bet · GR01MJU22 · 2004-06-01 00:00:00 — stärkelseproducenterkan råka illa ut vid den frikoppling av stödet till stärkelsepotatisensom avses att genomföras.Enligt motionerna MJ56 (c) yrkande 6, MJ57 (c) och MJ58 (kd) yrkande 5bör särskilda åtgärder vidtas för vallfröodling om väljer attbehålla ett produktionskopplat fröstöd. Det är viktigt att ochFinland tillämpar samma stödsystem på detta område. I motion MJ56 (c)yrkande 8 framhålls att konkurrenskraften inte bör försämras gentemotkonkurrentländernas grönfodertorkar. Likt vallfröodlingen är vallproduktionför hetluftstorkat foder en regionalt betydelsefull odling.Risken för negativa skattekonsekvenser bör enligt kommittémotion MJ58(kd) yrkande 14 ses över om de frikopplade direktersättningarna i form avstödrättigheter klassas som lös egendom. Det finns risk för negativaskattekonsekvenser för jordbruket om de frikopplade direktersättningarnai form av stödrättigheter klassas som lös egendom. Frågan bör skyndsamtses över och klargöras. Blandmodellen innebär enligt motionens yrkande 15en kvoteringseffekt på gårdsnivå för grödor som potatis och grönsaker.Regeringen bör i fortsatta överläggningar med kommissionen verka för attdet i det kommande regelverket formas lösningar på dessa problem. Enligtyrkande 16 klassas plantskoleproduktion enligt som permanentgröda och faller därmed utanför stödsystemet. Även på denna punkt börregeringen i förhandlingar med kommissionen komma överens om justeringar.Ett tydligt och oomtvistat införandedatum bör enligt kommittémotion MJ55(m) yrkande 1 klarläggas. I skrivelsen anges att det nya systemet skallträda 2005, men det klarläggs inte vilken tidpunkt som bliravgörande för när arealer och produktionsvolymer skall räknas om tillstödrättigheter. I fråga om risken för en slakttopp när datum förikraftträdande bestäms anförs i motionens yrkande 2 att det finns risk föratt många låter slakta sina djur enbart för att kunna erhålla maximaltstöd. Stödrättigheterna bör enligt kommittémotion MJ56 (c) yrkande 5tillfalla den som brukade marken . Detta bör vara ett kravför att inte markägare skall kunna säga upp arrendatorn för att i ställetsjälv extensivt hävda marken. Även enligt kommittémotion MJ58 (kd) yrkande1 bör möjligheten att fastställa ett tidigare datum som grund förfördelningen av stödrättigheterna övervägas. Förslaget innebär att fördelningenav stödrättigheter kommer att bestämmas utifrån vem som brukar marken vidansökningstidpunkten det år systemet träder i kraft. Detta innebär attytterligare tid ges för markägare att säga upp arrendatorer för att självakunna tillgodoräkna sig stödrätterna. Detta kan leda till att mark somaktivt brukas tas ur produktion. Regeringen bör enligt motionens yrkande17 komma överens med kommissionen om övergångsregler inom nötköttsområdetsom innebär att slakt kan ske för attundvika slaktköer och marknadsstörningar. bör enligt motion MJ59(fp) yrkande 5 i EU begära undantag för att en mer aktuell brukningstidskall ligga till grund för ersättningen avseende bl.a. amkor.I fråga om en nationell reserv anförs i motionerna MJ55 (m) yrkande 5,MJ56 (c) yrkande 7, MJ58 (kd) yrkande 9 och MJ59 (fp) yrkande 10 att någonform av nationell reserv (skyddsnät) behövs för att kompensera dejordbruksföretag som drabbas av störst stödminskningar i samband medgenomförandetav reformen. bör utnyttja möjligheten till en nationell reserv.Den nationella reserven bör användas som en form av stötdämpare för debrukare som drabbas orimligt hårt av reformen samt för att möta utökareoch nystartare som har svårt att hävda sig på basis av referensåren.Om det finns ekonomiskt utrymme när det står klart hur mycket mark somanmälts 2005 bör dessa pengar enligt motionerna MJ56 (c) yrkande 4 ochMJ58 (kd) yrkande 2 gå till att justera upp hektarbeloppen för åkermark.Utskottets ställningstagandeTvå målsättningar har enligt skrivelsen kommit att dominera debatten närdet gäller avvägningar i tillämpningen, nämligen jordbrukets konkurrenssituationpå kort och på lång sikt samt möjligheterna att bevara landets betesmarkeroch uppnå miljömålen. i ett längre perspektiv är det, som anförs iskrivelsen, inte orimligt att förvänta sig en fortsatt reformering avpolitiken i riktning mot fullständig och obligatorisk frikoppling av stöden.Ytterligare överföringar av resurser till landsbygdsutvecklingsåtgärderkan förväntas liksom sannolikt en rörelse mot en utjämning av stödnivåermellan företagen. Det torde i det längre perspektivet bli svårt attmotivera inkomststöd i form av gårdsstöd där stödet är kopplat till enhistorisk produktion eller till ett inkomststöd som blir större ju högreavkastningsförmåga som marken har. I den översyn av reformen som skallske kommer med all säkerhet dessa frågor upp på bordetoavsett utvecklingen av relationerna gentemot EU:s omvärld eller deekonomiska ramarna för den gemensamma jordbrukspolitiken. Utskottet delaruppfattningen att i avvaktan på en successiv avveckling av de generellastöden till jordbruket bör i samband med den översyn av reformensom kommer att genomföras arbeta för en enhetlig stödnivåför alla regioner inom EU. I det korta perspektivet är det emellertidfortfarande den närmaste omvärlden som är viktigast från konkurrenssynpunkt.Som anförs i skrivelsen ställer reformen problemen på sin spets vad gällermöjligheterna att bevara de svenska betesmarkerna eftersom upprätthållandetav dessa marker i någon bemärkelse kan sägas innebära ett produktionsmål.Den prognostiserade minskningen av animalieproduktionen som reformenmedför innebär i sig ett hot mot dessa marker som särskilt bör beaktas.Problemet kan förstärkas av att strukturutvecklingen inom jordbruket kommeratt fortsätta oavsett hur reformen genomförs i . kan därförräkna med en fortsatt rationalisering inom främst mjölkproduktionen somfår konsekvenser för hela nötköttssektorn. Att ställa långtgående hävdkravpå betesmarker som villkor för stöd eller att koppla stöd på animaliesidaninnebär i ett lite längre perspektiv en försämrad lönsamhets- ochkonkurrenssituation för jordbruksföretagen. innebär tydliga hävdkravatt stödet i större utsträckning går till aktiva jordbruksföretag. Dehöjda stödnivåer för betesmarkerna som bedöms vara nödvändiga medför ocksåoundvikligen omfördelningar av stöd mellan företagen. Som framgår av detföljande bedöms även andra, kompletterande åtgärder vara nödvändiga föratt säkerställa en fortsatt hävd av landets betesmarker.Det nya stödsystemet baserar sig på en fördelning av stödrättigheter sompå vissa villkor medför att en brukare kan söka stöd med ett visst fastställtbelopp per hektar. De tre huvudmodellerna för det frikopplade gårdsstödethar såväl för- som nackdelar sett med utgångspunkt i de olika målsättningarnasom lagts fast av regering och riksdag. I det korta perspektivet är enren regionmodell (allt stöd fördelas lika på all areal i regionen) inteett alternativ då omfördelningarna av stöd når en sådan omfattning attexisterande företag, i stor omfattning, inte kommer att klara denlikviditetspåfrestning som denna modell medför.De analyser som har genomförts har emellertid också visat att omfördelningarnai såväl gårdsmodellen (allt stöd fördelas till de brukare som erhöll stödenunder referensperioden, 2000-2002) som i en blandmodell kan bli betydande.I extremfall kan gårdsmodellen till och med leda till att stöden i stortsett helt faller bort för enskilda lantbrukare. Den stora mängdenförändringar i företagsstrukturen som sker innebär sannolikt ocksåatt den nationella reserven, som är avsedd att bevilja lantbrukare sombefinner sig i en särskild situation (nystartare eller investerare) extratilldelning av medel, behöver vara betydligt större i gårdsmodellen änregelverkets angivna nivå, nämligen , för att hantera de förändringarsom regelverket tillåter. Analyserna har också visat att gårdsmodellenleder till problem vad gäller bevarandet av betesmarkerna till följd avde stora variationerna i stödrättigheternas värde. För sådana betesmarkersom är dyra att hävda kan tilldelade stödrättigheter komma att säljaseller bytas mot rättigheter med låga värden. Hävden kan då komma attavbrytas och eventuella stödrättigheter tillfaller den nationellareserven. Vid en tillämpning av gårdsmodellen bedöms därför det nationellakuvertet att behöva utnyttjas fullt ut för att stödja hävden av betesmarken.Den stora variationen i rättigheternas värde kommer också att leda tillatt antalet rättstvister vid övergången kommer att bli omfattande. Modellentorde dessutom medföra en instabilitet på fastighetsmarknaden.Utskottet instämmer i att det alternativ till gårdsmodellen som är möjligtoch därför bör väljas är en blandmodell baserad på ett i huvudsakregionaliserat stöd där dock viss del av stöden inom animaliesektorn samttorkstödet i bör utgå enligt gårdsmodellen. Även om omfördelningenav stöd mellan enskilda företag också i denna modell kan bli betydandehar modellen ett antal fördelar jämfört med gårdsmodellen. Till dessafördelar hör att all mark kan ges ett relativt högt grundvärde som omfattari princip all jordbruksmark. Således kan också betesmarkerna i denna modellges ett stöd. Detta stöd bör uppgå till samma stöd som övrig mark i region5. En nackdel är det dock att sockerbetor, som har stöd i särskild ordning,härigenom kommer att erhålla ytterligare stöd. Detta bör beaktas vid denkommande reformeringen av sockersektorn. En klar fördel med modellen ärenligt skrivelsen emellertid också att de förändringar i brukarstruktursom inträffat efter referensperioden till stora delar kan beaktas. Dettamedför i sin tur att behovet av en nationell reserv kommer att varabegränsat. En större stabilitet på fastighetsmarknaden bör även bli följdenav tillämpningen av denna modell.Vid en utformning av blandmodellen bör eftersträvas att finna en balansmellan produktionssektorer och regioner som inte ger alltför storaomfördelningseffekter vare sig totalt sett eller för enskilda företag.Samtidigt måste modellen ge tillräckligt stöd till betesmarker för att dessafortsatt skall kunna hävdas, vilket såväl miljökvalitetsmål,Ett rikt odlingslandskap, som EU:s förordning om frikopplade stöd (EG nr1782/2003) anger som krav. Särskild hänsyn bör därför tas till företagmed sådana marker. Detta innebär att den blandmodell som valts tar särskildhänsyn till företag med en stor andel naturbetesmarker, såsom företag medmjölk- respektive amkor. Dessa företag kommer att påverkas i mindreutsträckning av omfördelningar av stöd än företag med arealstöd eller merintensiv nötköttsproduktion.Det är viktigt att värdet till de stödrättigheter som fördelas tillnaturbetesmarkerna motsvarar det hävdkrav som sätts för dessa då ett värdesom överstiger hävdkravet kan leda till att mjölk- och nötköttsproducentersägs upp från sina arrenden. Detta kan försämra arealunderlaget för mångaanimalieföretag. Det hävdkrav som skall sättas för naturbetesmarkernakommer att styras av det lägsta värdet som fördelas till stödrättigheternai . Även detta talar för ett enhetligt värde i påstödrättigheter som fördelas ut till naturbetesmark.Som anförs i skrivelsen bör det nya frikopplade gårdsstödet alltså införasi form av en regionaliserad stödmodell med inslag av gårdsmodell, en s.k.blandmodell. Detta innebär att fördelningen av stödrättigheter kommeratt bestämmas utifrån vem som brukar marken vid ansökningstidpunkten detår systemet träder i kraft. Storleken på de enskilda stödrättigheternasom en lantbrukare erhåller bestäms dels av grundbeloppet för stödrättigheternai respektive region, dels för vissa stödformer av hur mycket stöd somlantbrukaren erhållit av dessa stödformer , år2000-2002, eller hur stor mjölkkvot lantbrukaren har det år som mjölkstödetfrikopplas.Utskottet instämmer i att av animaliestöden bör av amko- ochextensifieringsbidragen, av slaktbidragen samt av mjölkstödetbehållas på gårdsnivå enligt gårdsmodellen. Övriga animaliestöd, medundantag för den del av handjursbidraget som fortsatt kommer att varakopplat, bör regionaliseras fullt ut.Utgångspunkten för regionindelningen bör vara de nuvarande arealstödsregionerna.Samtliga vegetabiliestöd, med undantag för torkstödet i , börregionaliseras fullt ut. Som en följd av att torkstödet fördelas utgårdsvis bör arealstödsregion 5-6 slås samman i en region (region 5), såsomsituationen var innan torkstödet infördes . Utskottet instämmer iatt grundbeloppet till naturbetesmark bör sättas till per hektari hela landet. Stödnivån för i region 5 (nuvarande region 5 och6) bör vara lika som betesmarksbeloppet. Grundbeloppet i region 3 och 4bör inte sänkas i förhållande till de grundbelopp som förutsågs idepartementspromemorian (Ds 2004:9) Genomförandet av EU:s jordbruksreform iSverige (s. 198). Finansieringen av det höjda grundbeloppet i region 5skall ske genom omfördelning från region 1-3 (i huvudsak södra ).I departementspromemorian anförs (s. 198) att frågan om hur myckettimotejodlingen kommer att minska i kommer att avgöras av industrinsbetalningsförmåga och om den har möjlighet att höja avräkningspriserna.Om detta är möjligt beror på konkurrensförhållanden med andra medlemsländeroch även med andra länder utanför EU, exempelvis , som har enbetydande utsädesproduktion. För flera av fröslagen bedöms utsikterna varagoda för en fortsatt odling i i minst nuvarande omfattning. Förde fröslag där utsädesstödet är mer betydande, uttryckt per hektar,föreligger dock en risk för att odlingen kommer att minska. Ett typexempelär timotej där odlingen kan reduceras kraftigt, särskilt om andramedlemsländer väljer att koppla utsädesstödet till timotej. Odlingen av vallfröi är till stor del inriktad på sorter som är anpassade för svenskaodlingsförhållanden. Det föreligger dock inte några hinder eller skäl somtalar för att utsädesproduktionen av sorter anpassade för svenskaförhållanden skulle minska som en följd av en eventuell produktionsminskningi Sverige.I fråga om stärkelsepotatis anförs i departementspromemorian (s. 200) attproduktionen av potatisstärkelse begränsas av de landskvoter som finnsinom EU. kvot är ca . Genom kvoteringen har produktionenvarit i princip oförändrad sedan EU-medlemskapet. Reformen innebär att av industristödet kommer att frikopplas och ingå i det nya frikoppladegårdsstödet. Det kommer inte att ske någon förändring av kvoterna och detär inte heller troligt att den nuvarande produktionens omfattning kommeratt påverkas av den partiella frikopplingen.När det gäller produktion av stärkelsepotatis kan det nu liggande förslagettill omläggning av stöd innebära risk för att berörda producenter drabbaspå ett icke önskat sätt. Utskottet förutsätter därför att regeringen prövarmöjligheterna att mildra effekterna för dessa producenter via den nationellareserven.Frågan om referensperiod för det s.k. amkostödet regleras av rådetsförordning (EG) nr 1782/2003 av om upprättande avgemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensammajordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukarem.m.I artikel 34 i rådsförordningen stadgas att jordbrukare skall ansöka omanslutning till systemet med samlat gårdsstöd som skallfastställas av medlemsstaterna, dock . Utskottet harerfarit att definitiv tidpunkt inte är fastlagd men planeras till någongång april till den 15 maj 2005.Utskottet har inhämtat att kommissionen inom ramen förförvaltningskommittéförfarandetavser att föreslå en övergångstid för för slakt avhandjur.Utskottet föreslår med det anförda att motionerna MJ55 (m) yrkande 4,MJ56 (c) yrkandena 3, 6 och 8, MJ57 (c) och MJ58 (kd) yrkandena 5, 6, 15och 16 avstyrks. Även motionerna MJ55 (m) yrkandena 1 och 2, MJ56 (c)yrkande 5, MJ58 (kd) yrkandena 1 och 17 och MJ59 (fp) yrkande 5 avstyrksi den mån de inte tillgodosetts med vad som anförts.Genom beslut uppdrog regeringen åt att seöver beskattningsreglerna i inkomstslaget näringsverksamhet för vissaöverlåtbara rättigheter som ges i form av näringsbidrag. Den skattemässigabehandlingen i samband med inköp, försäljning och utarrendering avstödrättigheter bör enligt beslutet belysas liksom förutsättningarna för ensärskild skattemässig behandling av stödrättigheter vid en framtidaavyttring av jordbruksmark. I uppdragen ingår också att redovisa förslagenskonsekvenser för företagen samt att lämna förslag till nödvändiga ändringari inkomstskattelagen (1999:1229). Uppdraget skall redovisas senast den 31maj 2004. Utskottet föreslår att motion MJ58 (kd) yrkande 14 lämnas utanvidare åtgärd i avvaktan på resultatet av det arbete som pågår.Det i förhållande till den i departementspromemorian lägre föreslagnastödrättighetsvärdet till naturbetesmarker i region 1-4 innebär enligtskrivelsen att det frigörs medel inom de regionala referensbeloppen somgör det möjligt att ytterligare reducera antalet företag som genom valetav blandmodell missgynnas. Detta kan göras genom att en större andel avstöden fördelas ut gårdsvis samt att en del av stöden från region 1-3fördelas till region 4-5. Därigenom förbättras även skyddet förnaturbetesmarkerna i dessa regioner och utformningen av blandmodellen tar bättrehänsyn till de regionala olikheter som föreligger i de 5 regionernabeträffande bl.a. andel naturbetesmark av den totala jordbruksmarken. Dettaleder även till att effekterna för enskilda företag blir mer lika i de 5olika regionerna.Analyser visar enligt skrivelsen att den i förhållande tilldepartementspromemorianföreslagna ändringen kraftigt reducerar antalet företag som får enstödminskning som är större än . I denna grupp minskar exempelvis antaletföretag med stöd mer än från ca 400 till färre än 100 företag.I samma storleksgrupp minskar antalet företag som erhåller en stödminskningpå från ca 3 200 till ca 2 200 företag.För företag med i stöd sker enligt skrivelsen en liknandeförbättring med en minskning av antalet företag med en förlust större än30 % från ca 200 företag till ca 50 företag. I denna storleksgrupp finnsdet ca 1 000 företag som erhåller en stödminskning på mellan 20 och 30 %.Av dessa är det drygt 600 företag som enbart har arealstöd och ca 400företag som även har slaktbidrag.I förhållande till arealstödsföretag och nötköttsföretag påverkas amkoföretagoch mjölkföretag i mindre utsträckning av omfördelningar av stöd. Exempelvisär det ca 150 mjölkföretag respektive ca 100 amkoföretag med ett stödstörre än som erhåller en stödminskning som överstiger 20 %.Endast ett tiotal av dessa företag får en stödminskning som är större än30 %.En lägre andel av mjölkstödet respektive nötköttsstödet fördelat gårdsvisskulle kunna minska det totala antalet företag som erhåller en stödminskningpå . Detta skulle som anförs i skrivelsen dock innebära att destödminskningar som uppkommer på nötkötts- och mjölkföretag, trots att deunderstiger , ändå blir så stora att det föreligger en risk för enalltför snabb strukturutveckling på animalieföretagen, vilket kan ledatill minskade möjligheter att uppnå målet Ett rikt odlingslandskap.Frågor rörande den nationella reserven regleras i kommissionenstillämpningsföreskrifter för det nya frikopplade gårdsstödet som antogs den 14april 2004. Utskottet har erfarit att för närvarandeundersöker vilka möjligheter och behov det finns att tillämpa den nationellareserven för att stödja företag som investerat och startat eller utökatsin produktion eller som av andra skälpåverkas vid genomförandet av reformen. undersöker ävenvilka konsekvenser olika tillämpning av den nationella reserven får förmyndigheter och enskilda lantbrukare. Utskottet föreslår att motionernaMJ55 (m) yrkande 5, MJ56 (c) yrkande 7, MJ58 (kd) yrkande 9 och MJ59 (fp)yrkande 10 i avvaktan på resultatet av det arbete som pågår lämnas utanvidare åtgärd.Utskottet har inhämtat från att storleken pågrundbeloppen för i de fem regionerna bestäms av dels hur mycketstöd som fördelas regionalt, dels hur mycket areal som lantbrukarna anmäler2005. Det är alltså den anmälda arealen som bestämmer storleken pågrundbeloppen för i regionerna. Om mindre areal anmäls än vad somberäknats vid analyser av effekterna av den kommande reformen blirgrundbeloppen således större än vad som beräknats. Motsatt gäller även, dvs.att om mer areal anmäls än vad som beräknats blir grundbeloppen lägre.Utskottet föreslår att motionerna MJ56 (c) yrkande 4 och MJ58 (kd) yrkande2 med det anförda lämnas utan vidare åtgärd.Graden av frikopplingUtskottets förslag i korthetUtskottet gör samma bedömning som regeringen. Motioner om frikopplinginom nötköttsproduktion (kd) och om koppling av tackbidraget (kd) avstyrksmed hänvisning till vad som anförs i skrivelsen.Jämför reservationerna 18 (kd, c) och 19 (kd).SkrivelsenGenom reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken skall flertalet stödinom vegetabilie- och animaliesektorn frikopplas från produktionen.Regelverket medger som anförts ovan att till viss del fortsatt koppla sjuolika produktionsstöd. Den sektor som påverkas mest av en fortsatt kopplingär nötköttsstöden och där föreligger tre olika alternativ för koppling avstöden. Medlemsländerna har även möjlighet att välja tidpunkt för frikopplingav mjölkstödet (åren 2005, 2006 eller 2007).MotionernaEnligt motion MJ58 (kd) yrkande 3 bör möjligheten till total frikopplinginom nötköttsproduktionen bedömas utifrån utvecklingen inom köttnäringarna.Handjurspremiesystemet stimulerar den produktionsmässigt viktiga slaktenav tjurar och stutar. Kopplingen bör därför inte redan nu begränsas tillår 2009. I motionens yrkande 4 anförs i fråga om koppling av tackbidragetatt tackpremien under en övergångstid bör vara kopplad till för attsäkerställa fortsatt produktion. Fårskötsel har lokalt stor betydelse förmöjligheten att behålla det öppna landskapet. Hektarbelopp för åker ochbetesmark i respektive område bör justeras.Utskottets ställningstagandeSom anförs i skrivelsen måste det föreligga synnerliga skäl för att avstegskall göras från frikopplingen av stöden. En fortsatt koppling avhandjursbidraget och en senare frikoppling av mjölkstödet bedöms ge ettytterligare stöd till betesmarkerna och förbättra möjligheterna att uppfyllamiljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. Ett ytterligare argumentsom har anförts för en koppling av handjursbidraget har varit risken föratt en snabb produktionsminskning skulle kunna medföra allvarliga problemför förädlingsindustrins tillförsel av svensk råvara, strukturen inomindustrin och i förlängningen då också svårigheter för primärledet. Dethar också noterats att närmaste grannländer och konkurrentersannolikt kopplar handjursbidragen. Utöver en koppling av handjursbidragenhar också koppling av andra stöd aktualiserats av vissa remissinstanser.Den genomgående bevekelsegrunden för dessa förslag, och vissa andraförslag som innebär krav på en viss produktion för att stöd skall erhållas,synes vara en oro för att jordbrukarnas val av produktionsinriktningkommer att leda till stora förändringar i produktionsstrukturen. Sådanakopplingar står emellertid i strid med den grundläggande svenska inställningeni denna fråga. Några tillräckligt starka skäl för en koppling i någotfall utöver vad gäller handjursbidragen bedöms inte föreligga. Utskottetinstämmer i att stöden således bör frikopplas. Under en anpassningsperiodbör dock av handjursbidragen kopplas. Även handjursbidraget bör dockfrikopplas i samband med att översynen av reformen genomförs, vilket skersenast . Regeringen avser att i det sammanhanget fortsatt drivafrågan om obligatorisk frikoppling av samtliga stöd.En i övrigt alltför snabb omställning inom mjölksektorn har också anförtssom skäl för en frikoppling av mjölkstöden först . Utskottet delarregeringens bedömning att även om detta kan innebära en försening avönskvärda strukturförbättringar inom primärledet bör frikopplingen görasår 2007.Det bör observeras att det särskilda nationella stödet till jordbruket inorra även fortsättningsvis är kopplat till produktionen. Förjordbrukarna i norra begränsas således i praktiken möjligheternaatt välja produktionsinriktning.