bet · GR01KU20 · 2004-05-13 00:00:00 — Viddebatten underströk dock statssekreteraren att PSSA-status borde gälla i hela Östersjönså att risken för skador av oljeutsläpp skulle kunnaminskas för alla kuststater.Inför Europeiska rådets möte skrevstatsministrarna i , , ,, och till dåvarandeordföranden i samt till ordförande och uppmärksammade behovetav åtgärder på sjösäkerhetsområdet. Bland annatvädjade statsministrarna om stöd från EU-länderna iarbetet med att ansöka hos IMO om PSSA-status förÖstersjön inklusive senare förslag tillskyddsåtgärder.Den 18 juni 2003 uppvaktades viceutrikesminister av ambassadör i ifrågan.Den 25 juni 2003 hölls Helcoms ministermöte iBremen. motsatte sig en gemensam PSSA-klassning. och inbjöd allaintresserade parter att fortsätta arbetet med enansökan.Vid ett informellt nordiskt-baltiskttransportministermöte enadesde åtta staternas ministrar om ett handlingsprogrampå sjösäkerhetsområdet, enligt vilket man bl.a. åtogsig att inför i mars 2004ansöka om att få klassat som PSSA. Den11-12 september 2003 stod värd för ettförsta expertarbetsmöte i i syfte attutarbeta en ansökan. deklarerade vid mötetatt man avstod från fortsatt medverkan. Frågan togsupp i ett möte mellan och utrikesminister 6-7 oktober hölls ett andra expertmöte medsamtliga utom i syfte attfortsätta utarbetandet av ansökan.I budgetpropositionen för redovisadessituationen när det gäller status (prop.2003/04:1). hade fått i uppdrag attleda det fortsatta arbetet och samordna en gemensamansökan till IMO från intresserade Östersjöstater.Eftersom inte lyckatsenas kring en gemensam ansökan hade regeringen föravsikt att gå vidare med en nationell ansökan.Regeringen ansåg att det var angeläget att åtgärderför att skydda skulle komma till ståndinom en snar framtid.Den 19 december 2003 inlämnades tillInternationella sjöfartsorganisationen (IMO) engemensam ansökan av , , ,, , , och omatt få - utom ryska vatten - klassad somett särskilt känsligt område. Den 2 april 2004beslutade IMO att klassa som särskiltkänsligt vattenområde.Promemorior från MiljödepartementetFrån sida har på utskottetsbegäran lämnats synpunkter på granskningsanmälan.Synpunkterna framförs i en promemoria upprättad inomMiljödepartementet, bilaga A1.1.2, som äveninnehåller i tidigare avsnitt redovisad beskrivningav innebörden av PSSA-klassning samt uppgifter omvidtagna åtgärder på området. I en annan promemoriahar lämnat svar på vissa frågorfrån , bilaga A1.1.3.I den förstnämnda promemorian hänvisas till miljö-och jordbruksutskottets tillkännagivande tillregeringen om att "regeringen så snart som möjligthos IMO ansöker om att svenskt vatten i Östersjönskall få status som särskilt känsligt havsområde.Vidare bör regeringen ytterligare påskynda arbetetinom Helcom för att även övriga länder iÖstersjöregionen skall få sina vatten klassade somsärskilt känsliga havsområden. "Enligt promemorian konstaterar utskottetvisserligen i sitt betänkande att det senare intebehöver innebära att avstår från möjlighetenatt gå före med en nationell ansökan. EnligtRegeringskansliets mening ger skrivningen dockutrymme för att arbeta med båda målsättningarnaparallellt, då det ena inte uteslutet det andra.Regeringen har haft riksdagenstillkännagivande som utgångspunkt i PSSA-arbetet ocharbetet har bedrivits efter två parallellahuvudlinjer. Mest önskvärt - både för ochregeringen - hade varit en gemensam PSSA-ansökantillsammans med övriga . Samtidigtgjordes förberedelser för att kunna gå in med ennationell ansökan, om en gemensam ansökan skullevisa sig inte vara möjlig.Det fanns enligt promemorian två huvudsakliga skältill att en nationell PSSA-ansökan inte lämnades införe utgången av den tidsfrist () somgällde för ansökan till ijuli 2003. Det ena var att det inte fanns tid attutarbeta en ansökan till dess. Det andra var attarbetet med en gemensam ansökan frånÖstersjöländerna om att klassa hela somPSSA var på väg att slutföras inom Helcom. Eftersomdet av tidsmässiga skäl inte bedömdes vara möjligtatt lämna in en ansökan förrän till IMO:smiljökommittémöte , vars tidsfrist gickut , fanns det inget att förlorapå att ha beredskap för både en gemensam och ennationell ansökan parallellt. Regeringens ambitionhar varit att skulle lämna in enansökan till IMO , nationellteller gemensamt med övriga . Begreppet"" har dock tolkats som atttillräckligt med tid borde medges för att en ansökanskulle hålla en rimlig kvalitet och vara komplett iförhållande till de krav som IMO ställer på enansökan. Tidsaspekten måste balanseras mot behovetav kvalitet så att det inte fanns en risk för attansökan föll. Att tidsgränsen löpte ut den 11 april2003 stod inte klart från början. När uppdraget tillSjöfartsverket lämnades den 19 december 2002gjordes det med sikte på att Helcoms process med attutarbeta en gemensam ansökan skulle fullföljas framtill Helcoms ministermöte , menSjöfartsverket skulle även ta fram underlag för ensvensk ansökan om Helcomprocessen misslyckades.Enligt promemorian var det förriksdagens tillkännagivande oklart när tidsfristenför en ansökan till gick ut och hur omfattande enansökan måste vara. Riksdagsbeslutet ledde till från sida började med att tareda på när ansökan senast måste lämnas in, vilketunderlag som krävdes för att utarbeta en ansökanoch bedöma hur realistiskt det var att med givnaresurser hinna få fram en ansökan med tillräckligthög kvalitet . enadesföreträdare för de två berörda departementen -Närings- och Miljödepartementen - om att man skullekontakta respektive myndigheter som ansvarade förPSSA-arbetet, nämligen ochNaturvårdsverket och betona att arbetet med att tafram underlag skulle vara inriktat på två parallellaspår - nationell respektive gemensam ansökan - såatt det skulle finnas en möjlighet att ageraskyndsamt när analys lämnades.Den 5 mars 2003 kom signalen att EU-kommissionenövervägde initiativ till en gemensam PSSA-ansökanför allt EU-vatten, vilket då sågs som en intressantmöjlighet att gå skyndsamt fram. Kommissionen togdock aldrig något sådant initiativ.I syfte att tydliggöra den politiska vikten av attskyndsamt utarbeta ett underlag som krävdes föransökan och att tillräckliga resurser avdelades förarbetet kallades generaldirektörerna förSjöfartsverket och till ett mötemed departementstjänstemän . sida klargjordes att för att kunnaha en ansökan klar behövdes ettunderlag som sedan måste övervägas ur olikaaspekter, därefter behövdes kontakter med berördagrannländer och först därefter kunde ansökan lämnastill IMO. uppfattning var att maninte skulle uppnå något med att skydda bara svenskavatten och verket betonade vikten av att få med allaÖstersjöländer om man ville uppnå ett ökat skydd avÖstersjön.Inför transportministermötet den 27 mars 2003gjordes bedömningen att inte kunde anslutasig till den ansökan från fem västeuropeiska ländersom aviserats eftersom vatten inte hängerihop med de övrigas. Däremot borde ett egetinitiativ eller ett initiativ tillsammans medFinland övervägas. Det stod dock klart att Sverigeinte skulle hinna ta fram en sådan ansökan till den11 . skulle dessutom riskera attskada relationerna till grannländerna om manplötsligt flaggade för en snabb ensidig ansökan istället för att gå fram tillsammans med övrigaHelcomländer enligt åtaganden som gjorts iKöpenhamnsdelegationen och det efterföljade arbetetinom Helcom. Den korta tid som återstod för attlämna in en ansökan bedömdes inte vara tillräckligför att föra underhandsdiskussioner och få med andraländer i en påskyndad ansökan.Regeringen bedömde att ett gemensamt agerande medövriga var önskvärt. Inte minstviktigt var att få med sig , eftersom detvar de ökande oljetransporterna från somutgjorde det största hotet. Om genom ennationell ansökan skulle föregå åtagandet i Helcomom att man gemensamt skulle se över möjligheten attklassa som PSSA fanns det en risk atttappa andra länders engagemang för den gemensammasaken. Genom att agera gemensamt visade Sverigesolidaritet med övriga berörda länder. Genom attSverige tillträtt Helsingforskonventionen hadeSverige åtagit sig att samverka med övriga partertill skydd för miljö. Om ensidigtskulle ha gått in med en ansökan till IMO parallelltmed den pågående Helcomprocessen hade Sverigeriskerat att förlora i trovärdighet och skada detfortsatta samarbetet med grannländerna även i andrafrågor. Härtill kom att det i IMO:s riktlinjer föransökan uttryckligen angavs att om två eller flerländer har gemensamma intressen skall de formuleraen gemensam ansökan.Om inkommit med en enskild ansökan hadedet enligt promemorian varit mycket svårt förSverige att hävda att den svenska delen av Östersjönur ekologisk, social, kulturell, ekonomisk ellervetenskaplig synvinkel behöver mer skydd än detövriga . Om flertalet länder inomHelcom motsatt sig eller varit tveksamma till ensådan ansökan skulle det ha minskat möjligheternaatt få ansökan godkänd. Det var inte omöjligt attIMO skulle ha skjutit fram behandlingen av densvenska ansökan till dess att den gemensamma ansökaninkommit. Även om svenska vatten fått PSSA-klassningkunde inte ensamt besluta om skyddsåtgärderi den ekonomiska zonen. Sådana åtgärder måstebeslutas av IMO.Även om stora ansträngningar gjordes för att fåtill stånd en gemensam PSSA-ansökan fanns det helatiden en beredskap för och en möjlighet att gå inmed en nationell ansökan om Helcomländerna inteskulle enas.Enligt promemorian gjordes det i ett tidigt skedebedömningen att det av tidsmässiga skäl inte varmöjligt att utarbeta en ansökan till den 11 april2003 och arbetet kunde därför inriktas på att haberedskap för både en gemensam och en nationellansökan, utan att det ena alternativet riskerade attförhala det andra.Enligt regeringens uppdrag skulle Sjöfartsverketsanalys lämnas . Bedömningengjordes att det inte var rimligt att låtaSjöfartsverket göra sina analyser och bedömningar påkortare tid då det riskerade att leda till ett sämreunderlag. Dagarna före den27 gjordes den slutliga bedömningen attdet mellan tidpunkten för Sjöfartsverketsredovisning och tidsfristen för att lämna in enansökan till IMO inte fanns tillräckligt med tid föratt det skulle vara praktiskt möjligt att hinnautarbeta en ansökan.Utfrågning med miljöminister har hållit en offentligutfrågning med miljöminister , bilagaB3. Miljöministern underströk att arbetet medhavsmiljöfrågor har mycket hög prioritet inomregeringen. enades samtligaHelcomländer om att utreda möjlighetenatt klassa som särskilt skyddathavsområde, PSSA. drev på arbetetytterligare efter den tragiska olyckan med Prestigehösten 2002. önskemål den 29 januari 2003är detsamma som regeringens övergripande målsättning- att öka skyddet för miljö. Regeringensutgångspunkt har varit att tillgodoseriksdagens önskemål på bästa sätt. Förutsättningarnaför att gå före med en ansökan att klassa svenskavatten som PSSA utreddes noga.Ett nödvändigt underlag för en ansökan var detuppdrag som hade att tillsammans medberörda myndigheter utreda förutsättningarna för enPSSA-klassning. hade redan i decemberfått uppdraget att förbereda möjligheterna både förett gemensamt agerande och för ett enskilt agerande.Sjöfartsverket hade inte haft uppdraget attfärdigställa en ansökan till . Men närtillkännagivandet från hade kommit förekomvid två tillfällen samtal med de generaldirektörersom var ansvariga för uppdraget för att klargöra attdet fanns ett tydligt önskemål från om attha en enskild svensk ansökan så snart som möjligt.De berörda generaldirektörerna uppmanades attpåskynda analysarbetet efter riksdagenstillkännagivande. Myndigheternas bedömning var attdet inte var praktiskt möjligt att hinna utarbeta enansökan till . En ansökan behövde hållaen tillräckligt god kvalitet för att nå framgång iIMO, och berörda grannländer måste konsulteras.Regeringen fann inga skäl att göra någon annanbedömning. Vid bedömningen av möjligheten att lämnain en svensk ansökan tillkom ytterligare aspekter.Regeringen hade ägnat stor kraft åtatt förmå övriga länder att sluta upp bakom engemensam ansökan. Att gå före med en svensk ansökani ett läge då det fanns en stark uppslutning frånsamtliga att arbeta med en gemensamansökan hade riskerat att motverka möjligheterna attnå övergripande mål om att hela Östersjönskulle klassas som PSSA.Regeringen gjorde sammantaget bedömningen att detinte var möjligt och inte heller lämpligt ellermeningsfullt att i det läge som rådde gå före med enegen ansökan. Regeringens uppfattning är dock att enansökan har lämnats inom en rimlig tid eftersomriksdagen inte har angivit någon annan tidsram än såsnart som möjligt. Regeringen har gjort allt för atttillgodose önskemål. Ställningstagandenabyggde på noggranna överväganden av vad som varmöjligt och vad som var framgångsrikt med denövergripande målsättningen att skydda Östersjönsmiljö på bästa sätt.Miljöministern var väl medveten om att riksdagentydligt sade att den gärna såg att man gick före meddet svenska spåret om man inte ansåg att detgemensamma spåret skulle försinka arbetet och skulle avstå från en svensk ansökan till förmånför en gemensam. Det var dock enligt miljöministerninte möjligt att först göra den svenska ansökan ochdärefter intensifiera arbetet i Helcom. Arbetet iHelcom hade sin egen tidsplan. Det var ett ganskaunikt tillfälle då ministermötet skullehållas i Helcom och frågan om PSSA skulle komma upp.Som ansvarig miljöminister för förhandlingarna iHelcom kunde hon inte gärna välja bort attintensifiera arbetet med en gemensam ansökan undervåren 2003 i syfte att i stället prioritera densvenska ansökan. Alltså måste hon ta ansvar för attdriva linjerna parallellt, att i Helcom och mars och vidare arbeta med sinakolleger för att få dem att ställa upp på Östersjönsom ett PSSA. Det var också det bästa stödet för attkunna få svenska vatten klassade.Vid möte inom Helcom sent stod det klartatt alla länder faktiskt stod bakom en ansökan.Hennes värdering i det läget var att regeringen intehade skäl att göra någon annan bedömning änSjöfartsverket. Ungefär medtillkännagivandet hade och andrakommit så långt i sin utredning att det stod klartatt det måste vara en omfattande ansökan.Myndigheten fick då inte i uppdrag att göra enansökan klar till utan man fortsattedet uppdrag som man hade med att förbereda engemensam eller en enskild ansökan.När tillkännagivandet från kom den 29januari fanns i det läget knappast någraförutsättningar att hinna med en ansökan så snabbtsom till . Miljöministerns bedömning varatt om hon skulle ta ansvar för det önskemål somriksdagen hade och som hon uppfattade somdet grundläggande önskemålet, nämligen att fåÖstersjön klassad som PSSA. Även om miljöministernvisste att man ville gå fram tidigt hade regeringeninga möjligheter att gå fram därför att detinte fanns tillräckligt gott underlag och det skulleha riskerat att spoliera chanserna. Hon kundemöjligtvis ha övervägt att göra det enbart i syfteatt formellt tillgodose den ena delen av riksdagensuppdrag. Det fanns också en annan del i riksdagensuppdrag med innebörd att arbetet inom Helcom för attnå fram till en klassning av hela skulleintensifieras. Det fanns alltså två uppdrag somskulle vägas samman.Regeringen gjorde under vårenklart för att den arbetade med både engemensam linje och en enskild linje. Regeringensuppfattning var nämligen att för att bäst tillgodoseriksdagens önskemål måste detta hållas öppet ochbedömas efter vilka sakliga grunder som bäst skulleleda till framgång.Regeringen fick ett uppdrag från som varväldigt tydligt. Man ville se gå fram påegen hand med förhoppningen att svenskt vattendärmed skulle kunna klassas snabbare än i engemensam process. Som regeringen såg det var "såsnart som möjligt" ingen bestämd tidsgräns och detvar också därför man hade en mycket intensivdiskussion om det var möjligt attlämna in en ansökan med den här tidsgränsen. Detsvar och det underlag som kom från myndigheternavar: Nej, det är inte möjligt att göra det med enkvalitet som gör det meningsfullt. Det tog att färdigställa denna ansökan.Det var miljöministerns bestämda bedömning att medden ansökan som förelåg med åtta ,som gällde stora delar av och med ettkvalitetsmässigt mycket gediget underlag fanns detmycket bättre förutsättningar att få igenom enklassning också av de svenska vattnen än omregeringen hade gått fram med ensnabbansökan på egen hand, med ont om tid förkonsultation och utan stöd från övriga länder runtÖstersjön.Riktlinjerna från IMO är mycket entydiga när detgäller hur man vill att denna typ av ansökningarskall gå till. Man säger att man vill att länderskall gå fram gemensamt om de har gemensammaintressen.Betydelsen av tillkännagivanden tillregeringenKonstitutionsutskottet har vid tidigare tillfällengranskat frågor kring efterkommandet av riksdagenstillkännagivanden till regeringen. I betänkande1994/95:KU30 underströk utskottet att utgångspunktenmåste vara att det önskemål som tillkännagivandetavser bör tillgodoses. Om det visar sig föreliggaomständigheter som hindrar ett genomförande eller omregeringen gör en annan bedömning än måsteregeringen dock kunna underlåta att vidta deåtgärder tillkännagivandet avser. En förutsättningborde då enligt utskottet vara att regeringensbedömningar i detta avseende redovisas förriksdagen. I såväl utskottets granskning (bet. 1997/98:KU10), (bet. 1998/99:KU10)och (bet. 2001/02:KU20) liksom i sambandmed behandlingen av regeringens redogörelse förbehandlingen av skrivelser tillregeringen (bet. 2001/02:KU6) har utskottetåterkommit till detta ställningstagande.Granskningen gällde bl.a. etttillkännagivande från till regeringenrörande en delning av kommun. Utskottetanförde:Som utskottet tidigare anfört i andra sammanhangfinns det inte någon reglering i fråga om s.k.tillkännagivanden. Utskottet förutsätter dock attregeringen hörsammar riksdagenstillkännagivanden. Om regeringen anser sig kunnaunderlåta att vidta de åtgärder etttillkännagivande avser, måste regeringensbedömning vad gäller riksdagsbeslut redovisas förriksdagen i samband med att regeringen lämnar sinredogörelse till för vilka åtgärderregeringen vidtagit med anledning av riksdagensbeslut.Våren 2003 granskade utskottet finansministernshantering av frågan om de s.k. 3:12-reglerna(bet. 2002/03:KU30). Utskottet uttalade:Riksdagens tillkännagivande innebar att detbegärdes att en proposition skulle lämnas tillriksdagen senast under augusti månad.Propositionen lämnades dock först i novemberefter att ha aviserats ipropositionsförteckningen. Det uppstod därigenomett dröjsmål som innebar att det under en tidkunde råda osäkerhet om regeringens avsikter bådebland riksdagsledamöter och berördaskattskyldiga.Som tidigare anförtförutsätter utskottet att regeringen hörsammarriksdagens tillkännagivanden och att regeringenredovisar för sina bedömningar om debegärda åtgärderna inte vidtas. Om regeringeninte avser att vidta en begärd åtgärd i enlighetmed riksdagsbeslutet måste detta enligtutskottets mening redovisas för inomtidsramen, om en sådan uppställts av riksdagen.Även skälen för att riksdagsbeslutet inte följsbör tas upp i sammanhanget. Om en redovisninginte kan ges i skrivelse eller proposition tillriksdagen bör den enligt utskottets mening lämnastill i annan form som gör dentillgänglig för samtliga ledamöter.Utskottets ställningstagandeDet övergripande målet för regeringen var att ienlighet med beslut få klassadsom särskilt känsligt havsområde (PSSA), vilketuppnåddes genom IMO:s beslut den 2 april 2004.I tillkännagivande om en ansökan tillIMO om att ge status som särskilt känsligthavsområde angavs två handlingslinjer som inteuteslöt varandra och som gav regeringen ett vissthandlingsutrymme, bl.a. genom att arbeta parallelltmed båda inriktningarna. Enligt tillkännagivandetborde en ansökan i fråga om svenskt vatten göras såsnart som möjligt, dvs. utan bestämd tidsgräns.Sjöfartsverket och andra myndigheter, som i december2002 fått uppdraget att tillsammans förbereda bådeett gemensamt agerande av och etteget svenskt agerande, gjorde i mars 2003bedömningen att det inte var praktiskt möjligt atthinna utarbeta en ansökan till medtillräckligt god kvalitet för att nå framgång inomIMO. Regeringen fann inte skäl att göra en annanbedömning. informerade miljöministernmiljö- och jordbruksutskottet om att det inte varpraktiskt möjligt att ha en ansökan med rimligkvalitet klar . angavstatsministern vid en frågestund i attregeringen gjort bedömningen att en PSSA-ansökanskulle göras tillsammans med övriga stater runtÖstersjön för att få maximalt genomslag och snabbbehandling, och att man inte skulle kunna komma framsnabbare med en nationell ansökan.Från regeringens sida har således, trots attriksdagens tillkännagivande inte innehöll någottidsgräns knuten till , bådeutskottet och informerats om attregeringen inte avsåg att lämna in en ansökan i tidför att behandlas under detta möte. Informationenhar dessutom klargjort att regeringen arbetade medbåda de handlingslinjer tillkännagivandet avsåg.1.2 Statsrådet ansvarför förseningen av en utredning omarbetskraftsinvandringAnmälanI en anmälan till den 28januari 2004, bilaga A1.2.1, begärs attkonstitutionsutskottet granskar statsrådet hantering av beslut omtillsättande av en parlamentarisk utredning omvidgad arbetskraftsinvandring.I anmälan anförs att regeringen och Hans Karlssoni olika sammanhang har uppgett att kommittén skalltillsättas "" och att arbetet med att setill att kommittén kan börja arbeta kommer att ha"mycket hög prioritet". I riksdagenstillkännagivande skisseras efter vilka riktlinjerden parlamentariska utredningen skall bedrivas.Trots det har enligt anmälan regeringen efter niomånader inte fattat beslut om kommittédirektiv.Konstitutionsutskottet bör därför granska om HansKarlssons hantering står i överensstämmelse medregeringens konstitutionella skyldighet attverkställa av fattade beslut.BakgrundSocialförsäkringsutskottets behandling ochriksdagens beslutUnder behandladesocialförsäkringsutskottet ett antal motioner omarbetskraftsinvandring (bet. 2002/03:SfU8). uppfattning fanns skäl att närmare utredaförutsättningarna för en ökadarbetskraftsinvandring. öppnasmöjligheter för ytterligare arbetskraftsinvandringinom ramen för EU:s inre marknad. Utskottet ansågemellertid att det fanns skäl att även analysera debehov av arbetskraftsinvandring från länder utanförEU/EES-området som kan uppstå framöver och att såsker i ett globalt perspektiv. Utskottet hadeerfarit att regeringen skulle komma att tillsätta enutredning i syfte att analysera det framtida behovetav arbetskraft i olika yrken och sektorer och dekonsekvenser som detta skulle kunna få påarbetsmarknaden och samhället i övrigt. Utskottetansåg att motionsyrkandena avseende utredning omarbetskraftsinvandring var delvis tillgodosedda.Utskottet avstyrkte även motionsyrkanden avseendeframtagande av förslag om regelverk som underlättarför arbetskraftsinvandring m.m.Reservation anfördes av m, fp, kd, c och mp.Enligt reservationen borde ge regeringentill känna, och därmed bifalla motionsyrkandenadärom, att en parlamentarisk utredning börtillsättas med uppdrag att utreda konsekvenser avoch ta fram ett regelverk som medger vidgadarbetskraftsinvandring från länder utanför EU. Iuppdraget borde ingå att se över hursocialförsäkringar, sociala förmåner och arbetsrättskall utformas. Vidare angavs att lön,försäkringsskydd och övriga anställningsvillkor intefår vara sämre för arbetskraftsinvandrare än vad somgäller för svensk arbetskraft. Sambandet medasylrätten borde också studeras, så att den inteurholkas, och i utredningens arbete borde finnas ettEU-perspektiv.Riksdagen biföll reservationen(rskr. 2002/03:143).Regeringens beslut omkommittédirektivDen beslutade regeringen omdirektiv (dir. 2004:21) till en parlamentariskkommitté med uppdrag att se över regelverket förarbetskraftsinvandring. Kommittén skall se över detregelverk som styr möjligheterna tillarbetskraftsinvandring med syfte att ta fram ettregelverk som medger vidgad arbetskraftsinvandringfrån länder utanför EU/EES.