bet · GR01SKU21 · 2004-03-09 00:00:00 — Vidtidigare behandling av liknande yrkanden har utskottet anfört att det -innan ytterligare åtgärder i fråga om reserveringsmöjligheterna övervägs- är angeläget att få kunskap om hur de förbättringar som redan harbeslutats påverkar företagens beteende när det gäller att utnyttjaperiodiseringsfondssystemet.Utskottet anser att intresset av goda förutsättningar för småföretagandet,såväl vid nystart som därefter, bäst tillgodoses genom förbättringar iform av generellt verkande regler, vilket också är det som regeringen ochdess samarbetspartier strävar efter. anser utskottet det varaviktigt att regeringen, som utskottet tidigare gett uttryck för, fortsätteratt följa upp redan fattade beslut för att därigenom ytterligare förbättrakunskaperna om hur skattevillkoren för småföretagen påverkar i olika faserav företagets livstid.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna Sk289,Ju218 yrkande 3 och N288 yrkande 7.Avsättningar till miljöförbättrande investeringarUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår förslaget om att utreda en ökning av avsättningarna tillperiodiseringsfonder som bara skall kunna tas i anspråk för vissamiljöinvesteringar.MotionenI motion MJ474 yrkande 3 återkommer m.fl. (c) med ett förslagom att låta utreda möjligheterna att öka avsättningarna tillperiodiseringsfonderför att kunna göra miljöinvesteringar.Utskottets ställningstagandeUtskottet har tidigare avstyrkt motionärernas förslag med hänvisning tillatt periodiseringsfondssystemet är avsett främst att ge möjlighet tillresultatutjämning mellan olika beskattningsår. För att regelsystemet kringföretagens skattefria vinstreserveringar skall vara enkelt att hanterabåde för de skattskyldiga och bör utnyttjandet av en del avreserveringarna inte knytas till att medlen investeras på visst sätt. Detskulle komplicera systemet. Kostnaderna för att administrera systemetskulle öka. Utskottet avstyrker därför ånyo detta förslag.UnderhållsfonderUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår förslaget om att införa en möjlighet att bilda obeskattadereserver i form av underhållsfonder för hyreshus.Jämför reservation 3 (v).MotionenI motion Bo235 yrkande 8 föreslår m.fl. (v) en utredning omen möjlighet för ägare till hyreshus att reservera obeskattade medel tillunderhållsfonder som skall kunna tas i anspråk för renoveringar i samrådmed hyresgäster och Hyresgästföreningen.Utskottets ställningstagandeRiksdagen har tidigare avslagit motionsyrkanden om avdrag för avsättningartill framtida kostnader för reparation och underhåll (bet. 1992/93:SkU33och bet. 1994/95:BoU13). avstyrker även det nu föreliggandeförslaget om att i skattesystemet införa en särregel som skulle ge möjlighettill obeskattade reserveringar för vissa typer av näringsfastigheter.EtableringskontoUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår förslagen om att utreda ett system med etableringskonto.Jämför reservation 4 (kd, c, mp).MotionernaI motionerna N412 yrkande 13 av m.fl. (kd) och N346 yrkande12 av m.fl. (kd) föreslås en utredning om hur etableringskontokan införas i . Motionärerna hänvisar till ett danskt system medskattefritt sparande av nettolönen för att starta egetföretag. I motion N348 yrkande 3 av och () förordas ett system där löntagare skall kunna spara ihop eget kapitaltill ett eget företag på med fullt skattemässigt avdrag.Enligt motion N414 yrkande 8 av m.fl. (mp) bör detgöras en utredning om kostnaderna för och de danska erfarenheterna av attgynna dem som vill spara till start av företag.Utskottets ställningstagandeI samband med att utgiftsramarna och en inkomstberäkning ladesfast (prop. 2003/04:1, bet. 2003/04:FiU1) avslog motionsyrkandenom att införa någon form av etableringskonto. framhöll dåi ett yttrande till finansutskottet vikten av att skattereglerna inteskall lägga hinder i vägen för nyföretagande och entreprenörskap och attavkastningen för den som tar risken att starta ett eget företag eller attexpandera sin verksamhet är tillräcklig. Särskilda stimulanser i sambandmed nystart av företag skulle enligt utskottet emellertid inte ge dennaeffekt utan skulle tvärtom medföra en risk för att livskraftiga företagslås ut i konkurrensen med nystartade och skattegynnade företag, någotsom inte kan anses vara förenligt med kravet på stabila och godaregler för företagen.Skatteutskottet får med hänvisning till beslut avstyrkaäven de nu aktuella förslagen.RenkontoUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår förslaget att utreda förutsättningarna för att införa ensärskild reserveringsmöjlighet för rennäringen.MotionenI motion Sk314 föreslår och () attförutsättningarna för att inrätta ett renkonto bör utredas. Genom kontotskulle renägarna kunna fördela inkomster med god tillväxt irenhjorden med lägre tillväxt. Det skulle enligt motionen ocksåvara en fördel för de renägare som tänker avyttra hela sin renhjord om dehar möjlighet att fördela inkomsten via ett renkonto.Utskottets ställningstagandeI det system för beskattning av näringsverksamhet som gällde före 1990års skattereform fanns ett flertal möjligheter att bilda obeskattadereserver, och vissa näringsidkare hade möjlighet att på ett mer omfattandesätt skattemässigt jämna ut sina inkomster. Det system för beskattning avnäringsverksamhet som infördes genom skattereformen byggde på sänktaskattesatser och marginalskatter med en generöst utformad allmänreserveringsmöjlighet, numera i form av periodiseringsfond, och kraftigtinskränktareserveringsmöjligheter i övrigt. Särskilda skäl ansågs föreligga för attbehålla de redan befintliga systemen med skogskonto och upphovsmannakonto.De ändrades dock för att inte ge förmåner utöver att utjämna inkomster.Med hänsyn till principerna bakom skattereformen anser utskottet att nyareserverings- och inkomstutjämningsmöjligheter inriktade på vissa näringarinte bör införas. Utskottet avstyrker följaktligen motionen.FåmansföretagUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår förslagen om olika förändringar i skattereglerna förfåmansföretag med hänvisning till den beredning som pågår.Jämför reservation 5 (m, fp, kd, c) och särskilt yttrande 1 (mp).Gällande rättI 57 kap. IL finns särskilda regler om fördelning mellan tjänst och kapitalav utdelningar på s.k. kvalificerade andelar i fåmansföretag och påkapitalvinster vid försäljning av sådana andelar. Den kapitalbeskattadedelen av en utdelning räknas fram enligt en schablon som baseras påstatslåneräntan och det kapital som nedlagts i företaget och lönesumman föri företaget anställd personal. Denna s.k. klyvningsränta motsvarar fr.o.m. statslåneräntan plus . Vid enförsäljning av kvalificerade andelar behandlas - upp till ett tak om 200prisbasbelopp - hälften som kapitalinkomst ochhälften som inkomst av tjänst. De särskilda reglerna gäller bl.a. omandelsägaren själv eller någon närstående varit verksam i betydande omfattningi företaget under beskattningsåret eller de fem föregående beskattningsåren.Enligt den s.k. utvidgade fåmansföretagsdefinitionen räknas aktivadelägare och deras närstående som en person vid fördelningen mellan tjänstoch kapital.Syftet med de särskilda reglerna för fåmansföretag om fördelning mellantjänst och kapital är att inkomster som härrör från delägarnas arbetsinsatseri bolaget skall beskattas på samma nivå som andra förvärvsinkomster ochinte enligt den proportionella skattesats om som gäller för utdelningaroch kapitalvinster enligt reglerna om beskattning av kapitalinkomster. Desärskilda reglerna fanns tidigare i 3 § 12-12 e mom. den numera upphävdalagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, och i dagligt tal kallas defortfarande 3:12-reglerna.Regler om uppdelning inom familjen av inkomster från ett företag finns i60 kap. IL. Dessa regler innebär för fåmansföretag och fåmansägdahandelsbolag bl.a. att ersättningar till medhjälpande make och barn från 16år och uppåt i princip skall motsvara marknadsmässig ersättning för detutförda arbetet. Överskjutande inkomst beskattas hos företagsledaren.Ersättning för arbete till egna barn skall i första hand tasupp av den av makarna som har den högsta inkomsten från företaget.Motsvarande regler finns för enskild näringsverksamhet. (SOU 1998:116) har tidigare föreslagit slopade regler om lön till makemen att reglerna om lön till barn skulle behållas. Förslaget redovisadesi samband med slopandet av de s.k. stoppreglerna för fåmansföretag (prop.1999/2000:15 s. 78 f., bet. 1999/2000: SkU5 s. 7), men föranledde intenågon ändring i reglerna.MotionernaI motion Sk444 av m.fl. (kd, m, fp) förordas att beskattningav fåmansföretag skall ske enligt en normallönemodell. Enligt motion Sk445av m.fl. (m, fp, kd, c) bör sådana skatteregler slopassom innebär att närstående till arbetsgivaren hamnar i en sämre situationän andra anställda. Ett liknande förslag finns i motion N329 i yrkande 22av m.fl. (c). Motion N329 innehåller även ett yrkande 23med förslag om att fåmansföretag skall beskattas enligt en BEK-modell(beskattat eget kapital) samt höjd klyvningsränta till överstatslåneräntan. Även i motion N348 yrkande 4 av och () finns förslag om beskattning på avkastning i fåmansföretagenligt en BEK-modell och med höjd klyvningsränta. I motion N412 yrkande17 av m.fl. (kd) efterlyses nya enkla fåmansföretagsreglersom jämställer fåmansföretagen med andra företag. En utredning ombeskattningen av lön till fåmansföretagares barn förordas i motion N414 yrkande5 av m.fl. (mp).3:12-utredningenDen s.k. 3:12-utredningen (Fi 1999:12) har sett över regelsystemet ochhar lämnat betänkandet Beskattning av småföretagare (). När det gäller avgränsningen av de företagare som skall omfattasav de särskilda reglerna, de kvalitativa villkoren, föreslås preciseringaroch kompletteringar. En övergång till någon form av normallönemodell anserutredningen vansklig med hänsyn till att det är svårt att överblickakonsekvenserna av en omläggning till ett i grunden annorlunda system.Utredningen föreslår därför justeringar inom ramen för den nuvarandekapitalklyvningsmodellen, bl.a. att den kapitalinkomstbeskattade delen fårberäknas med utgångspunkt från bolagets beskattade egna kapital (kallasBEK-modellen), och att utrymmet för kapitalinkomstbeskattning höjs med 5procentenheter så att klyvningsräntan uppgår till statslåneräntan medtillägg av en riskpremie på . Hälftendelningen mellantjänst och kapital upp till 200 prisbasbelopp slopas. I stället skallbelopp upp till 100 basbelopp tjänstebeskattas helt och belopp därutöverkapitalbeskattas. Lönesummeregeln förenklas betydligt, och de nuvarandebegränsningsreglerna tas bort och även företagarens egen lön skall fåräknas in. Löneunderlaget skall enligt förslaget uppgå till av denframräknade lönesumman. Utredningens förslag har beräknats medföra ettskattebortfall om som enligt utredningen kanfinansieras genom att maximal avsättning till periodiseringsfond för juridiskapersoner justeras ned till 20 %.Pågående arbeteEnligt budgetpropositionen (prop. 2003/04:1, volym 1, s. 204 f.) bör 3:12-reglerna förändras så att de blir mer gynnsamma. Nivån påklyvningsräntan, kapitalunderlagets utformning, lönesummeregelns utformningsamt fördelningen av kapitalvinst mellan inkomstslagen tjänst och kapitalär exempel på faktorer som särskilt kommer att övervägas i förändringsarbetet.En normallönemodell är däremot inte aktuell på grund av svårigheter attfastställa vad som är en normal lön. I ett första steg har nivån påklyvningsräntan höjts till statslåneräntan plus 7procentenheter fr.o.m. (prop. 2003/04:17, bet. 2003/04:SkU9).Inriktningen i övrigt är enligt budgetpropositionen att de nya reglernaskall kunna gälla från den 1 januari 2005.Utskottets ställningstagandeI samband med behandlingen av regeringens förslag omhöjd klyvningsränta avslog (prop. 2003/04:17, bet. 2003/04:SkU9)motionsyrkanden om olika ändringar i fåmansföretagsreglerna med hänvisningtill det pågående arbetet. Utskottet anser att ställningstagandet, sominnebär att inte föregriper den pågående beredningen, bör ståfast. Utskottet avstyrker därför även de nu aktuella motionsyrkandena.Schablonbeskattning av vissa småföretagUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår förslagen om schablonbeskattning i vissa tjänstebranschermed hänvisning till pågående beredning.Jämför reservation 6 (kd).MotionernaFör att underlätta för nya företag att bildas och för seriösa företagföreslår m.fl. (kd) i motion N412 yrkande 23, Per Landgrenm.fl. (kd) i motion Fi308 yrkande 20 och m.fl. (kd) i motionN346 yrkande 5 att schablonbeskattning inom vissa tjänstebranscher prövasi några regioner enligt ett par modeller. Enligt den ena modellen skallschablonskatten inte ersätta det vanliga taxeringsförfarandet utan fungerasom ett slags källskatt beräknad på ett schablonmässigt bedömt underlag,t.ex. golvyta i en restaurang eller antalet fordon i en taxirörelse.Enligt den andra modellen skulle schablonskatten vara en definitivbeskattning som ersätter andra skatter på företagets vinst och arbetskraft.Ett liknande förslag finns i motion N392 yrkande 4 av m.fl.(kd).Utskottets ställningstagandeEn förenklad beskattning i någon form för vissa av de minsta företagenhar tidigare utretts av (SOU 1997:178 och SOU1999:28), (SOU 1996:172 och 1997:111) och inomdåvarande ().Schablonbeskattning kan vara en metod för att pröva nya vägar för attförenkla beskattningsförfarandet och för att motverka skattefusk. har i en promemoria inventerat och systematiserat argumentenför och emot s.k. schablonbeskattning. I en senare rapport (2002:3Schablonbeskattning - en principskiss) har verket skisserat hur ettschablonbeskattningssystem skulle kunna se ut. I rapporten föreslås att man nugår vidare med ett tredje steg där ställning tas till om schabloner börinföras. Rapporten och promemorian har remissbehandlats. Enligt vad somredovisas i budgetpropositionen (prop. 2003/04:1, volym 1, s.226) har mottagandet vid remissbehandlingen varit splittrat. Åsikternagår isär i fråga om merparten av de punkter som skissen innehåller. Ingenmotsätter sig att ämnet utreds vidare, men man vill inte ta ställninginnan man har fått se hur ett schablonskattesystem skulle utformas. Detframgår av budgetpropositionen att frågan om schablonbeskattning som enmetod att fastställa inkomstskatten i vissa fall bereds vidare och attdet närmare får undersökas vilka möjligheter det finns att tillämpaschabloniserade metoder i den ordinarie beskattningen.Utskottet anser att resultatet av den pågående beredningen bör avvaktasoch avstyrker följaktligen motionsyrkandena.RäntefördelningUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår förslaget om utvidgad möjlighet att använda sparad positivräntefördelning med hänvisning till pågående arbete med skattereglernaför småföretag.Jämför reservation 7 (kd, c).MotionenI motion Sk451 av m.fl. (kd, m, fp, c) har tagits upp en frågasom rör reglerna om positiv räntefördelning. Enligt motionen börräntefördelning som sparats få utnyttjas även mot upplösningav obeskattade reserver i periodiseringsfond och expansionsfond som skallske när en verksamhet upphör. Motionärerna jämför med att fåmansbolagsdelägarefår utnyttja sina sparade underlag för kapitalbeskattad utdelning utannågon begränsning då de säljer eller lägger ned sitt företag.Gällande rättPositiv räntefördelning syftar till att avkastning på eget kapital sominvesterats i näringsverksamhet skall beskattas som intäkt av kapital.Det är en metod för att klyva inkomsten i en del som avser avkastning påinvesterat kapital och en del som avser ersättning för utfört arbete.Genom klyvning av inkomsten skall skattemässig neutralitet uppnås iförhållande till beskattningen av avkastning på kapital som en ägare tillett enmansaktiebolag tillskjutit till bolaget (motivering i prop. 1993/94:50s. 226 f.)Utrymmet för positiv räntefördelning beräknas efter en räntesats sommotsvarar statslåneräntan plus . Den positiva räntefördelningenär frivillig och belopp som näringsidkaren inte kan eller vill utnyttjaett år överförs till nästa. Avdraget för positiv räntefördelning ärmaximerat till ett belopp som motsvarar ett för räntefördelning justeratresultat. Återföringar av avsättningar till periodiseringsfond ochexpansionsfond minskar det justerade resultatet och därmed också det belopppå vilket räntefördelningen beräknas.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att förhållandet att sparade fördelningsbelopp inte kanutnyttjas mot upplösta periodiseringsfonder och expansionsfond skapar enviss kontrast mot reglerna för enmansaktiebolagen som tillåter att s.k.sparad utdelning kan tas ut utan beloppsbegränsning och minskaskattebelastningenvid en försäljning av bolaget. Frågan bör dock övervägas närmare. Utskottetförutsätter att regeringen ser över frågan i det pågående arbetet medskatteregler för småföretag och anser därför att det inte behövs någottillkännagivande till regeringen. Motionen avstyrks följaktligen.Brutet räkenskapsår i fysisk persons näringsverksamhetUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår förslaget om en utvidgad möjlighet att använda bruteträkenskapsår.Gällande rättEnligt 3 kap. 1 § bokföringslagen (1999:1078) skall ett räkenskapsåromfatta . Fysiska personer, handelsbolag där en fysisk personskall beskattas för hela eller en del av bolagets inkomst och samfällighetervars inkomster beskattas hos delägarna skall ha kalenderåret som räkenskapsår.Andra företag får tillämpa annat räkenskapsår än kalenderår (bruteträkenskapsår). Brutet räkenskapsår skall omfatta tiden den 1 maj-den 30april, den 1 juli-den 30 juni eller den 1 september-den 31 augusti. 2 § bokföringslagen finns en möjlighet för att ge företagdispens i speciella fall.MotionenI motion Sk454 yrkar () om ett tillkännagivande tillregeringen av innebörd att en möjlighet för handelsbolag och enskildanäringsidkare att använda brutet räkenskapsår skulle minska tidspressenför redovisningskonsulter och andra som arbetar med ekonomisk redovisningunder våren.Utskottets ställningstagandeKravet på att enskild näringsidkare och handelsbolag med fysiska personerbland delägarna skall ha kalenderår som räkenskapsår infördes i sambandmed skattereform (se SOU 1989:34 s. 320 och prop. 1989/90:110 s.589). Som motiv anfördes kontrollskäl från skattesynpunkt. Frågan ombrutet räkenskapsår i fysisk persons näringsverksamhet prövades ånyoingående i samband med tillkomsten av bokföringslag (prop.1998/99:130, bet. 1999/2000:LU2). Därvid konstaterades att såväl de materiellaskattereglerna som skatteförvaltningens kontrollsystem har konstrueratsutifrån att enskilda näringsidkare inte får ha brutet räkenskapsår. Ipropositionen redovisades ett antal sådana problem. Förutom de skatterättsligaskäl som talar mot en återinförd rätt till brutet räkenskapsår skulle enrätt till brutet räkenskapsår riskera att försvåra bekämpningen av ekobrott.Statsåklagarmyndigheten för speciella mål hade under beredningen avlagstiftningsfrågan anfört att personer som ägnar sig åt ekonomiskbrottslighet ofta sätter i system att utnyttja regler som försvårar kontrollenoch att brutet räkenskapsår är klassiskt i detta sammanhang. Vid ensammanvägning av argumenten för och emot en återinförd rätt till bruteträkenskapsår gjorde regeringen bedömningen att argumenten mot en sådanrätt har betydligt större tyngd än argumenten för. Det främsta argumentetför rätten att tillämpa brutet räkenskapsår gäller bokföringsbyråernasarbetssituation. I det sammanhanget erinrades om att bokföringsbyråer m.fl. kan få tillstånd att lämna klienters deklarationer enligt tidsplanunder tiden den 1 april-den 15 juni under taxeringsåret.Senast vid antagandet av en ny lag (2001:1227) om självdeklarationer ochkontrolluppgifter (prop. 2001/02:25, bet. 2001/02:SkU10) gjordes enytterligare utvidgning av möjligheten till byråanstånd. Från att huvudsakligenomfatta en möjlighet för den som yrkesmässigt hjälper juridiska personeroch näringsidkare att upprätta självdeklaration att få anstånd med lämnandetav deklarationerna, utvidgades bestämmelsen till att avse även de fall dåhjälpen ges åt andra än juridiska personer och näringsidkare. Det ärsåledes tillräckligt för att få byråanstånd att den som gör ansökanyrkesmässigt hjälper deklarationsskyldiga att upprätta deklarationer.I betänkande Ny handelsbolagsbeskattning (SOU2002:35) föreslås att handelsbolag skall ha rätt att tillämpa bruteträkenskapsår mot bakgrund av utredningens förslag att handelsbolag skallvara eget skattesubjekt. Betänkandet bereds iFinansdepartementet.Det framgår av det ovan anförda att arbetssituationen för redovisningsbyråerm.fl. som arbetar med företagens deklarationer beaktas inom ramen förgällande regler. Utskottet får med hänvisning härtill avstyrka motionsyrkandetom ett tillkännagivande till regeringen i denna fråga.Direktavdrag i småföretagUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår förslaget om ändrade regler för direktavdrag för inventarierav mindre värde.Gällande rättEnligt huvudregeln, som finns i 18 kap. 4 § IL får helaanskaffningsutgiften för inventarier som är av mindre värde dras av omedelbart.Detsamma gäller för inventarier som kan antas ha en ekonomisk livslängdpå högst . När regeln ursprungligen infördes (prop. 1980/81:68, delA, s. 114 och SkU 1980/81:25, s. 116-117) förutsatte skatteutskottet attdåvarande till ledning för rättstillämpningen skulleange var gränsen skulle gå för "mindre värde" med beaktande bl.a. av inteendast det absoluta beloppet såväl per enhet som totalt utan även företagetsstorlek och arten av och ändamålet med en investering.Enligt gällande allmänna råd om inventarier av mindre värde att tillämpasfr.o.m. taxering (RSV 2003:9) räknas för små företag inventariersom är av mindre värde normalt ett inventarium vars anskaffningsvärdeexklusive mervärdesskatt uppgår till högst . För medelstora företagfår motsvarande belopp anses vara och för stora företag 20 000kr.Små företag anses vara sådana företag i vilka antalet anställda under desenaste två räkenskapsåren i medeltal uppgått till högst tio och tillgångarnasnettovärde enligt fastställd balansräkning för det senaste räkenskapsåretuppgått till högst . Stora företag får anses vara sådanaföretag i vilka nettovärdet av tillgångarna i företaget enligt balansräkningarnaför överstigit ett gränsbelopp som motsvarar1 000 gånger det prisbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkringsom gällde under av respektive räkenskapsår, eller ivilka antalet anställda hos företaget under de två senaste räkenskapsåreni medeltal har överstigit 200. får anses vara sådanaföretag som inte är små eller stora företag.För anskaffningar av inventarier som har ett naturligt samband eller somkan anses ingå som ett led i en större inventarieinvestering bör bedömningenav vad som skall räknas som inventarier av mindre värde göras utifråninventariernas sammanlagda anskaffningsvärde.Vid bedömningen av vad som bör anses vara inventarier som är av mindrevärde bör vidare gälla att en omedelbar kostnadsföring av anskaffningsutgiftenbör vara förenlig med god redovisningssed, dvs. att beloppen i det enskildaföretaget inte får vara väsentliga med avseende på företagets resultatoch ställning.MotionenI motion Sk365 yrkar m.fl. (c) att gällande regler om inventarierav mindre värde bör ändras i syfte att dessa inte skall diskriminera småföretag. Motionärerna hänvisar till innehållet i det allmänna råd ominventarier av mindre värde som skall tillämpas års taxering(RSV 2003:9). Enligt motionen är av landets samtliga arbetstagareanställda i småföretag med färre än 20 anställda. Det är viktigt att desmå företagen får möjligheter att växa och utvecklas. Deras betydelse fören god tillväxt i alla delar av landet kommer att öka i takt med attinternationaliseringen ökar. Också EU ser betydelsen av mindre företag ochvikten av en god utveckling för att gynna tillväxten. Bland annat därförfinns i konkurrensreglerna bestämmelser som skall förhindra diskrimineringav små företag.Utskottets ställningstagandeEn viktig princip bakom utformningen av den nuvarande företagsbeskattningenär att skattereglerna skall vara så neutrala som möjligt med avseende påolika verksamhetsformer.