bet · GS01UU2 · 2004-11-18 00:00:00 — Eftersom begreppet gemensamma globala nyttigheter innefattarså många olika områden (en god miljö, finansiell stabilitet, frånvaroav internationell terrorism, begränsning av smittsamma sjukdomar etc.)ser det som önskvärt att man från svensk sida, istället för att beröra samtliga av dessa gemensamma nyttigheter, fokuserararbetet på ett begränsat antal av dessa för vilka man aktivt arbetar.Vi menar att några av de prioriterade områdena bör vara kampen för eneffektivisering av energi- och materialhantering inom ramen för enhållbar utveckling, klimatfrågan, försörjningen av rent vatten, kampenmot hiv/aids och förebyggandet av väpnade konflikter. Här bör även övrigaaktörer inom t.ex. det svenska näringslivet kunna kopplas in.För att bedriva en effektiv fattigdomsbekämpning krävs det att insatserframför allt riktas mot kvinnor och barn. Deras fattigdom är till storadelar strukturell. Kvinnor saknar ofta ekonomiska tillgångar, egendom,makt, utbildning, sjukvård och är utsatta för våld och diskrimineringpå grund av sitt kön. Därför anser att svenskt biståndi ökad grad skall riktas till kvinnor i mottagarländerna.Vanligtvis utestängs kvinnor från beslutande församlingar på diversepolitiska nivåer. Detta är en trend som måste brytas. Kvinnors direktadeltagande och inflytande är nödvändigt för att skapa ett djupare,bredare och stabilare folkstyre och för att bidra till en mer effektivoch positiv utveckling av länder. Dessutom behövs jordbruksreformer somger kvinnor en mer säker tillgång till mark. I framför allt söderom är det främst kvinnor som producerar mat, och ändå är kvinnorden del av befolkningen som har minst tillgång till marken.En viktig del av fattigdomsbekämpningen globalt är det ökade inslagetav direkt IT-bistånd. Tillgång till IT och telekommunikation i fattigabyar och exempelvis distansutbildning med hjälp av IT-tekniken kankraftigt förbättra möjligheterna till ekonomisk och social utveckling,vilket ett flertal pilotprojekt bekräftat. Den digitala revolutionenhar gett världen nya och bättre kommunikationssystem, men även helt nyaproduktions- och utvecklingsmöjligheter. finns det 500 miljonerIT-användare i världen och ökningen går allt snabbare. Men majoritetenav världens fattiga står fortfarande helt vid sidan av den nya tekniken.Västvärlden har därför ett stort ansvar för att IT-revolutionen inteskapar nya klyftor. Med undantag av några få stora internationellaorganisationer har biståndsgivarna varit förvånansvärt långsamma med atttillvarata de möjligheter som IT-revolutionen ger de fattigaste länderna.Kristdemokraterna anser därför att regeringen skall ingå partnerskapmed privata företag om att utarbeta strategier för att öka IT-investeringarnai de fattigaste länderna. Sida bör söka samarbete med andra länder, t.ex. inom EU, för att gemensamt rikta insatserna och investeringarna.Ett IT-perspektiv bör integreras i samtliga utvecklingsstrategier ochprogram.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Vårt förslag lämnas med anledning av motionerna2004/05:U302 yrkandena 1 och 6 och 2004/05:U331 yrkandena 11, 16 och 21.16. Politikens inriktning, punkt 14 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U253yrkande 2, 2004/05:U261 yrkande 7 och 2004/05:U302 yrkande 6 och avslårmotionerna 2002/03:U313 yrkande 16, 2002/03:U322 yrkande 19, 2004/05:U219yrkandena 4-6, 2004/05:U253 yrkande 1, 2004/05:U290 yrkande 1, 2004/05:U302yrkande 1, 2004/05:U307 yrkande 13, 2004/05:U308 yrkandena 13 och 14,2004/05:U331 yrkandena 11, 16 och 21 samt 2004/05:A352 yrkande 7.StällningstagandeMöjligheten att uppfylla millenniemålen bör vara vägledande för svenskpolitik i långivningshänseende, i biståndsgivning och i den samladehanteringen av den globala utvecklingspolitiken.Enligt inrapporteringen av millenniemålsarbetet kommer fattigdoms- ochhungermålen, de första av de åtta målen, inte att uppnås om inte radikalaoch synkroniserade förändringar genomförs i politik på många områden.Mat är en mänsklig rättighet som finns uttryckt i de flesta storaFN-konventioner om mänskliga rättigheter, bl.a. i och iESK-konventionen, konventionen om de ekonomiska, sociala och kulturellamänskliga rättigheterna. tillgång till mat (CFS,) inom FAO, FN:s mat- och jordbruksorganisation,enades om frivilliga riktlinjer för införande av rättentill tillräcklig, säker och lämplig mat. Det var ett välkommet ochefterlängtat beslut som kan vara till stor nytta i uppfyllandet av detförsta s.k. millennieutvecklingsmålet, dvs. att utrota extrem fattigdomoch hunger före år 2015.Regeringar får nu ett tydligt instrument att använda när de skallförverkliga sina skyldigheter att respektera, skydda och tillgodose sinaegna och andra länders medborgares rätt att försörja sig. De nyariktlinjerna utmanar framför allt de regeringar som inte är aktiva i kampenmot hungern. Rätten till mat innebär att varje människa som får dennarättighet kränkt genom sin regerings politik eller vars rättigheteraldrig ens har erkänts, nu kan avkräva ansvar av sin regering och begäraersättning och hjälp. Dessa frivilliga riktlinjer för rätten till matkan ses som ett första steg mot ett riktigt s.k. fakultativt tilläggsprotokollsom ger individuell klagomöjlighet på samma sätt som redan finns förkonventionen om de medborgerliga och politiska rättigheterna. Eftersomde olika mänskliga rättigheterna inte är inbördes graderade utan skallanses jämbördiga och ömsesidigt stödjande bör de olika konventionernaha samma typ av uppföljningsmekanismer.Sveriges nya politik för global utveckling skall vara rättighetsbaserad,och det är tillfredsställande att nu inom EU-kretsen inte längremotarbetar införandet av ett s.k. tilläggsprotokoll för ESK-konventionen.De frivilliga riktlinjerna kommer därför att kunna bli en viktig källatill kunskap och inspiration i det framtida arbetet och beskriver tydligtvad regeringar förväntas göra för att få slut på kränkningarna av rättentill mat.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad jag framför. Mitt förslag lämnas med anledning av motionerna2004/05:U253 yrkande 2, 2004/05:U261 yrkande 7 och 2004/05:U302 yrkande 6.17. Beräkning av bistånd enligt /DAC, punkt 15 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:U261yrkandena 1, 3 och 6 samt avslår motion 2004/05:U278 yrkandena 4 och 5.StällningstagandeEnligt de mycket goda intentioner som riksdag och regering2003 beslutat om inom ramen för den nya sammanhållna globalpolitikenbetitlad Gemensamt ansvar, är avsikten att ett rättvise- ochfattigdomsperspektiv skall genomsyra gåvobiståndet samt att alla delar iinternationellt inriktad utvecklingspolitik skall hållas samman och varakoherenta. Dessutom betonas mottagarnas ägande av processen.En betydande del av svenskt bistånd kanaliseras via EU, och EUföljer i allt väsentligt de rekommendationer som består med viasin utvecklingskommitté DAC. Men såväl insyn som kvalitetsuppföljningoch valet av mottagarländer är utsatta för hård kritik.I det sammanhanget måste också en kritisk granskning av s.k.DAC-kriterier ske. En oroväckande vidgning av dessa kriterier är underutveckling, och det är oklart hur ställt sig till dessaförändringar. noterar att regeringen gärna vill ta biståndsbudgeteni anspråk för allehanda syften, och vi menar att det under ingaförhållanden skall vara legitimt att ur biståndsbudgeten använda medel förmilitär trupp, inte ens med vällovliga fredsbevarande syften, inte hellerför utbildning av militärer i t.ex. demokrati eller mänskliga rättigheter.DAC måste, som det normerande organet, ta ansvar för att biståndetverkligen inriktas på långsiktiga och breda utvecklingssatsningar, intepå aktiviteter för vilka de flesta länder redan har specifika budgetar.Vi efterlyser en årlig redovisning i form av en skrivelse om vad Sverigegör i , den svenska policyn och svenska positioneringar.Den skall också innehålla en resonerande redovisning av hur Sverigehar agerat i olika frågor samt givetvis vilka frågor som ligger på bordetoch vad som avförts från agendan.Mer problematiskt ter sig förhållningssättet till avskrivning av fattigaländers skulder till både enskilda rika långivarländer och till de storainternationella finansieringsinstituten (IFI), dvs. regionalautvecklingsbanker, IMF och olika avdelningar. Dessa institutionerbehöver reformeras och ledas in på mer hållbarhetsinriktade kriterierför långivning samt ta i beaktande i vilken mån låntagarna kan kommaatt uppfylla sina millennieutvecklingsmål. menar attHIPC-initiativet bör avslutas och ersättas med en likvärdig partnerskapsbaseradförhandlingsmekanism, som ger de skuldtyngda länderna en likaberättigadroll i skuldavvecklingsarbetet. Man bör också i det sammanhangetifrågasätta om exportinkomsterna skall vara den avgörande parametern förberäkning av "hållbar" skuld. Problem med världsmarknadstillträdet ochbrist på exportinkomster är ju en vital del i problemet med fattigdom;att då i skuldkvoten bygga in förmodade exportinkomster skapar en dubbelbestraffning för de fattiga länderna. IFI:s långivning bör i ställetkonsekvent vara baserad på demokratiskt och lokalt genomfördafattigdomsstrategier (PRSP) och på huruvida landet i fråga klarar att nå upptill millennieutvecklingsmålen.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad jag framför. Mitt förslag lämnas med anledning av motion 2004/05:U261yrkandena 1, 3 och 6.18. Demokrati och mänskliga rättigheter, punkt 16 (m)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:U307yrkandena 2, 4 och 15 samt avslår motionerna 2004/05:U225 yrkandena 11och 14, 2004/05:U226 yrkande 25, 2004/05:U331 yrkandena 2, 13, 14 och17 samt 2004/05:Kr363 yrkande 1.StällningstagandeAtt framhäva de mänskliga rättigheternas universalitet måste vara enhörnsten i svensk utrikespolitik. Svenskt bistånd skall inte utgå tillstatsmakter som grovt och systematiskt kränker de mänskliga rättigheternaoch förtrycker sina medborgare. skall inom ramen för EU:sgemensamma utrikes- och säkerhetspolitik betona kravet på de mänskligarättigheterna och demokrati. , med dess parlamentariskasammansättning, borde här kunna tjäna som förebild. Det nybildade AfricanUnion kan vara en naturlig utgångspunkt. bör ocksåkräva att man i får en rapport ochgenomför en årlig debatt om läget beträffande de mänskliga rättigheternaoch demokratin i medlemsländerna. Fördelen med detta förfarande skullevara s.k. name and shame, vilket innebär att man tydliggör vilka regimersom bryter mot de mänskliga rättigheterna.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Vårt förslag lämnas med anledning av motion 2004/05:U307yrkandena 2, 4 och 15.19. Demokrati och mänskliga rättigheter, punkt 16 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:U225yrkandena 11 och 14 samt avslår motionerna 2004/05:U226 yrkande 25,2004/05:U307 yrkandena 2, 4 och 15, 2004/05:U331 yrkandena 2, 13, 14och 17 samt 2004/05:Kr363 yrkande 1.StällningstagandeBiståndspolitiken bör användas för att främja mänskliga rättigheter.Enligt liberalernas uppfattning bör det bilaterala biståndetom möjligt villkoras med krav på insatser för demokrati och respekt förmänskliga rättigheter. Vissa framgångar har vunnits i den internationellarätten men vi känner stor besvikelse över världssamfundetspassivitet i samband med några av vår samtids värsta förbrytelser. FNförmådde inte leva upp till den egna stadgan vid de massiva folkmordeni utan världssamfundet stod overksamt när en miljonmänniskor mördades. Inför den etniska rensningen som genomfördes påBalkan stod FN handfallet och trots personell närvaromisslyckades världsorganisationen att stoppa händelseutvecklingen.Arbetet med att förnya folkrätten och stärka de mänskliga rättigheternamåste intensifieras. bör driva på denna förnyelseprocess. Ettangeläget exempel vad gäller utvecklingen av folkrätten och arbetet medatt stärka de mänskliga rättigheterna är den permanenta internationellabrottmålsdomstolen.En av de mest grundläggande mänskliga rättigheterna, och ett måste fören fungerande demokrati, är yttrandefrihet för alla. I många länderöver hela världen döms personer till fängelse för att de kämpar förfria och rättvisa val, arbetar i politiska organisationer och uttryckersina åsikter i böcker, på Internet eller i andra medier. Fortfarandefinns europeiska länder, som t.ex. och även , därtidningar, radio och TV i princip är monopoliserade och statskontrollerade.Fria medier är avgörande för att ett samhälle skall fungera demokratiskt.Att det finns oberoende journalister, med rätt till insyn i myndigheteroch politiska församlingar, är en garanti för att regeringar ochmyndigheter ställs till svars för sina handlingar. Flera regeringar fortsätteratt döma journalister till fängelse för att försöka skrämma kritikeroch tysta oppositionen. Det är också högst allvarligt att journalistertrakasseras och ibland dödas i syfte att hindra undersökningar. Dettahänder också i demokratiska länder. Regeringarna måste ta ansvar föratt skydda journalisterna, eftersom en kritisk press är nödvändig föratt försvara demokratin.Flera regeringar vidtar åtgärder för att begränsa medborgarnas tillgångtill modern informationsteknik. Begränsningar av tillgången till Internet,e-post och webbpublicering används av diktaturstater som ett sätt attmotarbeta politisk debatt och samhällskritik. Eftersom Internet är detultimata sättet att fritt och snabbt kommunicera och utbyta information,är det mycket oroande med regeringarnas allt hårdare kontroll av dettamedium. Det är mot denna bakgrund oerhört viktigt att i allainternationella sammanhang är tydligt i sitt stöd för och krav pådemokrati. Bistånd till stöd för oberoende medier skall vara en viktigdel av svenskt demokratibistånd, vilket bör ge regeringentill känna.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Vårt förslag lämnas med anledning av motion 2004/05:U225yrkandena 11 och 14.20. Bistånd till diktaturstater, punkt 17 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:U226yrkandena 4-7.StällningstagandeEtt övergripande mål om demokrati innebär större satsningar på stödtill uppbyggandet av demokratiska institutioner, såsom politiska aktörer,fria medier, fackföreningar, lokalt självstyre, parlament, rättsväsenoch politiska regelsystem. Hit hör också ett allmänt idé- och kunskapsutbyteom demokratin som styrelseform och förhållningssätt. Utbildningsprojekt,humanitärt bistånd och ekonomiskt bistånd är viktiga. Ekonomisktillväxt och demokratisering är ömsesidigt stödjande processer.Folkpartiet anser att inte kan fortsätta att plöja ned pengari odemokratiska länder utan reformvilja. bör fasa ut det bilateralabistånd som ges till stater som , och , såvida interegeringarna visar trovärdig vilja att genomföra politiska reformer.Dessa är regimer som gång efter annan, genom sitt agerande, deklareratointresse för demokrati och ointresse för att respektera grundläggandemänskliga rättigheter.Den svenska politiken gentemot dessa länder, som gentemot många andradiktaturer, har länge saknat fokus och tydliga målbeskrivningar. Biståndethar inte använts i den utsträckning det varit möjligt för att främjademokratisträvande organisationer. Målet om fattidomsbekämpning haraldrig fått en fungerande definition, och trots miljardbelopp ochdecennier av svenskt stöd till länder som , , , ,och har demokratiseringsprocesserna aldrig kommit i gång.När biståndet väl har dragits in för att kränkningar av mänskligarättigheter blivit för uppenbara har politikerna inte lyckats formuleraom målen och aktivt försökt bidra till förändringar. Den svenskautrikespolitiken skulle vinna mycket i trovärdighet genom att lära av dettjeckiska exemplet och på allvar formulera tydliga mål om att vi skallfrämja övergång till demokrati i biståndsländer i första hand.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Vårt förslag lämnas med anledning av motion 2004/05:U226yrkandena 4-7.21. Hälsofrågor, hiv/aids och funktionshindrades situation, punkt 19(m)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:U241yrkandena 1, 3-6 och 8-20 samt avslår motionerna 2004/05:U219 yrkandena7 och 8, 2004/05:U226 yrkandena 23 och 24, 2004/05:U271, 2004/05:U290yrkandena 2 och 3, 2004/05:U302 yrkandena 8 och 9, 2004/05:U307 yrkandena5 och 6, 2004/05:U331 yrkandena 24 och 36, 2004/05:U333 yrkandena 1-9och 14-17 samt 2004/05:U340.StällningstagandeHälsovårdsinsatser måste komma i fokus. Den katastrofala utvecklingen,särskilt hiv/aids, måste brytas. Sjuka och döende människor kan inteutveckla ett land. En basal hälsovård måste komma alla till del. Förutvecklingen av effektiva läkemedel och vacciner mot tropiska sjukdomarsom inte drabbar den rika världen bör en marknad garanteras. Informationom hivprevention måste på ett effektivt sätt nå ut till alla.Hiv/aids-epidemin har fått förödande konsekvenser i stora delar avvärlden, och ännu har inte epidemin kulminerat. Varje minut smittas tiomänniskor med hiv, nio av dessa tio lever i , och sammanlagt ärdetta ungefär 15 000 nya hivinfekterade , , världenöver. Av uppskattningsvis mer än 42 miljoner hivsmittade människor ivärlden finns över 2/3 i söder om , och det tillkommer merän fem miljoner nya smittade . av dessa bor i , ochen stor del är barn . Medellivslängden i de värst drabbadeländerna har redan sjunkit med nästan tio år.I millenniedeklarationen är ett av delmålen fokuserat på hiv/aids ochdet är fundamentalt att man lyckas nå framsteg i detta för att detövergripande målet om att halvera fattigdomen skall vara möjligt attgenomföra på rätt sätt. Aids är en betydande riskfaktor i detta arbete.FN:s organ har prognosticerat att 68 miljoner människor kommer att döi aids i de värst drabbade länderna . Överalltdär epidemin sprider sig är det främst unga människor som smittas ochdet är den gruppen som bygger framtiden. Ungefär 14 miljoner barn övervärlden har förlorat en förälder eller blivit helt föräldralösa på grundav aids. Förutom det direkta lidande och den skada sjukdomen orsakarförsvårar den också utvecklingsansträngningarna i ett större perspektiv.Människor som lider av sjukdomar och ohälsa har svårare att uppbådaden energi och den utvecklingskraft som behövs för att få ett samhälleatt blomstra.Med en snabb ekonomisk utveckling skulle sjukdomarna inte få de förödandekonsekvenser som de nu har. Den basala hälsovård som länderna borde hautvecklat för länge sedan skulle väsentligt kunna reducera problemenmed sjukdom och ohälsa. Problemet har inte varit brist på resurser.Endast en mindre del av biståndsflödet hade krävts för att bygga upp engrundläggande hälsovård, som i sin tur kraftfullt hade främjat bådesocial och ekonomisk utveckling. Erfarenheter från de länder som utvecklatssnabbt pekar på hur väsentliga satsningar på hälso- och sjukvård är förutvecklingen i sin helhet.Ett stort problem är att få fram effektiva och billiga mediciner motflera sjukdomar som drabbar , främst malaria, tuberkulos,mässling och hiv.Man måste ytterligare sänka både behandlingskostnaderna för hälso- ochsjukvård och kostnaderna för medicin. Ökar tillgången till rådgivningoch information blir även andra tjänster mer lättåtkomliga. Det skapasockså möjligheter att behandla alla de infektioner som uppkommer isamband med immunosuppression orsakad av hiv.I är det av dem som behöver bromsmediciner somhar tillgång till dem. Visserligen har bromsmedicinerna blivit billigarei , men det behövs krafttag av både privat och statlig sektorför att människor som behöver medicin skall få tillgång till den.WTO:s patentavtal Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights,TRIPS, ställer krav på att alla WTO:s medlemmar skall införa en bestämdnivå av immaterialrättsliga regler. Nackdelen är att har ensvagare lagstiftning kring bl.a. mediciner. Vidare anser attpatentet missgynnar utvecklingen och befarar att avtalet minskar tillgångenpå mediciner som hotar grundläggande rätt till hälsa.Ett positivt tecken är dock att flera av de nystartade globala stiftelsernasom arbetar för att utveckla vaccin mot hiv har som grundregel att denforskning som bedrivs skall fokusera på den variant av hiv som existerari . har man alltid hävdat att det inte är ekonomisktlönsamt att satsa forsknings- och utvecklingspengar på sjukdomar somnästan bara förekommer i världens fattigaste länder, men angeshivforskning som direkt gagnar som incitament för att kunna ansökaom resurser inom flera olika organisationer.En ytterligare lösning på detta problem kan vara den modell som denamerikanske presenterat. Den innebäratt de rika länderna garanterar en marknad för ett visst vaccin elleren viss medicin. Vidare kan också ett minimipris per dos garanteras. Demottagande länderna kan tillfrågas om att ta en del av kostnaden, menpoängen är att inget land eller organisation ger några pengar förränett effektivt vaccin verkligen existerar. Läkemedelsindustrin står förforskning och utveckling och för risken av misslyckade projekt.Epidemin förväntas kulminera . Det är inte möjligtatt skydda människor mot hivinfektion med hjälp av vaccin. Den katastrofalautbredning vi ser är oacceptabel och måste brytas. Redan år 2020förväntas 480 miljoner människor ha dött i aids om vi inte fokuserar påhivbekämpning i mycket större utsträckning än förut. Det pågår dock ettintensivt arbete för att utveckla nya vaccin för att kunna stoppaepidemin . Vidare har man nu i några länder, exempelvis ,med effektiva informationskampanjer och stort stöd gällande öppenhetatt diskutera sjukdomen visat att den negativa utvecklingen går att ominte vända, så åtminstone att plana ut och minska spridningstakten. Ettannat viktigt steg är också att hiv nu kommit fram i ljuset, ochmedvetenheten ökar bland världens ledare och politiker.Förutom de insatser som redan görs anser vi moderater att vi från svenskthåll måste delta ännu mer aktivt än vad vi nu gör i det internationellaarbetet. Två viktiga delar är utbildning och hälsovård. Utbildning ochinformation är nödvändiga för att kunna förebygga smitta och är deviktigaste instrumenten för att öka kunskap och ta bort vanföreställningar.Sverige tillsammans med andra länder bör göra ytterligare störreansträngningar för att bekämpa hiv i . är stora resurserutlovade, men få av dem har ännu nått fram i verkligheten. Både prevention,behandling samt forskning rörande hiv måste genomföras i störreutsträckning. För detta krävs ytterligare fokusering och mobilisering avhumankapital.