bet · GR01KU20 · 2004-05-13 00:00:00 — Huvuddelen av övrigamyndighetschefer som hade utsetts kom frånchefsställningar inom statliga myndigheter.Slutligen hade mellan sex och nio myndighetscheferrespektive år haft erfarenhet från chefsposter inomRegeringskansliet, och av dessa kom totalt sexpersoner närmast från en anställning somstatssekreterare.Till promemorian bifogades förteckningar över deanställningsbeslut gällande myndighetschefer somfattats , 2002 och 2003 t.o.m. den 31oktober. Totalt rörde det sig om 92anställningsbeslut. Av dessa gällde minst 26 sådanabefattningar för vilka det finns krav på särskildutbildning eller erfarenhet, av vilka flertaletavsåg tillsättning av rektor vid universitet ellerhögskola. Exklusive dessa rörde det sig således om66 anställningsbeslut under den aktuellatidsperioden. Av dem som utnämndes vid dessatillfällen kunde enligt konstitutionsutskottetsmening 22, dvs. en tredjedel, bedömas ha politiskbakgrund, såsom statsråd, politiskt tillsatttjänsteman inom , riksdagsledamot,landstings- eller kommunalråd.Vad gäller olika slags myndighetschefsbefattningarkonstaterade utskottet att åtta (3 s, 2 m, 1 fp, 1v, 1 c) av de tio utnämnda landshövdingarna och 13(10 s, 3 m) av de 40 utnämnda generaldirektörernahade politisk bakgrund. Vidare hade den som utnämntstill rektor vid politisk bakgrund(m).Utskottet betonade att granskningen var avgränsadi tid och således inte gav någon heltäckande bild avmyndighetschefers bakgrund. För att erhålla en merheltäckande bild uppgav utskottet att det avsåg attfortsätta följa regeringens utövande avutnämningsmakten i kommande granskningar.Tillkännagivande om utredning omutnämningsmaktenKonstitutionsutskottet har under våren 2004behandlat motionsyrkanden om att öka öppenheten vidtillsättningar av högre statliga tjänster (bet.2003/04: KU11). Utskottet avstyrkte motionsyrkandenamed hänvisning till tidigare ställningstagande.Reservation avgavs av m, fp, kd, c och mp, i vilkenföreslogs att skulle tillkännage förregeringen att regeringen bör utreda frågan omtillsättning av högre statliga tjänster ochåterkomma till med förslag till åtgärdersom ökar öppenheten vid tjänstetillsättningar.Kammaren biföll reservationen (rskr. 2003/04:173).Promemorior från FinansdepartementetPromemorian den 2 mars 2004Genom en skrivelse till harkonstitutionsutskottet begärt svar på vissa frågormed anledning av granskningsanmälan. Som svar hartill utskottet översänts en promemoria somupprättats inom ,bilaga A3.4.2.Vad gäller regeringens uppfattning om i vad månstatssekreterare är en politisk befattning hänvisasi promemorian till regeringens skrivelse 1994/95:225Förmåner för statssekreterare vid regeringsskiften,i vilken regeringen lämnade en redovisning av enöverenskommelse mellan riksdagspartierna om förmåneroch skyldigheter för statssekreterare i samband medregeringsskiften m.m. I skrivelsen anförs att förstunder slutet av kunde politiseringen avstatssekreterarkretsen sägas vara genomförd. Vidareuttalas i skrivelsen att befattningen somstatssekreterare är både politiskt ochadministrativt betydelsefull. Enligt promemorianligger regeringens uppfattning, såsom den kom tilluttryck i skrivelsen, fast.Vad gäller andra tillsättningsgrunder än förtjänstoch skicklighet som regeringen tar hänsyn till samtom, och i så fall på vilket sätt,tillsättningsgrunderna vid olika utnämningardokumenteras och finns tillgängliga för granskninganförs i promemorian att de tillsättningsgrunder somtillämpas vid rekrytering av myndighetschefer slåsfast i regeringens chefspolicy. I den hänvisas tillbestämmelser i regeringsformen och . Avchefspolicyn framgår även att särskild vikt börläggas vid ledaregenskaper och tidigare erfarenhetsom chef, att det så långt möjligt alltid skallfinnas både en kvinnlig och en manlig kandidat i detslutliga urvalet och att genom ett brettsökförfarande den kompetens som finns blandexempelvis personer med erfarenhet från skilda delarav samhället och med olika etnisk och kulturellbakgrund kan tillvaratas. Inför beredningen avanställningsärenden skrivs s.k. kravprofiler, dvs.överväganden om vilka krav som en kandidat böruppfylla för att komma i fråga för anställning, mendessa handlingar expedieras inte och tas inte omhand för arkivering.Vad gäller förekomsten av generaldirektörer medpolitisk bakgrund vid "särskilt betydelsefulla"myndigheter jämfört med andra myndigheter anförs ipromemorian att det inte tillämpas några andratillsättningsgrunder för befattningar vid demyndigheter som Statskontoret har betecknat som"särskilt betydelsefulla" än de som gäller för andramyndigheter.Vad gäller den skillnad som regeringen säger siggöra mellan landshövdingar och andramyndighetschefer i fråga om betydelsen av politiskbakgrund anförs i promemorian att, med hänsyn tilluppdragets karaktär, en landshövding bör ha särskiltgoda kunskaper om vårt samhälle i stort och enförståelse för politiskt beslutsfattande. Enpolitisk bakgrund är då ofta en fördel.Vidare anförs i promemorian att regeringen integör någon åtskillnad mellan ambassadörer,generaldirektörer och andra myndighetschefer i frågaom politisk bakgrund. Det är verksamhetens krav somi varje enskilt fall får konsekvenser för val avmyndighetschef.Vad gäller bedömningsgrunder vid utnämningar avmyndighetschefer respektive styrelseledamöter vidstatliga myndigheter anförs i promemorian att detvid rekrytering av en myndighetschef skall läggassärskild vikt vid ledaregenskaper. En ledamot i enförvaltningsmyndighets styrelse skall utses medutgångspunkt i att målen för verksamheten uppfyllseffektivt, att ledamoten skall företräda ettmedborgerligt omdöme samt att ledamoten skall utövadet allmännas insyn. Vidare anförs att en statligmyndighets styrelse är sammansatt av personer medskilda kunskaper och erfarenheter. Varje ledamotförutsätts bidra med kompetens till ett aktivt ocheffektivt styrelsearbete.Som svar på frågan hur regeringen motiverarfördelningen av utnämningar av ordförande istyrelser för högskolor och universitet, särskiltmed avseende på partipolitisk bakgrund, anförs ipromemorian att eftersom högskolan har enfundamental roll i samhället som bärare av kunskapoch för en ständig utveckling av ny kunskap, ochdärmed inte kan jämföras med någon annan statligeller privat organisation, är det av vikt attordförande hämtas från olika delar av samhällslivet:offentliga sektorn, näringslivet, fackliga ellerandra organisationer samt personer med eller utanerfarenhet från det politiska livet.Jämställdhetsaspekten betonas också särskilt.Promemorian den 23 mars 2004Konstitutionsutskottet har i en skrivelse tillRegeringskansliet begärt svar på vissa frågor medanledning av granskningsanmälan och ovan nämndapromemoria. Som svar har lämnats en promemoriaupprättad i ,bilaga A3.4.3.Som svar på utskottets begäran om en utförligareredogörelse och motivering för den partipolitiskafördelningen vid de utnämningar av ordförande istyrelser för högskolor och universitet anförs ipromemorian bl.a. att erfarenhet av att ledaverksamhet inom offentlig förvaltning ges storbetydelse eftersom universitet och högskolor ärstatliga verksamheter med ett brett uppdrag. Enmajoritet av ordförandena är personer som funnitseller finns i ledande positioner i den offentligaförvaltningen som tjänstemän. Dessa personerskompetens och erfarenhet utgör motivet till varförde utnämnts till ordförande i styrelser för statligauniversitet och högskolor, och enligt promemoriansker det alltså inte någon partipolitisk fördelningvid dessa utnämningar.På utskottets begäran om en redogörelse för derättsliga överväganden som ligger till grund förpraxis i utnämningsärenden att behandla kravprofilerså att de ej blir allmänna handlingar anförs ipromemorian att kravprofilen är en sammanfattning avallmänt tillgänglig information om verksamheten,förestående utvecklingsbehov och ledarskap som ettunderlag inför rekryteringsintervjuer ochmeritvärdering. Den har alltså kommit till endastför ärendets beredning. Den tillför inte nyasakuppgifter i ärendet och utgör således enminnesanteckning i den mening som avses i 2 kap. 9 §tryckfrihetsförordningen. För att en sådanminnesanteckning skall bli att anse som allmänhandling skall den tas om hand för arkivering, ochdet anförs i promemorian att det inte finns någonskyldighet att arkivera minnesanteckningar.Utfrågning med statsminister den utfrågning som höllmed statsminister den 20 april 2004berördes även detta ärende, bilaga B10.Statsministern uppgav då bl.a. följande.Tillsättningar av statliga chefer bygger påkriterierna förtjänst och skicklighet. Så har detvarit och så kommer det att vara. Den huvudsakligaförklaringen till att en del av dem som utses harsocialdemokratisk bakgrund är att Socialdemokraternahar innehaft regeringsmakten ochdärvid har fostrat väldigt många duktiga chefer -statssekreterare - i statsapparaten.Statssekreterarna har en politisk förankring, men dehar också chefskap för en stor organisation. Vidareär det känt att det för vissa partierhar varit mer naturligt att söka sig till offentligverksamhet, som därmed dragit till sigbegåvningarna. I andra partier har många av dem somvarit framträdande sökt sig till näringslivet.De chefer som har kommit in med en politiskbakgrund kan inte sägas ha gjort ett sämre arbete änandra. Ofta är det till och med så att ha gått enpolitisk väg har varit att utöva ett ledarskap somär ohyggligt påfrestande, där man gång efter annankommer upp till granskning, offentligt och internt,gång efter annan skall upp till omval och prövning,gång efter annan skall visa att man kan hävda sig ikonkurrens med andra. Det gör att förmågan attkommunicera, delegera, leda, ta initiativ, förståsin samtid och allt sådant som är viktigt för godachefer faktiskt finns väl representerat hos depolitiker som förmår att skapa ett sådant läge attde väljs om. Det kan vara politiker av olika färg.Vänsterpartiet, och Miljöpartiethar haft det sämsta utfallet i fråga om utnämningarav myndighetschefer. Regeringen har under senare åruppmärksammat detta i samtal med partiledningarna.På ett område finns det i sammanhanget eninformell uppgörelse partierna emellan somstatsministern har i åtanke, och det är utnämningenav landshövdingar. har bara enlandshövding, medan däremot partier som är mindre änVänsterpartiet har flera landshövdingar.Miljöpartiet och har ingen. Därfinns det alltså anledning att vara lite observant.I övrigt är det på det viset att regeringen sökerdem som är bäst och som är tillgängliga.För styrelser och styrelseuppdrag är det viktigtatt hitta en allsidig sammansättning. Regeringensöker efter bra människor som är bereddaatt ta på sig uppdraget och som kan företrädaallmänintresset på ett trovärdigt sätt i relationtill sin högskola.Regeringen har inte så mycket sneglat på denpartipolitiska sammansättningen, men det finnsanledning att när goda förslag på kandidater försfram ta till vara också dem som finns från denborgerliga kanten. Det är regeringens ambition. Vadgäller balansen mellan styrelseordförande vidhögskolor och universitet är det klart attrelationen mellan borgerliga och socialdemokraterkan bli bättre och regeringen jobbar successivt medatt få en alltmer representativ sammansättning.Regeringen gör bedömningen mot bakgrund avtryckfrihetsförordningens formulering att dekravprofiler som tas fram inför beredningen avanställningsärenden inte tillför någonting i sak somtidigare inte är känt, och därmed har man valt attinte föra dem till akten. När kravprofilerna väl äranvända för att rekrytera en chef läggs de åt sidan,liksom allt annat arbetsmaterial i den processen.Utskottets ställningstagandeVid tillsättning av statlig tjänst skall, enligt 11 kap. 9 §regeringsformen, avseende fästas endast vid sakligagrunder såsom förtjänst och skicklighet.Regeringens utövande av utnämningsmakten har varitföremål för granskning vidflera tillfällen, (2003/04:KU10). Utskottet gjorde då, liksom tidigare,bedömningen att den omständigheten att en person haren politisk bakgrund inte skall varadiskvalificerande vid tillsättningen, så längeendast sakliga grunder som förtjänst och skicklighettillämpas vid tillsättningen. Utskottet menade attpolitisk erfarenhet tvärtom ibland kan varavärdefull för den som skall leda en offentligverksamhet. Något ytterligare uttalande frånutskottet föranledde granskningen inte i dettaavseende.Enligt vår mening visar inte den undersökning avutnämningarna som utskottet genomförde i samband medgranskningen någon tendens till politisköverkantring.Vad som framkommit i denna granskning ger enligtutskottets mening inte grund för någon annanbedömning än att regeringen har utövatutnämningsmakten i enlighet med gällandebestämmelser. Utskottet vidhåller sin tidigarebedömning avseende politisk bakgrund vidtillsättning av högre statliga tjänster.3.5 Statens åtagande i fråga omDrottningholm enligt konventionen omvärldsarvetAnmälanI en granskningsanmälan, bilaga A3.5.1, har begärtsatt undersöker varförKulturdepartementet länge försummat sinaförpliktelser gentemot kulturarv. Denobegripligt låga finansieringen av verksamheten påSveriges teatermuseum och Drottningholmsslottsteater leder enligt anmälan till storaförluster för och världen, ochkulturministerns ovilja att i detta sammanhangrespektera världsarvskonventionens principer bördärför granskas.Unescos världsarvskonventionUnescos konvention om skydd för världens kultur- ochnaturarv antogs 1972. Regeringen lämnade iskrivelsen världsarvskonvention och desvenska världsarvsobjekten (skr. 2001/02:171) enbeskrivning av konventionen och dess tillämpninginom och i . Regeringen ansåg attnuvarande regelverk och organisation för skydd ochstöd till de svenska världsarven ärtillfredsställande samt att börvara restriktivt med att nominera nya världsarv.För att skydda jordens mest värdefulla kultur- ochnaturmiljöer mot förstörelse och förfall antogsvärldsarvskonventionen vid generalkonferens1972. Konventionen har undertecknats av 167 stater,vilka alla därmed har förbundit sig att uppfylladess krav och förpliktelser. Konventionen omfattartotalt 38 artiklar. I konventionens inledandeartiklar definieras begreppen kultur- och naturarv(artikel 1-3). Genom att underteckna konventionenförbinder sig varje land inte bara att vårdavärldsarvsområden på eget territorium utan också attvårda och skydda sitt övriga nationella arv.Konventionen kräver att anslutna nationer har enlämplig organisation och adekvat lagstiftning föratt kunna skydda och vårda sina världsarvsområden.Enligt konventionen skall det finnas enmellanstatlig kommitté - - inomUnesco (artikel 8-10). Kommittén skall upprätta enlista över den del av kultur- och naturarvet som denanser ha särskilt stort universellt värde enligt avkommittén fastställda kriterier, den s.k.världsarvslistan (artikel 11). Konventionendefinierar de natur- och kulturobjekt som kanövervägas för inskrivning på ochredovisar anslutna länders skyldigheter attidentifiera potentiella objekt och deras ansvar attskydda och vårda dem. Världsarvsfonden administrerasav på sätt som närmare anges ikonventionen och de operationella riktlinjerna.Konventionen anger vidare hur fonden skall användasoch administreras och vid vilka tillfälleninternationellt finansiellt stöd kan ges (artikel15-18). En stat som är ansluten till konventionenkan ansöka om internationellt bistånd för kultur-och naturvärden inom dess territorium som utgör endel av det kultur- eller naturarv som är av särskiltstort universellt värde. I konventionens artiklar19-26 regleras villkoren för internationelltbistånd. Genom utbildnings- och informationsprogramskall konventionsstaterna öka allmänhetensuppskattning och respekt för kultur- och naturarvet.Staterna skall hålla allmänheten underrättad om defaror som hotar detta arv och om den verksamhet sombedrivs enligt konventionen. Vidare ges i dettahänseende särskilda föreskrifter förkonventionsstater som tar emot internationelltbistånd (artikel 27 och 28). Konventionsstaterna ärskyldiga att lämna återkommande rapporter om hur detillämpar konventionen (artikel 29). De länder somundertecknat konventionen skall göra återkommanderedovisningar till om hur dessa skyldigheterfullgörs.Vården av världsarvsområdena är enligt skrivelsenen ständigt pågående process. Ett objekt påvärldsarvslistan skall vårdas, förvaltas och brukaspå ett sådant sätt att de kvaliteter som en gånggjorde objektet till ett värdigt världsarv finnskvar.Allmänheten, icke-statliga organisationer ellerandra grupper kan anmäla eventuella hot mot ettvärldsarvsobjekt till . Omanmälan är berättigad och problemen är allvarligakan objektet, efter undersökning av ellerdess rådgivande organ, placeras på en särskild listaöver Världsarv i fara (World Heritage in DangerList). Listans huvuduppgift är att uppmärksammavärldssamfundet på naturliga eller av människanskapade situationer som hotar de värden som en gångmotiverade en inskrivning på . Detär vanligen en mycket effektiv påtryckning på ettland som inte skött sina åligganden. De vanligasteskälen till att ett område placeras på listan överVärldsarv i fara är krig, miljöhot,exploateringstryck och naturkatastrofer. Hotadeobjekt på listan är normalt berättigade tillsärskilt stöd och räddningsaktioner.Drottningholm och Stiftelsen 1991 blev upptaget på Unescosvärldsarvslista över platser av omistligt värde förmänskligheten.Världsarvskommitténs motivering var:"Slottsområde - med slott, teater,och - är det bäst bevarandeexemplet på ett kungligt slott uppfört på 1700-taleti och som är representativt förall europeisk kunglig arkitektur från ,uppförd med som förebild ochinspirationskälla. "förvaltas av . Stiftelsen har tvåverksamhetsområden, musei-, biblioteks- ocharkivverksamhet () samtföreställningsverksamhet vid Drottningholmsslottsteater, vilka var för sig bedrivssjälvständigt under stiftelsens nämnd.Drottningholms teatermuseum grundades avteaterforskaren (1888-1975) och är sedan1945 en stiftelse med statsbidrag. Stiftelsensuppdrag är att vidga kännedomen om teaterkonstenshistoria, med särskild hänsyn till teaterkonsten iSverige under äldre och nyare tid, samt för dettaändamål verka för dels att museets samlingar avföremål, bilder, arkivaliska dokument ochlitteratur, ägnade att historiskt belysa dennakonst, förkovras, dels att i den omfattning som avRiksantikvarieämbetet kan godkännas och med H.M.Konungens medgivande anordna teaterföreställningar,konserter eller liknande arrangemang påslottsteatern.Stiftelsen består av dels Drottningholmsslottsteater med till densamma hörande inredning,inklusive scenmaskineri, dels dekorationer,föremålssamlingar, bibliotek och arkiv och dels allannan egendom, av vad slag det vara må, sommottagits för att tillhöra museet eller dess fonder.Statens fastighetsverk underhåller och vidmakthålleroförändrad status på slottsteatern.Skyddet enligt världsarvskonventionenOmfattningenSvenska har gett ut skriften Konventionom skydd för världens kultur- och naturarv (nr2/2002). I inledningen framhålls att de länder somundertecknar konventionen erkänner att skyldighetenatt säkerställa identifiering, skydd, bevarande,levandegörande och överlämnande till kommandegenerationer av det kultur- och naturarv som avses iartiklarna 1 och 2 och som befinner sig på dessterritorium främst tillkommer denna stat (artikel 4)som skall anta en allmän politik som syftar till attge kultur- och naturarvet en funktion isamhällslivet (artikel 5 a) och upprätta en ellerflera organ inom sitt territorium, för skydd,bevarande och levandegörande av kultur- ochnaturarvet (artikel 5 b).Enligt skrift har det en alldelesspeciell betydelse att ett objekt förs upp på listaneftersom det innebär att objektet med hänsyn tilldess särskilt stora universella ochgränsöverskridande värde erbjuds hela mänsklighetenoch att dess skydd därmed är en internationellangelägenhet.Ett av syftena med konventionen är att i varjeland skapa strukturer, lagstiftning och ansvarigaorgan för bevarande av kultur- och naturarv och attfästa uppmärksamheten på de mest representativaobjekten och utveckla ett effektivt internationelltsamarbete för att skapa så goda garantier sommöjligt för att världens kultur- och naturarv skallkunna skyddas och överlämnas i gott skick tillkommande generationer. Konventionen kräver av deländer som ansluter sig att de har en lagstiftning,organisation och utbildning som garanterar attkultur- och naturvärdena i det egna landet kanskyddas och vårdas.I skriften framhålls att det innebär ett stortansvar att förvalta ett världsarv. I den utfästelsesom den gjort när konventionenundertecknades, åtog man sig att vårda och skyddasina världsarv för kommande generationer. Dettaåtagande ställer enligt skriften stora krav påförvaltning och tillsyn, där frågor om turism,slitage och förändringstryck av olika slag måste gessärskild uppmärksamhet.I Svenska skrift redovisas vidare desvenska världsarvsobjekten. I fråga om slottsteaternpå sägs bl.a. att teatersalongen äroförändrad sedan den färdigställdes 1766.Scenmaskineriet är alltjämt det ursprungliga från1766 och är alltjämt i bruk. Dessutom har etttrettiotal mer eller mindre komplettakulissuppsättningar bevarats från 1700-talet.Drottningholmsteatern är den enda 1700-talsteatersom alltjämt ger föreställningar med ursprungligtmaskineri och med ursprunglig scendekor om än avsäkerhetsskäl i kopior. Vidare anges iskriften att till ocksåhör ett teatermuseum.Definitionen av kulturarv finns i artikel 1 ikonventionen om skydd för världens kultur- ochnaturarv. Det kulturarv som skyddas av konventionenär således minnesmärken: arkitektoniska verk,monumentala skulpturer och målningar, element ellerbyggnadsverk av arkeologisk art, inskriptioner,grottbostäder samt flera företeelser tillsammans somär av särskilt stort universellt värde ur estetiskeller vetenskaplig synpunkt. Vidare ingår ibegreppet kulturarv grupper av byggnader och miljöerav särskilt värde.Enligt artikel 3 tillkommer det varje stat attidentifiera och avgränsa de olika värdena på sittterritorium.I den svenska ansökan i fråga om Drottningholmsägs att teaterbyggnadens exteriör är ett utsöktexempel på skandinavisk design med ren enkelhet iformen. Interiören med teatersalong, scenområde ochklädloger är nästan oförändrad , det harinte ens skett en riktig restaurering.Scenmaskineriet, som kan åstadkomma allasceneffekter som behövdes i 1700-talsrepetoaren,fungerar fortfarande. Uppemot 30 mer eller mindrekompletta uppsättningar scendekorer ingår.Vid sidan av dess estetiska värden är teatern uniki ordets sanna betydelse på grund av dess autentiskatillstånd, och den betraktas vid sidan avGripsholmsteatern som den bäst bibehållna 1700-talsteatern , och den är därför en ovärderligkälla till kunskap om 1700-talets teaterkultur.I en PM som bifogades ansökan till Unescoredovisades gränserna för skyddsområdet. Hela denkungliga egendomen omfattas men teatern och denkinesiska paviljongen pekas särskilt ut på grund avderas anmärkningsvärda autencitet.Under rubriken av byggnader och mark angessom ansvariga medByggnadsstyrelsen som stödjande organ.Riksantikvarieämbetet anges som ansvarig förvägledning och tillståndsgivning i fråga om åtgärdersom påverkar de kulturhistoriska värdena.Under rubriken av samlingar anges attsamlingarna å andra sidan har tre ansvariga organberoende på skilda administrativa förhållanden.Dessa är Husgerådskammaren, Drottningholmsteatermuseum och Nationalmuseum.Slottet, teatern, trädgården, parken och denkinesiska paviljongen finns beskrivna i en annanbilaga till ansökan till . När det gällerteatern anges att den nuvarande slottsteatern är denandra på denna plats och byggdes mellan 1764-1766.1791 gjordes en tillbyggnad som kallasfrukostsalongen. Exteriören är en enkel version avfransk rokokostil och tillbyggnaden är striktneoklassicism. Interiören utmärks av en utsöktbalans mellan scen och teatersalong. Dessa delarutgör en enda rumslig enhet, vilket är typiskt för1700-talet.Under rubriken anges att medelför skötseln anvisas i statsbudgeten.