats under senareår och fått en allt större betydelse förkonsumenterna omfattas således inte av lagen. Vidareråder osäkerhet huruvida vissa nyttigheter är attanse som en vara, en tjänst eller en sådan nyttighetsom faller utanför lagens tillämpningsområde. Dettagäller inte minst på det finansiella området. Föratt konsumenterna skall kunna göra underbyggda valäven på dessa områden är det viktigt att de hartillgång till korrekt och tydlig prisinformation.Som framgår av propositionen ochPrisinformationsutredningens betänkande förekommervissa brister i detta avseende och svårigheter förkonsumenterna att få en rättvisande bild av priseroch avgifter. Mot den nu angivna bakgrunden delarutskottet regeringens bedömning att det föreliggerbehov av att prisinformationslagenstillämpningsområde utvidgas till att omfatta allabestämda nyttigheter, dvs. varor, tjänster och annatsom näringsidkare marknadsför till konsumenter.Det utvidgade tillämpningsområdet innebär attprisinformationslagen kommer att omfatta vitt skildaproduktslag. Regeringen har, med hänsyn till detta,föreslagit att den nuvarande prisinformationslagenersätts med en ny lag, utformad som en ramlag somskall kompletteras med föreskrifter av merdetaljerad karaktär meddelade av regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer.Med anledning av den kritik som riktats motutformningen av lagförslaget i denna del i motion L3kan utskottet inte finna annat än att förslaget ståri överensstämmelse med bestämmelserna om delegationav normgivningsmakt i 8 kap. 7 och 11 §§regeringsformen. Lagrådet har inte heller haft någotatt erinra mot förslaget i nu aktuellt hänseende.Vad sedan gäller motionärernas farhågor attbemyndigandet kan komma att leda till en ökadadministrativ börda för företagen vill utskotteterinra om det regelförenklingsarbete som pågår sedannågra år tillbaka inom och blandmyndigheterna. Därvid kan pekas på förordningen(1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglerseffekter för små företags villkor, den s.k.Simplexförordningen, som trädde i kraft den 1februari 1999. Enligt förordningen är myndigheternaskyldiga att, när de överväger att införa nya reglereller förändra regler som kan ha effekter avbetydelse för små företags arbetsförutsättningar,konkurrensförmåga eller övriga villkor, göra ensärskild konsekvensanalys så tidigt som möjligt.Nämnas bör även de riktlinjer för Regeringskanslietangående konsekvensanalys av reglers effekter försmå företags villkor som utfärdades i december 1998.Det finns således ett regelverk som syftar till attminska den administrativa bördan för företag genomförenkling av såväl befintliga som kommande regler.Utskottet förutsätter att regeringen och berördamyndigheter vid utfärdandet av föreskrifter påområdet beaktar och tillämpar detta regelverk utannågot formellt uttalande i saken från riksdagenssida. När det slutligen gäller frågan omKonsumentverkets och olikaroller delar utskottet regeringens bedömning att detsaknas skäl att göra några förändringar av nuvarandeordning.Med hänsyn till vad som har sagts bör motion L3inte föranleda någon åtgärd från sida. Iövrigt har inte motionsvis framförts någoninvändning mot att lagförslaget antas, och inteheller utskottet har något att erinra motregeringens förslag. gjorda ställningstagandenleder fram till att bör anta det ipropositionen framlagda lagförslaget. Vidare börmotion L3 avslås.Under beredningen av ärendet har utskottetuppmärksammat att det erfordras en konsekvensändringi 2 kap. 19 § tredje stycket yrkestrafiklagen(1998:490). I bilaga 3 till betänkandet läggerutskottet därför fram ett förslag till en sådanändring.Utskottet övergår därmed till att behandla enhandfull motionsyrkanden i vilka begärs attregeringen återkommer till med förslagtill ändringar i lagen i vissa avseenden.Hänvisning till andra bestämmelserUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande medkrav på införande av en uppräkning i lagen avandra bestämmelser om prisinformation tillkonsumenter. Jämför reservation 2 (fp).BakgrundBestämmelser om skyldighet att lämna information ompriser till konsumenter finns, förutom iprisinformationslagen, i en rad olika författningar,bl.a. konsumentkreditlagen (1992:830),konsumentförsäkringslagen (1980:38), lagen(1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiskaekonomiska samarbetsområdet, lagen (2000:274) omkonsumentskydd vid distansavtal ochhemförsäljningsavtal, lagen (2002:562) omelektronisk handel och andra informationssamhälletstjänster samt lagen (2003:389) om elektroniskkommunikation. Som påpekats inledningsvis är den nugällande prisinformationslagen subsidiär iförhållande till sådana bestämmelser. I 3 §prisinformationslagen finns en icke uttömmandeuppräkning av några lagar där det finns särskildabestämmelser om information till konsumenter.PropositionenI propositionen föreslås att också den nyaprisinformationslagen skall vara subsidiär iförhållande till andra författningar som innehållerbestämmelser om informationskrav om priser tillkonsumenter. Sådana bestämmelser skall således gällai stället för prisinformationslagens regler. Dettakommer till uttryck i en generell hänvisning i 5 §till andra bestämmelser om prisinformation. Tillskillnad från den nu gällande 3 § innehållerparagrafen inte någon uppräkning av författningar.MotionenEnligt vad som anförs i motion L4 av . (fp) kommer avsaknaden av hänvisningar tillandra bestämmelser om prisinformation i 5 § att göradet omöjligt för enskilda konsumenter att bilda sigen uppfattning om sina rättigheter. Den nyaprisinformationslagen bör därför innehålla enuppräkning av andra bestämmelser om prisinformationtill konsumenter. I motionen begärs etttillkännagivande som går ut på att regeringen skallåterkomma till med ett lagförslag meddenna innebörd (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeEn uppräkning av samtliga författningar medbestämmelser om prisinformation till konsumenter i 5§ skulle, enligt utskottets mening, göra paragrafenotymplig och kräva återkommande lagändringar för atthållas aktuell. Nyttan av en exemplifiering avförfattningar framstår vidare som begränsad. Därtillkommer att remissutfallet inte ger vid handen attdet skulle föreligga något större behov av den imotionen förordade uppräkningen. Motion L4 yrkande2 bör därför avslås.Bemyndigandets närmare utformningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somgäller den närmare utformningen avbemyndigandet för regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer attmeddela föreskrifter om prisinformation.Jämför reservation 3 (m, fp).PropositionenSom framgått inledningsvis är lagförslaget utformatsom en ramlag. Föreskrifter om skyldighet att lämnaprisinformation och om beräkningen av pris ochjämförpris skall således, enligt den föreslagna 11§, meddelas av regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer.MotionernaLeif Björnlod m.fl. (mp) anser i motion L2 attbemyndigandet i 11 § bör innehålla mer specifikariktlinjer för regeringen och myndigheter vidutfärdandet av föreskrifter på området. Detta gällersärskilt funktionshindrades intresse av att kunna tadel av prisinformation på samma villkor som andrakonsumenter. Detta intresse är, enligt motionärerna,så starkt att det bör anges direkt i lagen. Imotionen begärs ett tillkännagivande om attregeringen skall ges i uppdrag att återkomma tillriksdagen med ett lagförslag i enlighet med detanförda.I motion L4 av m.fl. (fp) framhållsvikten av att den föreslagna lagen inte får enkonserverande effekt på utbudet.Tillämpningsföreskrifter med alltför högt ställdakrav på jämförbarhet i fråga om priset kan, anförsdet, ensidigt gynna standardlösningar och försvåramarknadsföring av komplexa, individuellt anpassadeprodukter, vilket i sin tur skulle hämmaproduktutvecklingen. Förlorarna på en sådanutveckling skulle vara konsumenterna.Konkurrensfrågorna måste därför ges större tyngd änvad som är fallet i propositionen. Motionärernaanser därför att det i 11 § bör tydliggöras attsåväl konsumentintresset som effekterna påkonkurrensen skall beaktas vid utformandet avföreskrifter med stöd av paragrafen. I motionenbegärs ett tillkännagivande som går ut på attregeringen skall återkomma till med ettförslag till en sådan lagändring (yrkande 1).Utskottets ställningstagandeUtskottet har ingen annan uppfattning änmotionärerna bakom motion L2 vad gäller vikten avatt funktionshindrades intressen beaktas på området.Utskottet kan konstatera att även regeringen är avsamma uppfattning. Sålunda anförs i propositionenatt det är viktigt att olika konsumentgruppersförutsättningar att tillgodogöra sig prisinformationbeaktas vid utformningen av föreskrifter. Hänsyn bördärför så långt som möjligt tas till konsumentermed olika funktionshinder och konsumenter som avnågon annan anledning har särskilda behov påprisinformationsområdet. Mot bakgrund av dessauttalanden saknas enligt utskottets mening anledningatt förtydliga lagtexten i enlighet med vad somföreslås i motion L2. Motionen bör därför avslås.När det sedan gäller frågan om prisinformationenskonsekvenser för konkurrensen som tas upp i motionL4 yrkande 1 vill utskottet först framhålla attprisinformation i allmänhet har enkonkurrensbefrämjande effekt och återhållande verkanpå prisnivån. Som utvecklas närmare i såvälpropositionen som motionen kan dock prisinformationi vissa fall leda till negativa konsekvenser förkonkurrensen. Med hänsyn härtill är det, enligt vadsom också anförs i propositionen, angeläget atteventuella konsekvenser för konkurrensen beaktas vidutformningen av förskrifter om prisinformation ochvid analysen av behovet av jämförpriser för andraprodukter än varor. Det är därför lämpligt attföreskrifter om prisinformation utformas eftersamråd med . Utskottet utgår frånatt regeringen och berörda myndigheter kommer attbeakta de aspekter som tas upp i motionen utan attdetta uttryckligen föreskrivs i lagtexten. Någotbehov av den föreslagna lagändringen kan därmed inteanses föreligga, och utskottet föreslår attriksdagen avslår motion L4 yrkande 1.Harmonisering på EU-nivåUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande varibegärs att regeringen inom EU skall verka fören gemensam lagstiftning påprisinformationsområdet. Jämför reservation 4(fp).BakgrundI dag finns ingen övergripande EG-rättsliglagstiftning om prisinformation vid marknadsföringav nyttigheter som tas i anspråk av konsumenter.Prisinformation vid marknadsföring av varor omfattasdäremot av och rådets direktiv98/6/EG av om konsumentskydd isamband med prismärkning av varor som erbjudskonsumenter (prismärkningsdirektivet). Syftet meddirektivet är att förbättra informationen tillkonsumenter och att underlätta prisjämförelser.Detta skall uppnås genom krav på angivande avförsäljningspris och jämförpris på varor somnäringsidkare erbjuder konsumenter. Direktivet ärutformat som ett s.k. minimiharmoniseringsdirektiv,vilket innebär att medlemsstaterna får införa ellerbehålla mer gynnsamma bestämmelser till förmån förkonsumenterna.Därutöver finns bestämmelser med krav påinformation om priser i annan EG-rättsliglagstiftning som inte specifikt reglerarprisinformation. Dit hör exempelvis direktiv87/102/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagaroch andra författningar om konsumentkrediter,direktiv /7/EG om konsumentskydd vid distansavtal,direktiv /31/EG om vissa rättsliga aspekter påinformationssamhällets tjänster, särskiltelektronisk handel och direktiv /65/EG omdistansförsäljning av finansiella tjänster.För närvarande pågår en översyn avprismärkningsdirektivet. Såvitt utskottet harerfarit kommer såväl direktivets harmoniseringsgradsom tillämpningsområde att uppmärksammas inom ramenför detta arbete.