bet · GR01SFU15 · 2004-04-20 00:00:00 — Särskilda regler förarbetstagare från EU:s nya medlemsstater SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringensskrivelse /04:119 Särskilda regler under enövergångsperiod för arbetstagare från nyamedlemsstater enligt anslutningsfördraget samt åttamotioner som väckts med anledning av skrivelsen.I skrivelsen redovisar regeringen sittställningstagande i fråga om särskilda regler underen övergångsperiod för arbetstagare från EU:s nyamedlemsstater , , , ,, , och . Regeringengör bedömningen att sådana särskilda regler börinföras. Innebörden av reglerna är att det skall krävasarbetstillstånd för arbetstagare som är medborgare idessa nya medlemsstater för att de skall få arbeta iSverige. Arbetstillståndet skall sökas vid en svenskambassad eller ett svenskt konsulat i sökandenshemland eller i det land där sökanden är bosatt. Föratt arbetstillstånd skall beviljas krävs attsökanden kan visa upp ett erbjudande om anställning,att anställningen har viss varaktighet, att sökandenfår kollektivavtalsenlig lön och att det rör sig omett arbete som sökanden kan försörja sig på. Desärskilda reglerna bör enligt regeringensuppfattning gälla och löpandeutvärderas.I skrivelsen redovisar regeringen även ytterligareåtgärder som bör övervägas närdet gäller olika möjligheter till utökad kontrolloch uppföljning av regelverket på arbetsmarknadenoch det sociala området.Utskottet har under ärendets beredning hållit enoffentlig utfrågning för att belysa EG-rättsligaaspekter på arbetstagarbegreppet när det gällerrätten till fri rörlighet för personer; en utskriftfrån utfrågningen bifogas. I betänkandetsammanfattas vad som framkommit om det rättsligaläget. Utskottet ställer sig härefter bakom de avregeringen aviserade särskilda övergångsreglerna.Motionerna i denna del avstyrks.När det gäller arbetsmarknadsfrågor föreslårutskottet ett tillkännagivande om att regeringensnarast bör återkomma till med förslag ommöjligheterna till bevakning av kollektivavtal.Därmed bifalls delvis två motionsyrkanden frånVänsterpartiet respektive Miljöpartiet.Övriga motionsyrkanden avstyrks.I en gemensam reservation föreslårKristdemokraterna, ochMiljöpartiet att gör ett tillkännagivandeom att några särregler inte skall införas förarbetstagare från de nya medlemsstaterna.Moderaterna föreslår i en reservation attarbetstagare och anhöriga från de nya EU-ländernaskall beviljas uppehållstillstånd underförutsättning att de kan försörja sig.Folkpartiet föreslår i sin reservation att ensärskild övergångsbestämmelse gäller sominnebär att en arbetstagare beviljasuppehållstillstånd under förutsättning att han ellerhon kan försörja sig.I betänkandet finns ytterligare nio reservationersamt fyra särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. ÖvergångsreglerRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf38yrkande 1, 2003/04:Sf39 yrkandena 1 och 6-10,2003/04:Sf40 yrkandena 1-4, 2003/04:Sf41 yrkande1, 2003/04:Sf42 yrkande 2, 2003/04:Sf43,2003/04:Sf44 yrkandena 1-4 och 2003/04:Sf45.Reservation 1 (kd, v, c, mp)Reservation 2 (m)Reservation 3 (fp)2. Information i nya medlemsstaterRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf38 yrkande 2och 2003/04:Sf39 yrkande 5.Reservation 4 (fp)3. ArbetsmarknadenRiksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad utskottet anfört om att regeringenskyndsamt bör återkomma till medförslag om möjligheterna till bevakning avkollektivavtal. Därmed bifaller delvismotionerna 2003/04:Sf41 yrkande 2 och2003/04:Sf42 yrkande 1 och avslår motion2003/04:Sf38 yrkande 5.Reservation 5 (m, fp, kd, c)4. Ekonomiskt bistånd till arbetssökandeRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf38yrkande 3 i denna del och 2003/04:Sf40 yrkande 5.Reservation 6 (m, fp)5. Motprestation för försörjningsstödRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf38 yrkande 4och 2003/04:Sf39 yrkande 3.Reservation 7 (m, fp, kd, c)6. EU och försörjningskravRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf38 yrkande 3i denna del, 2003/04:Sf39 yrkande 2 och 2003/04:Sf41yrkande 3.Reservation 8 (m, fp)Reservation 9 (mp)7. EU och familjeförmånerRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf39yrkande 4 och 2003/04:Sf40 yrkande 6.Reservation 10 (m, fp, kd, c)8. SocialförsäkringsreformRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf40yrkande 7 och 2003/04:Sf44 yrkande 5.Reservation 11 (m, fp, kd, c)Reservation 12 (v) - motiv.9. SkrivelsenRiksdagen lägger skrivelse 2003/04:119 tillhandlingarna.Stockholm den 20 april 2004På socialförsäkringsutskottets vägnarTomas EnerothFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: TomasEneroth (s), (), (), BoKönberg (fp), (), (), (), (), (), (), BirgittaCarlsson (c), (),(), (), MonaJönsson (mp), () och Carl-AxelJohansson (m).Ärendet och dess beredningRiksdagen har beslutat godkännafördraget om , ,, , , , ,, och anslutning tillEuropeiska unionen (prop. 2003/04:25, bet.2003/04:UU4, rskr. 2003/04:114). har isamband därmed tillkännagivit för regeringen som sinmening att om regeringen avsåg att vidta någraåtgärder mot bakgrund av anslutningsfördragetsbestämmelser om övergångslösningar när det gällerfri rörlighet för arbetstagare skall dessa åtgärderunderställas riksdagen.En särskild utredare har haft i uppdrag att utredaolika frågor som har samband med hur arbetstagarefrån nya medlemsstater i EU från anslutningsdagenskall kunna få tillgång till den svenskaarbetsmarknaden på samma villkor som medborgare i denuvarande EU/EES-länderna. Uppdraget har redovisatsi betänkandet och arbetskraftensrörlighet (SOU 2002:116). Betänkandet harremissbehandlats.Regeringen har härefter i en skrivelse tillriksdagen (2003/04:119) redovisat sittställningstagande i fråga om särskilda regler underen övergångsperiod för arbetstagare från de nyamedlemsstaterna, utom och Malta.Med anledning av skrivelsen har åtta motionerväckts. Motionsyrkandena framgår av bilaga 1.Arbetsmarknadsutskottet har yttrat sig i ärendet,se bilaga 2. , som har berettstillfälle att yttra sig, har beslutat att inte avgeyttrande.Utskottet har haft en offentligutfrågning för att bl.a. klargöra vissa EG-rättsligaaspekter på arbetstagares fria rörlighet inom EU. från utfrågningen finns i bilaga 3.2003/04SfU15Utskottets övervägandenFri rörlighet för personer inom EUFri rörlighet för personer är en av de grundläggandefriheter som garanteras genom EG-rätten.Ursprungligen var den en rättighet för framför alltförvärvsarbetande och deras familjer. harockså grupper som studerande, pensionärer och EU-medborgare i allmänhet rätt till fri rörlighet inomEU, men de måste visa att de disponerar övertillräckliga ekonomiska medel och att de har ensjukförsäkring, så att de inte riskerar att utgöranågon belastning för uppehållslandets socialasystem.När det gäller fri rörlighet för arbetstagareinnebär de grundläggande bestämmelserna, som finns iartiklarna 39-42 i EG-fördraget, att enunionsmedborgare skall kunna ta arbete i enmedlemsstat och behandlas på lika villkor sommedlemsstatens egna medborgare. Rätten för personeratt flytta till en annan medlemsstat för attetablera sig som företagare finns i artikel 43 i EG-fördraget och för att tillhandahålla tjänster iartikel 49 i EG-fördraget.Den fria rörligheten för arbetstagare innebär enligtartikel 39 att arbetstagare, med förbehåll försådana inskränkningar som grundas på hänsyn tillallmän ordning, säkerhet och hälsa, skall ha rättatt fritt söka och anta faktiska erbjudanden omanställning inom unionen och för detta ändamål frittfå förflytta sig inom hela EU. En arbetstagare somtar anställning i ett annat medlemsland än det därhan eller hon är medborgare har rätt att,tillsammans med sina familjemedlemmar, bosätta sig idet land där han eller hon har sin anställning.Arbetstagaren har även rätt att stanna kvar i landetefter det att anställningen upphört. Medlemsstaternafår inte diskriminera arbetstagare med annannationalitet i frågor som gäller anställning, löneller andra arbets- och anställningsvillkor.Bestämmelserna i fördraget kompletteras av bl.a.rådets förordning (EEG) nr 1612/68 om arbetskraftensfria rörlighet inom gemenskapen och rådets direktiv68/360/EEG om avskaffande av restriktioner förrörlighet och bosättning inom gemenskapen förmedlemsstaternas arbetstagare och deras familjer.Artiklarna 1-6 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68avser att säkerställa arbetstagares rätt tillanställning inom hela EU på samma villkor som gällerför medborgare i värdlandet. Genom bestämmelsernaförbjuds såväl direkt som indirekt diskriminering pågrund av nationalitet vid rekrytering ochanställning. Arbetstagare från andra medlemsstaterskall behandlas på samma sätt som värdlandetsmedborgare vid kvotering på grund av nationalitettill anställningar inom olika verksamhetsområdeneller geografiska områden och de har rätt att fåsamma hjälp av arbetsförmedlingen som värdlandetsegna medborgare.Nuvarande ordning föruppehållstillstånd ocharbetstillståndMedborgare i EU/EES eller i SchweizUppehållstillstånd krävs enligt utlänningslagen(1989:529), UtlL, efter tre månaders vistelse iSverige. EU-medborgares rätt till uppehållstillståndsom arbetstagare följer av EG-rätten, såuppehållstillståndet tjänar här som intyg på att dehar rätt att vistas i värdlandet. Enunionsmedborgare som har arbete i en medlemsstat fårinte avvisas på den grunden att han eller hon saknaruppehållstillstånd.De närmare bestämmelserna om uppehållstillståndfinns i utlänningsförordningen (1989:547), UtlF. Däranges på vilka villkor en EU-medborgare har rätttill uppehållstillstånd i . Samma reglergäller för annan EES-medborgare samt medborgare iSchweiz. I 3 kap. 5 a § UtlF anges att arbetstagaresom har ett anställningsbevis och egna företagaresom genom en handling kan visa att de är egnaföretagare skall beviljas uppehållstillstånd för femår. Uppehållstillståndet kan förnyas. Den somtillhandahåller eller tar emot tjänster och kanstyrka detta genom en handling skall beviljasuppehållstillstånd för den tid som tjänsten utförs.Medborgare i dessa länder är dessutom undantagnafrån kravet på arbetstillstånd när de arbetar iSverige (4 kap. 1 § UtlF).Uppehållstillståndet får inte återkallas enbart avden anledningen att arbetstagaren blir ofrivilligtarbetslös eller arbetsoförmögen på grund av sjukdomeller olycksfall.Säsongsarbetare som har anställning och arbetare som pendlar mellan olikaländer behöver inte ha uppehållstillstånd, men kanåläggas anmälningsskyldighet. Om anställningenöverstiger men understiger ett årbeviljas enligt praxis uppehållstillstånd för dentid anställningen varar.Enligt artikel 10 i rådets förordning (EEG) nr1612/68 har arbetstagaren rätt att ta med sig sinafamiljemedlemmar och bosätta sig tillsammans med demi värdlandet. Som familjemedlemmar räknasarbetstagarens make/maka och deras barn som är under21 år eller beroende av dem för sin försörjning. Dithör också föräldrar och svärföräldrar tillarbetstagaren förutsatt att de är beroende avarbetstagaren eller arbetstagarens make/maka. Enligtsvensk praxis får även sambo eller registreradpartner bosätta sig här tillsammans med enarbetstagare. Enligt artikel 11 i rådets förordning(EEG) nr 1612/68 har arbetstagarens make/maka ochbarn rätt att ta anställning inom hela värdlandetsterritorium, även om de inte är medborgare i någonmedlemsstat.TredjelandsmedborgareEn tredjelandsmedborgare måste ha ettarbetstillstånd för att få arbeta i , ochdetta skall enligt huvudregeln i utlänningslagenvara beviljat före inresan. () skall utfärda riktlinjer för bedömningen avärenden om arbetstillstånd (4 kap. 6 § UtlF). Iriktlinjerna skiljer man mellanarbetskraftsinvandring som syftar till permanentbosättning, tidsbegränsade anställningar för atttäcka en tillfällig brist på arbetsmarknaden samtinternationellt utbyte. Beträffande de bådaförstnämnda kategorierna skall göras en s.k.arbetsmarknadsprövning i samband med ansökan omarbetstillstånd, dvs. en bedömning av om behovet avarbetskraft i stället kan tillgodoses inom landeteller inom EES-området. När det gällerinternationellt utbyte görs ingen egentligarbetsmarknadsprövning.Av riktlinjerna framgår också att försörjning ochanställningsvillkor skall tas med i bedömningen.Beträffande arbetstillstånd för täckande avtillfällig brist på arbetskraft anges t.ex. attnivån avseende lön, försäkringsskydd och övrigaanställningsvillkor lägst skall motsvara gällandesvenska kollektivavtal inom branschen och attvillkoren i övrigt inte får vara sämre än vad somgäller för motsvarande svensk arbetskraft. Dessutomskall arbetstiden vara av en sådan omfattning attarbetstagaren kan försörja sig under vistelsen ilandet. Bostad skall också vara ordnad före inresan.Arbetstillstånden är begränsade till att avsevisst yrke och viss arbetsgivare, vilket innebär attarbetstagaren inte kan byta anställning undertillståndstiden. Säsongsarbetstillstånd ärbegränsade till att avse en viss bransch men är intebegränsade till en viss arbetsgivare.Make, maka, sambo och barn till densom fått arbetstillstånd kan få uppehållstillståndför som huvudpersonen fått tillstånd.Make, maka eller sambo beviljas enligt praxisarbetstillstånd utan arbetsmarknadsprövning omhuvudpersonen fått tillstånd för minst sex månader.Även tillstånden för de anhöriga skall ha beviljatsföre inresan.Arbetskraftsinvandring för permanent bosättningArbetskraftsinvandring för bosättning (dvs.permanent uppehållstillstånd) tillåts i vissaundantagsfall, exempelvis när det gällernyckelfunktioner inom industrin och näringslivet iövrigt samt inom vissa andra samhällsområden. Andraexempel är personer som behövs för kvalificeradforskning, produktutveckling eller introduktion avny teknik samt kulturarbetare. Under särskildaförhållanden kan arbetskraftsinvandring tillåtasäven i andra fall, såsom när arbetstagare med denutbildning och arbetserfarenhet som krävs i detaktuella fallet inte finns att tillgå i Sverige.Arbetstillstånd för internationellt utbyteTidsbegränsade arbetstillstånd ges regelmässigt föranställningar som ingår som ett led i ettinternationellt utbyte. Hit räknas t.ex.gästforskare, anställda på chefsposter inominternationella företag, artister samtprofessionella idrottsmän och tränare, som interedan är undantagna från kravet på arbetstillstånd.Arbetstillstånd för internationellt utbyte ges försammanlagt högst 48 månader.SäsongsarbetareFör arbetstillstånd som avser tidsbegränsatsäsongsrelaterat arbete inom t.ex. trädgårdsnäringentillämpas en speciell handläggningsordning.Länsarbetsnämnderna fastställer kvoter förantalet sådana s.k. säsongsarbetstillstånd som fårbeviljas för den typen av säsongsrelaterat arbete.De senaste åren har kvoterna legat runt 8 000tillstånd, varav avsett medborgare från denya medlemsstaterna. För att arbetstillstånd skallbeviljas krävs att lönen och den föreskrivnaarbetstiden ligger i nivå med gällandekollektivavtal samt att bostadsfrågan ärtillfredsställande ordnad. Ettsäsongsarbetstillstånd får ges för sammanlagt tremånader till den 1november.Arbetstillstånd för täckande av tillfälligarbetskraftsbristTidsbegränsade arbetstillstånd ges i vissutsträckning för att täcka tillfälligarbetskraftsbrist på arbetsmarknaden.Arbetsmarknadsprövningen innebär bl.a. att detundersöks om arbetskraftsbehovet kan tillgodosesinom landet eller med arbetssökande inom EES-områdetinnan det kan komma i fråga att bevilja ettarbetstillstånd av detta slag. Tillståndsprövningenskall utgå från en långsiktig bedömning avarbetsmarknadsläget och hänsyn skall tas tillmöjligheten att med hjälp av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder underlätta rekrytering av inhemskarbetskraft. Arbetstillstånd för täckande avtillfällig arbetskraftsbrist kan ges för maximalt 18månader. I undantagsfall har arbetstillståndbeviljats för 36 månader.Det sociala välfärdssystemetSocialförsäkringslagen (1999:799) innehållerbestämmelser om vem som omfattas avsocialförsäkringen och av vissa bidragssystem. Lagenskiljer på bosättningsbaserade förmåner ocharbetsbaserade förmåner. Den bosättningsbaseradeförsäkringen avser garantibelopp och bidrag (bl.a.föräldrapenning på lägstanivå och grundnivå,barnbidrag, bostadsbidrag, assistansersättning,underhållsstöd) och den arbetsbaserade försäkringengäller kontantförmåner vid inkomstförlust (bl.a.sjukpenning, föräldrapenning över lägstanivå,tillfällig föräldrapenning, arbetsskadelivränta).För rätt till bosättningsbaseradesocialförsäkringsförmåner krävs bosättning enligtsocialförsäkringslagens definition. Det krävs intenågot särskilt medborgarskap för att omfattas avförsäkringen. En person som kommer till Sverigeskall anses vara bosatt här, om det kan antas attvistelsen kommer att överstiga . Försäkringengäller då från första dagen.De arbetsbaserade förmånerna kan utges till den somarbetar i oberoende av om han eller hon ärbosatt här.För att främja den fria rörligheten finnsgemenskapsbestämmelser som samordnarmedlemsstaternas socialförsäkringssystem, främst iartikel 42 i EG-fördraget och i rådets förordning(EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av system försocial trygghet när anställda, egenföretagare ellerderas familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen.En huvudprincip i förordningen ärlikabehandlingsprincipen, innebärande att enmedborgare i ett annat EU-land som omfattas avförordningen skall ha samma skyldigheter ochrättigheter som det egna landets medborgare. Enannan huvudprincip är att en person endast skallomfattas av ett lands lagstiftning, som regelarbetslandets lagstiftning. En person från en annanmedlemsstat som arbetar i blir därigenomlikställd med en person bosatt i , och dettaäven om han eller hon bor i en annan medlemsstat ochäven om arbetet är kortvarigt. Arbete i gerenligt gemenskapsrätten rätt till både bosättnings-och arbetsbaserade socialförsäkringsförmåner.Andra grundläggande principer i rådets förordning(EEG) nr 1408/71 är rätten till sammanläggning avförsäkringsperioder och rätten till utbetalning avförmåner i andra EU-länder, den s.k.exportabilitetsprincipen. När det gällersammanläggningsprincipen får denna betydelse t.ex.när det gäller rätten till föräldrapenning där det iden svenska lagstiftningen uppställs krav på en visstids försäkring innan den försäkrade kan ha rätttill föräldrapenning. Det kan också gälla t.ex.pensionsförmåner för att, om så behövs, öppna rättentill en förmån om en person inte kan uppfylla kravetpå viss tids försäkring i det land där han eller honarbetar eller är bosatt. De sammanlagdaförsäkringsperioderna påverkar emellertid inteförmånens storlek. Enligt exportabilitetsprincipenkan de flesta förmåner betalas ut även om denförsäkrade bor i ett annat EU-land än i det land sombetalar ut förmånen.Socialbidrag omfattas inte av rådets förordning(EEG) nr 1408/71. En unionsmedborgare som ärarbetstagare i en annan medlemsstat än där han ellerhon är medborgare och dennes familjemedlemmar skallemellertid behandlas på samma sätt som värdlandetsegna medborgare vad gäller rätten till socialaförmåner, och dessa personer får därmed intediskrimineras i något avseende. Detta regleras bl.a.i artikel 39 i EG-fördraget och i rådets förordning(EEG) nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighetinom gemenskapen.Enligt socialtjänstlagen (2001:453) har kommunendet yttersta ansvaret för att de som vistas inomkommunen får det stöd och den hjälp som de behöver(2 kap. 2 §). Ansvaret omfattar alla personer somvistas inom kommunens gränser oavsett skälet tillvistelsen. En förutsättning för bistånd äremellertid enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen attbehovet inte kan tillgodoses på annat sätt. Socialaförmåner och insatser regleras även i bl.a. lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser om vård avunga, lagen (1988:870) om vård av missbrukare ivissa fall och lagen (1993:387) om stöd och servicetill vissa funktionshindrade.AnslutningsfördragetDen utvidgas Europeiska unionen med tionya medlemsstater. Ytterligare 75 miljoner människorknyts till den gemensamma inre marknaden, som dåkommer att omfatta över 450 miljoner människor.Anslutningsfördraget är ett mellanstatligt avtalmellan de nuvarande 15 EU-medlemsstaterna och de tionya medlemsstaterna , , ,, , , , , Slovenienoch . Undertecknandet skedde den 16 april2003, och anslutningsfördraget träder i kraft den 1maj 2004. Det finns drygt 200 olikaövergångsbestämmelser. De flesta av dessa finns inomområdena miljö, jordbruk och beskattning.Övergångsbestämmelserna avseende fri rörlighet förpersoner omfattar samtliga nya medlemsstater utomMalta och . Övergångsbestämmelserna ärlikalydande för de åtta nya medlemsstater somomfattas av bestämmelserna. Därtill har rättatt åberopa en skyddsklausul.Riksdagen beslutade attgodkänna anslutningsfördraget samt anta regeringensförslag till lag om ändring i lagen (1994:1500) medanledning av anslutning till Europeiskaunionen (prop. 2003/04:25, bet. 2003/04:UU4, rskr.2003/04:114). delade därvidregeringens uppfattning i propositionen att densvenska arbetsmarknaden inte kommer att drabbas avnågra störningar av att fri rörlighet för de nyamedlemsstaternas medborgare genomförs.Utrikesutskottet anförde att det, även om det ärosannolikt, dock kan uppstå situationer då åtgärderbehöver vidtas i syfte att undvika att medborgarefrån de nya medlemsstaterna hamnar i situationerkarakteriserade av ofrihet och tvång påarbetsmarknaden. Om regeringen bedömer att åtgärderbör vidas skall dessa åtgärder, enligtutrikesutskottets uppfattning, underställasriksdagen genom skrivelse eller, om så är behövligt,proposition. erinrade om principenom likabehandling, dvs. att alla unionsmedborgareskall behandlas på samma sätt. Vad utrikesutskottetanfört om att sådana eventuella åtgärder skallunderställas tillkännagav somsin mening för regeringen.Övergångsbestämmelserna i anslutningsfördragetrörande fri rörlighet för arbetstagare kommer vidfördragets ikraftträdande att vara införlivade iEES-avtalet. , och kommerdärmed också att omfattas av dessaövergångsarrangemang. Frågan om skallomfattas av övergångsarrangemangen är föremål förförhandlingar med kommissionen.Övergångsbestämmelserna om fri rörlighet förpersonerUnder övergångsperioden får de nuvarandemedlemsstaterna möjlighet att begränsa tillträdettill sin arbetsmarknad genom att tillämpa nationelllagstiftning och bilaterala avtal i stället fördelar av . Denna begränsning gäller iförhållande till medborgare från alla nyamedlemsstater utom och Malta.Övergångsbestämmelserna omfattar dock inte frihetatt tillhandahålla tjänster som inbegripertillfällig rörlighet för arbetstagare enligt dets.k. utstationeringsdirektivet, direktiv /71/EEG.De delar av från vilka avvikelserkan göras är artiklarna 1-6 i rådets förordning(EEG) nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighetoch rådets direktiv /360/EEG om avskaffande avrestriktioner för rörlighet och bosättning inomgemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare ochderas familjer. Enligt övergångsbestämmelserna ärdet inte möjligt att göra undantag från de socialavälfärdssystemen för medborgare från de nyamedlemsstaterna.De nya medlemsstaterna har rätt att ömsesidigtinföra motsvarande begränsningar.År 1-2De två första åren efter anslutningen avgörrespektive nuvarande medlemsstat om den vill öppnasin arbetsmarknad för arbetstagare från de nyamedlemsländerna, helt, delvis, successivt eller intealls. Då skall medlemsstaterna tillämpa nationelllagstiftning i stället för artiklarna 1-6 i rådetsförordning (EEG) nr 1612/68 och, i förekommandefall, även i stället för bestämmelserna i rådetsdirektiv /360/EEG. Avvikelser från andrabestämmelser i är inte tillåtna.Bestämmelserna i rådets direktiv /360/EEG fårfrångås endast om det är nödvändigt på grund avinnehållet i de nationella regler som skall gälla istället för artiklarna 1-6 i rådets förordning (EEG)nr 1612/68.