bet · GR01UU10 · 2004-04-27 00:00:00 — Ikommittémotion 2003/04:U18 (kd) yrkande 3 villmotionärerna understryka betydelsen av att densvenska regeringen aktivt verkar för en positivutveckling av Barcelonaprocessen. Motionärerna bakomkommittémotion 2003/04:U340 (fp) yrkande 1 anser attdet politiska och ekonomiska stödet från ochEU måste vara kopplat till huruvida parterna i denisraelisk-palestinska konflikten gör konkretaframsteg i fredsprocessen. Motionärerna anför vidareatt det är fredsviljan och åtgärder för fred somskall belönas. Därför måste den israeliska statenupphöra med bosättarpolitiken och den palestinskamyndigheten måste fortsatt vidta seriösa,långsiktiga, konkreta och resultatgivande åtgärderför att stoppa terrordåden mot israeliska mål. Dettamåste vara ovillkorliga krav på parterna.I den enskilda motionen 2003/04:U211 (fp) yrkande4 anser motionären att regeringen bör arbeta fram entydlig strategi för att vinna större svensk makt iEU:s ställningstagande i viktiga globala frågor. Ikommittémotion 2002/03:U299 (v) yrkande 6 begärVänsterpartiet att den skallstoppa beslut inom EU:s framtidskonvent som kantänkas leda till att måste ge ifrån sig maktpå det utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiskaområdet.I den enskilda motionen 2002/03:U277 (mp) yrkande2 anför motionären att i längden inte kanvara tyst och tolerera att går sin egen väg iden internationella politiken. Motionärenkonstaterar att det verkar som om förloratsin röst i världen. Anledningen till detta, hävdarmotionären, är EU-anpassningen och EU:s krav på atttala med en röst i världen. Motionären anser att densvenska regeringen i större utsträckning kanframföra egna åsikter i internationellafrågor, inte minst när det gäller politik.Sverige har, avslutar motionären, genom sinhistoria, en moralisk skyldighet att försvaravärldens små länder mot världens orättvisor.Motionären bakom den enskilda motionen2003/04:U342 (fp) yrkande 1 menar att det är viktigtatt verka för att de nordiska länderna har en samladsyn på den nordliga dimensionen. Det nordiska i dennordliga dimensionen måste stärkas.Utskottets övervägandenUtskottet vill inledningsvis understryka attSverige, genom medlemskapet i Europeiska unionen,deltar i ett samarbete vars uttalade strävan är attförhindra krig på den europeiska kontinenten. EU harstarkt bidragit till att bevara freden i Västeuropaunder . Utskottet menar attunionens fortsatta fördjupning och utvidgning även ifortsättningen är det bästa instrumentet för attvaraktigt säkra ett förtroendefullt och närasamarbete mellan . Möjligheten tillintegration i EU har stark dragningskraft, ochintegrationen är i sig själv säkerhetsbefrämjande.Denna integration förutsätter demokrati och godagrannrelationer. Deltagandet i unionen utvecklarömsesidig solidaritet, gemensamma värderingar ochgemensamma politiska intressen.Utskottet konstaterar vidare att frågan om ökadeffektivitet, förbättrad samordning ochsamstämmighet i EU:s utrikes- ochsäkerhetspolitik samt frågan om inrättandet av enutrikesministerfunktion för EU har behandlats avdet sammansatta utrikes- ochkonstitutionsutskottet (bet. 2003/04:KUU1). Detsammansatta utskottet konstaterade då att "detfinns utrymme för ökad politisk samordning ochsamverkan i EU:s yttre agerande" och att enförstärkning av den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken "ligger i intresse".Vad gäller inrättandet av enutrikesministerfunktion konstaterade detsammansatta utskottet följande:Utskottet vill se förslaget om att inrätta enutrikesminister mot bakgrund av konventetsgenerella ansats beträffande den gemensammautrikes- ochsäkerhetspolitiken. Utgångspunkten har varit att ökaeffektiviteten i arbetet, förbättra samordningen ochsamstämmigheten mellan olika områden av unionensyttre åtgärder samt skapa en tydligarerepresentation gentemot omvärlden. Utskottet delardetta grundläggande synsätt och anser att förslagetom en utrikesminister kan passa in väl i dennaansats.Utskottet ansluter sig till det sammansattautskottets tidigare ställningstaganden angående enökad effektivitet och bättre samordning av EU:sexterna relationer samt inrättandet av enutrikesministerfunktion.När det gäller samstämmigheten, eller brist påsådan, mellan medlemsländerna vad gäller utrikes-och säkerhetspolitiska frågor vill utskottetframhålla att GUSP grundar sig på en gemensampolitik och ej på en enhetlig politik. I praktikenkan EU endast uttala sig och agera om det existeraren intressegemenskap och samstämmiga positionermellan medlemsländerna. Det bör vara målsättningenatt arbetet i rådet skall styras av ambitionen attnå fram till en gemensam EU-position i olikautrikes- och säkerhetspolitiska frågor men det börsamtidigt stå klart att det inte är politisktmöjligt att alltid uppnå detta.Det säkerhetspolitiska läget i harallvarligt försämrats alltsedan den s.k. andraintifadans inledning . Palestinieroch israeler tycks låsta i en våldsspiral som antarallt grymmare och blodigare former. Antalet döda ochskadade till följd av såväl de åtgärder som vidtasav israeliska militära myndigheter gentemot civilapalestinier som palestinska självmordsbombaresterror gentemot civila israeler växer ständigt.Någon lösning på konflikten kan inte förutses inärtid. I omedelbar geografisk anslutning till dennaexplosiva region finns ett stort antal stater varspolitiska stabilitet vilar på mycket bräckligafundament. Såväl den demografiska som den socio-ekonomiska utvecklingen i hela området från Pakistani öster till i väster ger anledning tillstor oro.Det är av stor vikt att staterna inom EU enas omen gemensam linje som hävdar kravet på att staternai måste främja demokrati och mänskligarättigheter. Utskottet anser att det internationellasamfundet alltför länge har prioriterat stabilitet iMellanöstern på bekostnad av såväl stöd till somkrav på reformer syftande till ökad folkligdelaktighet, mänskliga rättigheter och demokrati.Detta har varit en problematisk linje. Historienvisar att icke-demokratiska regimer har ettförfärande register av grova övergrepp mot demänskliga rättigheterna på sina samveten. Utskottetdelar bedömningen att de senaste årens tilltagandereligiösa fundamentalism och terroristdåd har sittursprung i den förbittring, rädsla och hat somrepressiva icke-demokratiska regimer ger näring åt.Det är viktigt att såväl enskilda stater sominternationella organisationer och sammanslutningarav stater, såsom EU, ger stöd åt ambitioner att fåtill stånd politiska reformer i auktoritärastatssystem. Instabila, icke-demokratiska stater,vars legitimitet är djupt ifrågasatt hos de egnabefolkningarna, är farliga i sin oberäknelighet bådegentemot omvärlden och den egna befolkningen.Tyskland och utgör ovedersägliga exempel påatt totalitära icke-demokratier kan omvändas tillciviliserade partner i det internationellasamhället.Utskottet vill understryka att det i den nyligenantagna säkerhetsstrategin för EU slås fast att "detbästa skyddet för vår säkerhet är en värld medvälstyrda demokratiska stater". Det är viktigt attEU också förmår leva upp till denna ambition.Det går inte att komma ifrån att en fortsattnonchalans från EU:s sida inför bristen på demokratioch mänskliga rättigheter i till frommaför upprätthållandet av en bräcklig och väsentligenfiktiv stabilitet i längden är en ohållbar linje.Förtryck föder intolerans, fundamentalism ochbenägenhet att använda massivt våld. Det är värt attnotera att de flesta av flygplanskaparna den 11september 2001 kom från , ett land varsregim utgör en av de mest repressiva i regionen.Terrordådet i , somefterlämnade 202 döda och över 1 000 skadademänniskor, visar att på intet sätt går säkertfrån storskaliga terrorhandlingar.Utskottet vill understryka vikten av att EUgemensamt börjar arbeta för ökad demokrati iMellanöstern. Detta bör ske parallellt med insatserför att uppnå en lösning på den israelisk-palestinska konflikten. Utskottet välkomnarföljaktligen Europeiska rådets initiativ i december2003 till att utarbeta en EU-strategi motMellanöstern som bl.a. har som mål att främjademokrati och respekt för de mänskligarättigheterna.Vad beträffar EU:s Nordliga dimension, dvs. EU:shandlingsplan för samarbetet med staterna i norraEuropa,[1] kan utskottet konstatera att det under2003 tydligt framgått att den nordliga dimensionennumera utgör en etablerad del av EU:s politikgentemot partnerländerna. Regeringen framhåller isin skrivelse att unionens utvidgning kommer attresultera i att den nordliga dimensionen kommer attbli ett, av flera, allt viktigare instrument i EU:spolitik visavi . Detta motiverarenligt utskottets mening att den nordligadimensionen ges en egen budget.Nordiskt samarbete och samsyn beträffandegenomförandet av den nordliga dimensionen är enligtutskottets mening viktigt. Minst lika viktigt äremellertid att även de övriga medlemsländerna i EUkänner fortsatt ansvar för utvecklandet av depolitiska, ekonomiska, sociala och kulturellarelationerna med partnerländerna inom EU:s nordligadimension.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionerna väckt är besvarade ochavstyrker därmed motionerna 2002/03:U277 (mp)yrkande 2, 2002/03:U299 (v) yrkande 6, 2002/03:U326(c) yrkande 3, 2003/04:K419 (fp) yrkande 8,2003/04:U14 (m) yrkande 10, 2003/04:U18 (kd) yrkande3, 2003/04:U19 (m) yrkandena 5, 8, 9, 2003/04:U211(fp) yrkande 4, 2003/04:U282 (fp) yrkande 21,2003/04:U289 (m) yrkande 3, 2003/04:U325 (m) yrkande3, 2003/04:U340 (fp) yrkande 1, 2003/04:U342 (fp)yrkande 1 samt 2003/04:U350 (kd) yrkande 7.TerrorismSkrivelsenÅtgärder mot terrorism har haft hög prioritet under2003. Till grund för arbetet har legat denhandlingsplan mot terrorism som beslutades vid ett extra möte den 21 september2001. Förutom det löpande arbetet med att ta framhotbildsanalyser och sammanställa strategiskarapporter har arbetet fokuserats på att hitta vägaratt förbättra det konkreta praktiska polissamarbetetför att förebygga och bekämpa terrorism. Behovet avatt utveckla de nya medlemsländernas kapacitet påområdet har uppmärksammats. Ett arbete har äveninletts för att ta fram en handbok som sätter ramarför närmare samarbete och informationsutbyte införoch under större sportevenemang.MotionernaMotionärerna bakom den enskilda motionen2002/03:U206 (m) yrkandena 1-3, kommittémotion2002/03:U228 (fp) yrkande 4, den enskilda motionen2002/03:U245 (s) yrkande 3, kommittémotion2002/03:U280 (kd) yrkande 11, kommittémotion2003/04:U282 (fp) yrkande 4, kommittémotion2003/04:U350 (fp) yrkande 6, den enskilda motionen2003/04:U259 (s) yrkande 6 och den enskilda motionen2003/04:Fö242 (m) yrkande 3 menar att terrorismenutgör ett allvarligt hot som måste bekämpas genominternationellt samarbete.Motionären bakom den enskilda motionen2002/03:U206 (m) yrkande 5 menar att de stater somaktivt stöder terrorister är odemokratiskadiktaturer som bryter mot folkrätten. Samme motionärframhåller i den enskilda motionen 2003/04:Fö242 (m)yrkande 1 att det inte går "att förklaraterroristers agerande med västerländska politiskaögon eftersom de per definition inte resonerar pådet sätt som demokrater gör". Motionären konstaterardock att terroristorganisationerna inte harfattigdomsbekämpning som mål utan endast strävarefter makt i muslimska länder.Kristdemokratiska partiet anser i kommittémotion2002/03:U280 (kd) yrkande 8 att Europol måstetilldelas tillräckliga resurser för att bedrivaspanings- och utredningsarbete inom ramen för ensärskild antiterroristenhet. För att få överblicköver och insyn i detta arbete skulle Europol kunnapresentera en årlig lägesrapport omterroristbekämpningen. Europol och de myndighetersom samverkar under dess paraply får inte hindrasfrån att effektivt efterspana och gripa terroristerpå andra medlemsstaters territorium. I samma motion(yrkande 9) föreslår motionärerna också attterrorister bör kunna ställas inför rätta på detinternationella planet. Målet måste vara att äventerroristbrott skall införas i den internationellabrottmålsdomstolens befogenheter. Alternativt bör enspecifik tribunal för terroristbrott upprättas.Motionärerna bakom kommittémotion 2002/03:U299 (v)yrkande 4 begär att regeringen skall verka för attEU tydligt deklarerar att ESFP inte skall användasför terroristbekämpning.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar inledningsvis att EU, som en direkt följdav terrorattentatet i , harföreslagit en rad konkreta åtgärder för attförhindra nya terrordåd. Bland annat föreslås attutbyte av underrättelseinformation mellan ländernainom EU skall underlättas, samt att arbete motterrorism skall skrivas in som villkor i avtal medtredjeland. Därtill föreslås inrättas en särskildEU-koordinator för anti-terrorism.I övrigt fortgår arbetet med att genomföra denhandlingsplan mot terrorism som antogs av . Handlingsplanen spänneröver en mängd områden såsom utrikespolitik och sjö-och luftsäkerhet. Tyngdpunkten ligger dock påstraffrättsliga frågor och polissamarbete. Konkretaåtgärder mot terrorism är således föremål förinternationellt samarbete. Frågorna ominternationellt samarbete mot terrorism behandlasockså i annat sammanhang (bet. 2003/04:UU11). Härkonstateras bl.a. att "kampen mot terrorismen måsteföras på bred front och med många olika verktyg".Utskottet vill dock i detta sammanhang understrykaatt kampen mot terrorismen alltid måste föras ienlighet med rättsstatliga principer och normer.Det sammansatta utrikes- ochkonstitutionsutskottet (bet. 2003/04:KUU1) harbehandlat och uttalat sin mening såväl i fråga omEuropol som i fråga om ramarna för den gemensammaeuropeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP).Det europeiska konventet föreslog attpolissamarbetet inom EU i stort skall ha sammautformning som , dvs. att stödja ochstärka medlemsstaternas polismyndigheters och andrabrottsbekämpande organs insatser samt derasömsesidiga samarbete i den förebyggande kampen motallvarlig gränsöverskridande brottslighet och sådanbrottslighet som skadar ett unionsintresse.Utskottet har uttalat sitt stöd till konventetsförslag.Under förhandlingarna kring upprättandet av deninternationella brottmålsdomstolen (den s.k.Romstadgan) pläderade ett antal stater för att ocksåinternationella terroristbrott och narkotikabrottskulle omfattas av domstolens jurisdiktion.Majoriteten av de deltagande staterna motsatte sigdetta och ansåg att endast de klassiskafolkrättsbrotten, dvs. folkmord, brott motmänskligheten och krigsförbrytelser, borde medtas.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionerna väckt är besvarade ochavstyrker därmed motionerna 2002/03:U206 (m)yrkandena 1-3och 5, 2002/03:U228 (fp) yrkande 4,2002/03:U245 (s) yrkande 3, 2002/03:U280 (kd)yrkandena 8, 9 och 11, 2002/03:U299 (v) yrkande 4,2003/04:U259 (s) yrkande 6, 2003/04:U282 (fp)yrkande 4, 2003/04:U350 (fp) yrkande 6 samt2003/04:Fö242 (m) yrkandena 1 och 3.Kris- och konflikthanteringSkrivelsenUtvecklingen av EU:s säkerhets- och försvarspolitik(ESFP) fortsatte i snabb takt . Unioneninledde sin första civila krishanteringsinsatsnågonsin, polismissionen i . Denförsta militära krishanteringsinsatsen, "",påbörjades i Republiken . Efterförfrågan från FN:s generalsekreterare genomfördesen andra militär krishanteringsinsats, "", iDemokratiska republiken . bidrog medtrupp till insatsen, som stod under franskt befäl. "" avslutades för EU:s del den 1 september2003.MotionernaMotionärerna bakom kommittémotion 2002/03:U280 (kd)yrkandena 2, 3 och 14 menar att demokratier somrespekterar och skyddar de mänskliga rättigheternaskall vara fundamentet i arbetet med att bygga ensäkerhetspolitiskt stabil och trygg värld.Säkerhetspolitikens övergripande mål skall vara attbidra till fred, frihet och säkerhet för allamänniskor i samhället. Den skall även syfta till attsolidariskt bidra till en fredlig utveckling iomvärlden. Det konfliktförebyggande arbetet måstebetonas. I partimotion 2003/04:U203 (c) yrkande 5sägs att konfliktförebyggande åtgärder och enfredlig utveckling är en förutsättning för attdemokratin och demokratiseringen inte skall sättasur spel.Motionärerna bakom partimotion 2003/04:U256 (m)yrkande 3 menar att EU:s civila och militärakonflikthantering skall ha som mål att bidra tillfred och säkerhet varhelst i världen det behövs. EUoch dess medlemsländer måste också kunna infriadetta. I kommittémotion 2003/04:U19 (m) yrkande 10menar att en utveckling med tydligaremandat och reella resurser är en förutsättning föratt EU skall kunna bidra till internationell kris-och konflikthantering samt fredsinsatser där såbehövs. bör aktivt skall verka för en ökadsolidaritet och ömsesidighet på det säkerhets- ochförsvarspolitiska området. framhålleri partimotion 2003/04:U203 (c) yrkande 12 att EUframgent bör satsa än mer på konfliktförebyggandearbete, såväl inom unionens gränser som utanför.Ambitionen för Europapolitiken måste vara attSverige skall kunna göra mer för att bidra tillstabilitet och krishantering i . Det ansermotionären bakom den enskilda motionen 2003/04:U208(m) yrkande 3. I partimotion 2003/04:U256 (m)yrkande 4 framhålls likaledes att ibetydligt större utsträckning måste ta ansvar för engemensam europeisk krishanteringsförmåga. Det kräverbåde ökade anslag och en ny inriktning av densvenska försvarsmakten. I kommittémotion2002/03:Fö261 (mp) yrkande 6 anförs att regeringen,i enlighet med sitt eget handlingsprogram för enkonfliktförebyggande politik, måste verka förEuropaparlamentets beslut om engenomförbarhetsstudie för en civil fredskår inom EU.Motionären bakom den enskilda motionen2003/04:U292 (m) yrkandena 3 och 4 menar att civilkrishantering försvåras eller omöjliggörs utan entrovärdig militär krishanteringsförmåga inom EU.Motionären anför vidare att uttryckligen ochentydigt måste acceptera formuleringarna kringmandatet för krishantering från iHelsingfors. I samma motion (yrkande 1) hävdas attden har varit medvetet otydlig ifrågan om vilket mandat som krävs för EU:skrishanteringsinsatser. riskerar, enligtmotionären, att bli ett hinder i situationer därcivila krishanteringsinsatser inte förslår ochmilitära insatser blir nödvändiga. Mandatfråganmåste därför, noterar motionären, få ett tydligtsvar.Centerpartiet anser i partimotion 2003/04:U203 (c)yrkande 13 att en krishanteringsinsats ovillkorligenmåste kännetecknas av effektivitet ochsamstämmighet. Det gemensamma behovet av logistiskkapacitet i krishanteringsarbetet behöver diskuterasoch lösas.Kristdemokraterna anför i partimotion 2003/04:U348(kd) yrkande 30 att bör vara pådrivande iutvecklandet av ett effektivare samarbete mellan EUoch FN. Motionärerna bakom partimotion 2003/04:U203(c) yrkande 3 anser att det finns ett generelltbehov av att öka samordning, samverkan och samarbetemellan såväl olika aktörer som olika typer avverksamheter inom området för konflikthantering,både nationellt och internationellt. Ett fördjupatsamarbete mellan EU, och FN måste komma tillstånd, detta för att undvika duplicering avverksamheten och för att främja samordning ocherfarenhetsutbyte. I den enskilda motionen2003/04:U208 (m) yrkandena 2, 4 och 5 framhålls attEU är en unik aktör för freden därför att samarbetetomfattar det vida säkerhetsbegreppets alla delar. EUbehöver dock låna kapacitet från Nato vad gällersåväl fredsframtvingande som fredsbevarandeoperationer. Motionärerna bakom kommittémotion2003/04:U329 (fp) yrkande 4 anser likaledes attutvecklingen av en europeisk krishanteringsförmågabör ske i nära samarbete med och att försök avvissa europeiska länder att konkurrera med ochNato i detta avseende bör motverkas.Motionärerna bakom kommittémotion 2002/03:U299 (v)yrkande 5 begär att regeringen skall stoppa allabeslut inom EU om att utvidga mandatet förkrishanteringsstyrkan till att omfattaterroristbekämpning eller kollektivt försvar. Isamma motion anförs vidare (yrkande 7) attregeringen måste stoppa beslut inom EU:sframtidskonvent om att utvidga mandatet förkrishanteringsförmågan så att hamnar närmareett kollektivt EU-försvar.Motionärerna bakom kommittémotion 2002/03:U280(kd) yrkande 13 anser att det finns ett stort behovav att definiera och förklara de centrala begreppeni internationell krishantering.I den enskilda motionen 2003/04:U17 (fp) yrkande 7framhålls att det behövs beredskap för att stärkaoch skydda de mänskliga rättigheterna iinternationella krishanteringsinsatser. Som ett ledi denna strävan bör kopplingen mellan arbetet förmänskliga rättigheter och arbetet för fred ökas.Utskottets övervägandenUtskottet vill betona att hot mot freden och vårsäkerhet bäst kan avvärjas i samarbete med andraländer. och alla andra medlemsländer har iEU-fördraget åtagit sig att arbeta tillsammans föratt förstärka och utveckla sin politiskasolidaritet, även inom den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken. Utskottet välkomnar att EU somen del av detta arbete bygger upp en sammanhållencivil och militär krishanteringsförmåga, som ettkomplement till diplomatiska och ekonomiska verktyg.Vidare noterar utskottet att EU under föregåendeår inledde civila och militära krishanteringsinsateri , i Republiken och iDemokratiska republiken . Den av motionärernaefterfrågade målsättningen att EU skall kunna verkaför konflikt- och krishantering i såväl sompå andra håll är således en realitet.Vad avser bidrag till EU:s och FN:skrishanteringskapacitet kan utskottet konstatera attSverige har tagit sitt ansvar i detta sammanhang ochsolidariskt bidragit till unionens och FN:sinsatsstyrkor. Vidare kan utskottet konstatera attSverige bidrar med militära resurser vid ett flertalpågående internationella operationer. Tyngdpunktenligger på bidrag till de Natoledda insatserna påvästra , framför allt den svenska bataljonen iKosovo. Därutöver har lämnat bidrag till deFN-sanktionerade insatserna i ,Assistance Force forAfghanistan (ISAF) (senaste riksdagsbeslut2002/03:FöU1 med anledning av prop. 2002/03:21),, Förenta nationernasfredsoperation i (MONUC) (senaste riksdagsbeslut /03:UU15 medanledning av prop. 2002/03:58) och , Förentanationernas fredsoperation i (UNMIL)(senaste riksdagsbeslut /04:UFöU1 med anledningav prop. 2003/04:61). deltar även i den i (prop. 2002/03:43,bet. 2002/03:UU14).Utskottet noterar att frågan om ett effektivaresamarbete mellan EU och FN har uppmärksammats av densvenska regeringen under ordförandeskapet 2001.Detta har bl.a. resulterat i upprättandet av ettpolitiskt ramverk för att underlätta fortsattakontakter mellan EU och FN på olika nivåer ochundertecknandet av en gemensamförklaring om krishanteringssamarbete. Vidare harfyra samarbetsområden identifierats:konfliktförebyggande, militär respektive civilkrishantering samt regionala kriser. EU har också,, efter förfrågan från FN:sgeneralsekreterare, genomfört sin första militärakrishanteringsinsats till stöd för FN i DemokratiskaRepubliken . har EU haftintensiva diskussioner om samarbetet med FN i syfteatt skapa en sammanhållen FN-politik inom EU.Utskottet noterar vidare att man vid för allmänna frågor och yttreförbindelser antogriktlinjer för samarbetet mellan EU och inomområdena konfliktförebyggande, krishantering ochpost-konfliktrehabilitering. Riktlinjerna byggdevidare på ett dokument som utarbetats under detsvenska ordförandeskapet i EU.Utskottet vill betona att en grundförutsättningför utvecklingen av en europeisk säkerhets- ochförsvarspolitik är att EU, förutom att bygga upp enkris-hanteringsförmåga, etablerar en närmaresamarbetsrelation till Nato.