bet · GR01FIU26 · 2004-05-18 00:00:00 — Bestämmelsen gällerdock inte om bolagets motpart är ett företag som ingår isamma koncern eller i företagsgrupp av motsvarande slag.Vid bedömningen av om styrelsen är beslutför ska styrelsele-damöter som är jäviga anses som inte närvarande.Regeringen anser att det är lämpligt att nu utvidga jävsbe-stämmelsen i försäkringsrörelselagen.Regeringen anför att om bolaget inte är vinstutdelande fö-religger en intressekollision mellan ägaren och försäkringsta-garna. Det allmänna undantaget från jävsbestämmelsen bördock inte gälla för fall då styrelseledamoten eller verkställan-de direktören direkt eller indirekt genom en juridisk personäger samtliga aktier i ett icke-vinstutdelande försäkringsak-tiebolagFör vinstutdelande försäkringsaktiebolag är det enligt rege-ringen av praktiska skäl lämpligt att införa en motsvarandekoncernbegränsningsregel som gäller för allmänna aktiebo-lag.Det är enligt regeringen viktigt att säkerställa styrelsensoberoende även när beslut fattas som gäller avtal med ett an-nat bolag inom samma företagsgrupp. Ett undantag från re-geln bör dock göras för avtal mellan icke-vinstutdelande för-säkringsaktiebolag och dess dotterbolag. Samma resonemangkring en sådan undantagsregel är även giltigt för de ömsesi-diga försäkringsbolagen. Eftersom alla vinster i dotterbolagetska tillfalla försäkringstagarna i det icke-vinstutdelande för-säkringsaktiebolaget eller det ömsesidiga försäkringsbolagetbör bestämmelsen om ställföreträdarjäv inte omfatta avtalsom träffas med ett helägt dotterbolag. Regeln bör dock inteomfatta sådana dotterbolag som är icke-vinstutdelande för-säkringsaktiebolag.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser i likhet med regeringen att det nu är lämpligtatt utvidga jävsbestämmelsen i försäkringsrörelselagen. Ut-skottet anser att det är viktigt att säkerställa styrelsens obero-ende när beslut fattas som gäller avtal med ett annat bolaginom samma företagsgrupp. Utskottet konstaterar att den ut-vidgade jävsregeln kompletterar förslaget om oberoende sty-relseledamöter.Utskottet konstaterar att om ett dotterbolag inte är helägt(t.ex. samägt med ett eller flera andra koncernföretag) av deticke-vinstutdelande försäkringsaktiebolaget eller det ömsesi-diga försäkringsbolaget innebär de utvidgade jävsbestämmel-serna vissa restriktioner. Om en styrelseledamot eller verk-ställande direktör har uppdrag i båda bolagen får denna intehandlägga en fråga om avtal mellan bolagen. I ett helägt vin-stutdelande dotterbolag finns däremot ingen annan intressentän försäkringstagarna som kan ta del av vinsten; därav un-dantas sådana dotterbolag från jävsbestämmelsen. Med detanförda tillstyrker utskottet regeringens förslag.Associationsrättsliga generalklausulerUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslag att generalklausu-lerna förtydligas så att otillbörliga fördelar inte får ges varesig till enskilda försäkringstagare eller till andra intressen-ter, på bekostnad av försäkringstagare eller andra ersätt-ningsberättigade som på grund av försäkringsavtal har rätttill andel i bolagets ackumulerade vinst. Generalklausuler-na kommer därmed att få betydelse för såväl hanteringenav intressekonflikter mellan olika intressentgrupper somhanteringen av konflikter mellan försäkringstagare.PropositionenRegeringen föreslår att i icke-vinstutdelande försäkringsak-tiebolag ska försäkringstagare ingå i den personkrets som inteotillbörligt får gynnas eller förfördelas av styrelse eller bo-lagsstämma.Regeringen anför att det är nödvändigt att vissa gränsersätts för majoritetens bestämmanderätt, eftersom den annarskan avsiktligt missbruka sin makt till skada för minoriteten.Det är angeläget att stärka försäkringstagarnas skydd i dessabolag. Försäkringstagare som bidrar till det egna kapitalet iförsäkringsaktiebolag bör skyddsmässigt kompenseras förskälighetsprincipens avskaffande på samma sätt som delägarei ömsesidiga försäkringsbolag. Grupper som har rätt till delav ett företags vinst, har normalt möjlighet att bevaka sinaekonomiska rättigheter genom att medverka i associationensförvaltning och utöva kontroll över dess angelägenheter. Attså inte är fallet i icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag,utöver de rättigheter som ges av försäkringsavtalet och bo-lagsordningen, stärker enligt regeringen behovet av att för-säkringstagarna i dessa bolag omfattas av de associations-rättsliga generalklausulerna.Regeringen föreslår således att generalklausulerna justerasså att de ger ett uttryckligt skydd även åt vissa försäkringsta-gare i icke-vinstutdelande aktiebolag. Förslaget innebär attgeneralklausulerna förtydligas så att otillbörliga fördelar intefår ges vare sig till enskilda försäkringstagare eller till andraintressenter, på bekostnad av försäkringstagare eller andraersättningsberättigade som på grund av försäkringsavtal harrätt till andel i bolagets ackumulerade vinst. Generalklausu-lerna kommer därmed att få betydelse för såväl hanteringenav intressekonflikter mellan olika intressentgrupper somhanteringen av konflikter mellan försäkringstagare.Om generalklausulerna utformas på detta sätt kommer debl.a. att motverka åtgärder som formellt inte berör aktieägaresoch försäkringstagares lika rätt i bolaget men som reellt gyn-nar en aktieägare eller försäkringstagare på andras bekostnad,t.ex. att egendom säljs för ett uppenbart underpris till ett när-stående bolag. En utvidgning av tillämpningsområdet innebärockså att försäkringstagarna ges större möjligheter att utkrävarättsliga sanktioner av styrelseledamöter eller den verkstäl-lande direktören som handlat otillbörligt mot försäkringsta-garna. Vid en överträdelse av generalklausulerna kommerbl.a. styrelseledamöterna och den verkställande direktören attdra på sig skadeståndsskyldighet.SkrivelsenFörsäkringsförbundet avvisar förslaget och anför att detta ären fråga av sådan grundläggande avtals- och bolagsrättsligkaraktär att den bör utredas närmare av Försäkringsföretags-utredningen.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser i likhet med regeringen att det är nödvändigtatt vissa gränser sätts för majoritetens bestämmanderätt iicke-vinstutdelande aktiebolag, eftersom den annars avsiktligtkan missbruka sin makt till skada för minoriteten. Det är en-ligt utskottet och regeringen angeläget att stärka försäkrings-tagarnas skydd i dessa bolag.Utskottet anser att generalklausulerna bör justeras i enlig-het med regeringens förslag så att de ger ett uttryckligt skyddåt försäkringstagare i icke-vinstutdelande aktiebolag.Den föreslagna ändringen har föreslagits och behandlats avtvå tidigare utredningar (SOU 1995:87 och SOU 1998:27).Mot bakgrund av vad som anförts tillstyrker utskottet rege-ringens förslag.Riktlinjer för intressekonflikterUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker förslaget att försäkringsbolag sommeddelar direkt försäkring ska upprätta och följa riktlinjerför hantering av intressekonflikter mellan bolagets intres-senter. Utskottet tillstyrker också att styrelsen ansvarar föratt riktlinjerna följs och att den fortlöpande ska pröva omde behöver ändras.PropositionenRegeringen föreslår att försäkringsbolag som meddelar direktförsäkring ska upprätta och följa riktlinjer för hantering avintressekonflikter mellan bolagets intressenter. ska fastställa riktlinjerna. Styrelsen ansvararför att riktlinjerna följs och ska fortlöpande pröva om de be-höver ändras.Regeringen anför som skäl att för att intressekonflikter ipraktiken ska kunna undvikas krävs att försäkringsbolagensjälva vidtar åtgärder för att minimera riskerna för att dessaska få genomslag på bolagets styrning. Att ställa krav på sty-relsen i alla försäkringsbolag som meddelar direkt försäkringatt upprätta riktlinjer för intressekonflikter är motiverat medhänsyn till försäkringsrörelsens särskilda karaktär.Regeringen anför att det faktum att bolagen ska upprättariktlinjer för hantering av intressekonflikter bör innebära enökad medvetenhet i hela organisationen om i vilka fall detfinns en risk för att intressekonflikter uppstår och vilka rikt-linjer som gäller för beslutsfattande i sådana situationer.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslag att försäkringsbolagsom meddelar direkt försäkring ska upprätta och följa rikt-linjer för hantering av intressekonflikter mellan bolagets in-tressenter. Utskottet tillstyrker också att styrelsen ansvarar föratt riktlinjerna följs och att den fortlöpande ska pröva om debehöver ändras.Utvidgade placeringsriktlinjerUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslag att försäkringsbo-lag som driver direkt försäkringsrörelse och återförsäk-ringsbolag som bedriver livförsäkring eller lång skadeåter-försäkring ska upprätta placeringsriktlinjer. Riktlinjernaska innehålla principerna för placering av bolagets samtligatillgångar, med en särskild redovisning av principerna förde tillgångar som används för skuldtäckning.PropositionenRegeringen föreslår att försäkringsbolag som driver direktförsäkringsrörelse och återförsäkringsbolag som bedriverlivförsäkring eller lång skadeåterförsäkring ska upprätta pla-ceringsriktlinjer. De ska innehålla principerna för placeringav bolagets samtliga tillgångar, med en särskild redovisningav principerna för de tillgångar som används för skuldtäck-ning.Regeringen anför som skäl att ett direktförsäkringsbolagvid varje tidpunkt ska ha tillgångar som svarar mot de försäk-ringstekniska avsättningarna och depositioner från återförsäk-ringsgivare. Förslaget innebär att placeringsriktlinjerna skaomfatta försäkringsbolagets långsiktiga mål för placering avskuldtäckningstillgångarna - i syfte att utöva tillsyn överplaceringsregler. Riktlinjerna ska även omfatta det långsikti-ga målet för placering av övriga tillgångar - för att ge möj-lighet till kontroll över efterlevnad av de allmänna place-ringsreglerna och generell stabilitetstillsyn. Fördelningen avde tillgångar som bolaget har valt att placera i ska också an-ges för såväl skuldtäckningstillgångarna som för övriga till-gångar. Livförsäkringstagarna och de som erbjuds att tecknaen livförsäkring i bolaget ska informeras om det huvudsakli-ga innehållet i riktlinjerna.Regeringen anför att om t.ex. styrelseledamot eller verk-ställande direktör vid fullgörandet av sitt uppdrag uppsåtligeneller av oaktsamhet vållar skada för aktieägare, delägare ellerannan genom överträdelse av bl.a. de försäkringstekniskariktlinjerna eller placeringsriktlinjerna, ska de ersätta skadan.Lagrådet har anfört att när placeringsriktlinjerna avser samt-liga tillgångar ska en styrelseledamot som orsakar skada fören borgenär genom att uppsåtligen avvika från placerings-riktlinjerna rörande placeringar av bolagets fria tillgångarersätta borgenärens skada. Denna regel, som inte har sin mot-svarighet i aktiebolagslagen, har ifrågasatts av Lagrådet. Ipraktiken gäller enligt regeringen nu föreslagen skadestånds-skyldighet redan i dag.Regeringen anför att det inte finns skäl att nu ändra pådetta. En ändring bör enligt regeringen endast ske efter enomfattande och noggrann analys, och den ska genomföras avFörsäkringsföretagsutredningen.SkrivelsenFörsäkringsförbundet har i princip inte något att invända motförslaget. Förbundet är dock starkt kritiskt till att förslagetmedför en utvidgning av skadeståndsanspråket för t.ex. sty-relsen vid en uppsåtlig avvikelse från en affärsplan. Förbun-det anser i likhet med regeringen att det är lämpligt att göraen fullständig utredning av samtliga skadeståndsregler. För-bundet anser därför att området för placeringsriktlinjer endastbör utvidgas i föreskriftsform, så att underlaget för skade-stånd inte ändras i förhållande till i dag.Utskottets ställningstagandeRegeringens förslag att införa regler om utvidgade place-ringsriktlinjer medför att skadeståndsanspråk kan väckas motstyrelseledamot för att ledningen uppsåtligt väljer att avvikafrån affärsplan. Enligt uppgift från in-nebär praxis att placeringsriktlinjerna är utvidgade redan idag.Utskottet konstaterar att det kan ifrågasättas om det faktumatt stiftare, styrelseledamot, verkställande direktör och aktua-rie som överträder placeringsriktlinjerna kan bli skyldiga attersätta skada som de orsakat tredje man riskerar att hindra ettsnabbt ingripande i en krissituation. En skadeståndsskyldig-het förutsätter att överträdelsen av riktlinjerna sker uppsåtli-gen eller av vårdslöshet. I en krissituation kan placeringsrikt-linjerna också ändras med mycket kort varsel, eftersom detendast krävs ett styrelsebeslut för detta. Dessutom ska rikt-linjerna endast innehålla principerna för placeringen, vilketinnebär att riktlinjerna därmed i sig innehåller nödvändigflexibilitet. Situationen kan således hanteras även genom attbolaget utformar riktlinjer som reglerar hur stora avvikelserfrån normalportföljen som får ske under normala omständig-heter respektive i krissituationer. Sammantaget får reglernaom placeringsriktlinjer anses vara av en så flexibel art att deinte riskerar att hindra ett snabbt agerande från ett försäk-ringsbolag i en exceptionell situation.Utskottet konstaterar vidare att det förhållande som lyfter fram gäller och utskottetanser att den frågan bör ses över i ett bredare perspektiv avFörsäkringsföretagsutredningen (dir. 2003:125). Utskottetanser således i likhet med regeringen att det är lämpligt attgöra en fullständig utredning av samtliga skadeståndsregler.Mot bakgrund av vad som anförts tillstyrker utskottet rege-ringens förslag.Nya sanktionsmöjligheterUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker förslaget att ge ut-ökade sanktionsmöjligheter. Förslaget innebär att inspek-tionen får besluta om varning. Varningen får också förenasmed en straffavgift. Utskottet avstyrker motionen.Jämför reservation 2 (c).PropositionenRegeringen föreslår att ges utökadesanktionsmöjligheter. Vid mindre allvarliga överträdelser fårFinansinspektionen möjlighet att meddela beslut om anmärk-ning i stället för erinringar. Som alternativ till förverkande avkoncession får inspektionen möjlighet att meddela varning.Finansinspektionen får besluta att en varning eller anmärk-ning ska förenas med straffavgift. Avgiften ska tillfalla staten.Ett försäkringsbolag som underlåter att lämna före-skrivna upplysningar om sin verksamhet till Finansinspektio-nen får påföras en förseningsavgift med högst 100 000 kr.Avgiften tillfaller staten.Inspektionen får även en uttrycklig möjlighet att låta bli attingripa, nämligen om överträdelsen är ringa eller ursäktligeller om försäkringsbolaget vidtar rättelse. Inspektionen be-höver inte heller ingripa om en annan myndighet har vidtagitåtgärder med anledning av överträdelsen och inspektionenbedömer att dessa åtgärder är tillräckliga.Om någon i försäkringsbolagets ledning inte uppfyller dekrav som uppställs i lag, ska försäkringsbolagets koncessionförklaras förverkad. Regeringen föreslår att i stället för attförverka koncessionen får inspektionen besluta att en styrel-seledamot eller verkställande direktör inte längre får delta iledningen av bolaget. Inspektionen får då förordna en ersätta-re.Regeringen anför som skäl att nuvarande sanktionssystemhar kritiserats för att inte ge tillräckligamöjligheter att ingripa på ett ändamålsenligt sätt. Man harpåpekat att sanktionsmöjligheterna inte ger utrymme för entillräckligt nyanserad bedömning av allvarligare överträdel-ser. Regeringen anser därför att inspektionen bör få störreutrymme att bedöma vilken åtgärd som är lämplig i en visssituation samt få fler medel till sitt förfogande vid ingripande.Regeringen anser också att inspektionen bör ges en uttryckligmöjlighet att inte ingripa i vissa fall.Regeringen anser således att inspektionen bör ha tillgångtill ett batteri med åtgärder ur vilket inspektionen kan väljadet slags ingripande som framstår som mest ändamålsenligt idet enskilda fallet.Det mest långtgående ingripandet är givetvis förverkandeav koncessionen. Det är självklart att ett sådant ingripandeinte får ske utan starka skäl.Om någon i försäkringsbolagets ledning inte uppfyller dekrav som ställs i lag, bör bolagets koncession kunna förklarasförverkad.Som alternativ till förverkande av koncessionen bör kunna meddela bolaget en varning. Ett sådantingripande bör kunna tillgripas när förutsättningarna för för-verkande i och för sig föreligger men varning i det enskildafallet framstår som en tillräcklig åtgärd. Omständigheternasom kan göra att varning framstår som tillräckligt kan vara attbolaget inte kan befaras upprepa överträdelsen och att pro-gnosen för bolaget därför är god eller att man från bolagetssida inte förstod bättre när överträdelsen skedde.Den lindrigaste formen av ingripande föreslås bli att med-dela en anmärkning. Anmärkning bör användas när det intefinns något att åtgärda, men överträdelsen ändå bör sanktio-neras.StraffavgiftOm inspektionen beslutar att meddela anmärkning eller var-ning, bör inspektionen kunna besluta att dessa sanktioner skaförenas med en straffavgift. Lämpligheten att ålägga icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag ekonomiska sanktionerkan ifrågasattas mot bakgrund av att sanktionen i första handdrabbar försäkringstagarna. De nu föreslagna sanktionernamöjliggör enligt regeringen en förstärkt tillsyn och fyller iförsta hand en viktig preventiv funktion. Det finns starka skälför att ge inspektionen möjlighet att meddela straffavgift motsamtliga kategorier av försäkringsbolag.MotionenI motion Fi20 av m.fl. (c) yrkandena 1 och 2 anförsatt regeringen föreslår att ska ges utökadesanktionsmöjligheter. Det är viktigt att regler kring debiteringav straffavgifter och förseningsavgifter görs klara och förut-sägbara både för myndigheten och den straffet/avgiften är sattatt drabba.Motionärerna anser att överträdelser mot gällande regel-system och lagstiftning som huvudlinje bör fastställas av obe-roende part.Det är viktigt att motpart, i detta falllivförsäkringsbolagen, ges rättighet att få straffavgiften prö-vad enligt motsvarande rätt för prövning av en utfärdad var-ning.Motionärerna påpekar att ett system där förseningsavgifterutgår per automatik och genom ensidigt myndighetsbeslutofta upplevs som stötande. I förslag till utökad sanktionsmöj-lighet ges återigen myndighet rätt att ensidigt och efter egenbedömning utfärda debitering av förseningsavgift. För attuppnå en större förståelse och bättre anpassning till allmänträttstänkande bör därför huvudregeln vara att uttag av förse-ningsavgift enbart ska kunna ske i de fall överträdelsen inteär ringa eller ursäktlig och att rättelse inte skett.Utskottets ställningstagandeFinansinspektionen föreslås få besluta att påföra straffavgifteller förseningsavgift som får verkställas utan föregåendedom eller utslag om avgiften inte har betalats inom 30 dagarefter det att beslutet vunnit laga kraft. Lagrådet framfördeinga synpunkter på bestämmelsen.I motion Fi20 (c) uttrycks en viss oro för att inspektionenges utökade sanktionsmöjligheter. Enligt motionärerna börhuvudregeln vara att uttag av förseningsavgift enbart skakunna ske i de fall överträdelsen inte är ringa eller ursäktligoch att rättelse inte skett. Utskottet konstaterar att enligt för-slaget i propositionen får inspektionen besluta att ta ut enförseningsavgift. Enligt utskottets mening finns förutsätt-ningar för att ska kunna hantera de ut-ökade sanktionsmöjligheterna på ett tillfredsställande sättvarför utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrkermotion Fi20 (c) yrkandena 1 och 2.Allmänna reklamationsnämndens prövning av vissaförsäkringsärendenUtskottets förslag i korthetUtskottet delar regeringens bedömning att det bör skapasförutsättningar för att un-der 2004 ska kunna återuppta prövningen av vissa försäk-ringsärenden. I tilläggsbudget 1 föreslår regering-en att reklamationsnämndens anslag ska ökas för att denska kunna handlägga nya typer av försäkringsärenden. Ut-skottet konstaterar att det nu eventuellt blir möjligt förnämnden att åter pröva vissa försäkringsärenden.PropositionenRegeringen gör bedömningen att det bör skapas förutsätt-ningar för att under 2004ska kunna återuppta prövningen av vissa försäkringsärenden.Regeringen anför att hartill uppgift att pröva tvister mellan konsumenter och nä-ringsidkare som rör en vara eller tjänst som tillhandahållitshuvudsakligen för enskilt bruk samt att ge rekommendationerom hur tvisten bör lösas. Enligt förordningen med instruktionför har nämnden möjlighetatt själv bestämma vilka ärenden som nämnden inte ska prö-va. Nämnden beslutade att inte längre pröva konsu-menttvister som rör vissa försäkringsärenden. upphörde att pröva dessa ärenden har bl.a.livförsäkringstagare inte något alternativ till domstolspröv-ning. En domstolsprövning av sådana tvister är vanligen inteen attraktiv ordning för konsumenter, bl.a. på grund av riskenav att drabbas av höga rättegångskostnader. Regeringen anseratt det således finns ett stort behov av en snabb, billig ochopartisk prövning av dessa ärenden. Detta är även viktigt isyfte att återställa det allmänna förtroendet för försäkrings-formen. Det bör därför skapas förutsättningar för att ska kunna återupptaprövningen av vissa försäkringsärenden.Utskottets ställningstagandeI tilläggsbudget 1 föreslår regeringen att anslaget40:3 ska ökas med för att nämnden ska kunna handlägga nya typer avförsäkringsärenden. Utskottet konstaterar att om riksdagenbeslutar i enlighet med regeringens förslag bör det bli möjligtför att åter pröva vissa för-säkringsärenden. Frågan behandlas av utskottet i bet.2003/04:FiU21.Traditionell livförsäkring och lagen om finansiell rådgivningtill konsumenterUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslag som innebär att la-gen om finansiell rådgivning till konsumenter även skaomfatta rådgivning som enbart avser råd om placering avkonsumentens tillgångar i traditionell livförsäkring.PropositionenRegeringen föreslår att tillämpningsområdet för lagen omfinansiell rådgivning till konsumenter ska utökas till att om-fatta även sådan rådgivning som enbart avser råd om place-ring av konsumentens tillgångar i traditionell livförsäkring.Regeringen anför som skäl att lagen om finansiell rådgiv-ning till konsumenter träder i kraft (prop.2002/03:133, bet. 2003/04:LU3, rskr. 2003/04:27). Lagengäller vid vissa typer av placeringsrådgivning som en nä-ringsidkare ger en konsument. Lagen innehåller bestämmel-ser av både näringsrättslig och civilrättslig karaktär. Bestäm-melserna innebär att näringsidkaren ska se till att den somutför rådgivningen har tillräcklig kompetens. Rådgivaren skadokumentera vad som förekommit vid rådgivningstillfället.Lagen innebär vidare att näringsidkaren ska iaktta god råd-givningssed i sin rådgivningsverksamhet och med tillbörligomsorg ta till vara konsumentens intressen. Näringsidkarenska också anpassa rådgivningen till den enskilde konsumen-tens önskemål och behov samt inte rekommendera andra lös-ningar än sådana som kan anses lämpliga för konsumenten.Näringsidkaren kan bli skadeståndsskyldig mot konsumentenför ren förmögenhetsskada som orsakas genom rådgivningen.Regeringen anför att övervägande skäl talar för att lagenstillämpningsområde bör utökas till att omfatta även sådanrådgivning som enbart omfattar råd om placering av konsu-mentens tillgångar i traditionella livförsäkringar.