bet · GR01KU20 · 2004-05-13 00:00:00 — I anmälan anförs attkonstitutionsutskottet bör granska agerandet utifråntre aspekter: om hanteringen står i överensstämmelsemed de regler som som medlemsstat i EUförbundit sig att respektera, hur förfarandet står iöverensstämmelse med beslut om utgiftstakför vari de av anvisade utgifternaför hela EU-avgiften ingår och hur ettregeringsbeslut som ådrar böteröverensstämmer med våra författningar.BakgrundRegeringsbeslut omförskjutning av avgiften till EUDen (dnr Fi2003/6132) beslutaderegeringen att den del av avgift till EG:sbudget som avser inte skall föras överfrån Kammarkollegiet och tillRiksgäldskontoret första arbetsdagen . Överföringen skall i stället ske i sambandmed betalningen , då Riksgäldskontoretsenast skall överföra aktuellt belopp tillEuropeiska kommissionens konto i . Somskäl för sitt beslut angav regeringen säkerställandeav efterlevnaden av utgiftstaket för 2003.Regeringen bemyndigade i beslutet chefen förFinansdepartementet att besluta närmare om tidpunktoch belopp som skulle överföras till konto i Riksbanken.Beloppet som skulle betalats till EU i december2003 var . Med stöd av ovannämnda bemyndigande beslutade finansministern att0,av decemberavgiften skullebetalas . Resterande delen avdecemberavgiften, , betaladesden 2 januari 2004.EU-avgiften på statsbudgetenEnligt den gällande strukturen omfattar utgiftstaketför staten dels utgifterna på statsbudgetenexklusive statsskuldsräntor (utgiftsområde 1-25 samt27), dels utgifterna för ålderspensionssystemet vidsidan av statsbudgeten samt en budgeteringsmarginal.Utgiftsområde 27 omfattar avgiften till EG ochbestår av endast ett anslag (93:1 Avgiften tillEuropeiska gemenskapen). Utgifterna utgörs avSveriges betalningar till kommissionen avseende EU-budgeten, inklusive eventuella korrigeringaravseende . Avgiften kan förändras underlöpande budgetår till följd av faktisk uppbörd avtullar och importavgifter, utfallet av EU-budgetentidigare år, EU:s tilläggs- och ändringsbudgetar,valutakursförändringar samt andra korrigeringar. [52]För det i granskningsanmälan aktuella budgetåret,2003, anvisade under anslaget 93:1Avgiften till Europeiska gemenskapen ett ramanslagom för avgiften till EG.Vidare bemyndigade regeringen att iklädastaten de åtaganden som följer av EU-budgeten avseende åtagandebemyndiganden(prop. 2002/03:1 utg.omr. 27, bet. 2002/03:FiU5,rskr. 2002/03:90).EG:s rättsordning och förhållandet mellan EG-rätt och nationell rättFördragen utgör basen för EG-rätten och denreglering som fördragen innehåller brukar betecknasprimärrätt. De rättsakter som EG:s institutioner,främst rådet, utfärdar med stöd av fördragensbemyndiganden betecknas sekundärrätt. Hit hörförordningar, direktiv, beslut, rekommendationer ochyttranden. Förordningar är bindande inommedlemsstaterna; de gäller framför dessas egnaförfattningar oberoende av författningarnaskonstitutionella karaktär. De kan åberopas införmedlemsstaternas domstolar och grundar såledesdirekt rättigheter och skyldigheter för företag ochenskilda. Direktiven har en mera folkrättsligkaraktär. Medlemsstaterna är skyldiga att följa demmen får själva välja former för genomförande.Direktiven är emellertid bindande i så måtto att, omen medlemsstat underlåter att genomföra dem, dessmedborgare kan åberopa dem gentemot medlemsstaten.Ett beslut är i likhet med förordningar bindande fördem det riktar sig till. Det kan vara adresserattill en eller flera medlemsstater, till enskildapersoner och till företag. Det har till skillnadfrån förordningar en individuell karaktär; det harett begränsat antal, individuellt bestämdaadressater. Rekommendationer och yttranden har ingadirekta rättsverkningar; de är meningsyttringar.Summan av primär- och sekundärrätt utgör enrättsordning som på de sakområden den reglerarprincipiellt är överordnad medlemsstaternas internarättsregler. har vid flera tillfällenslagit fast gemenskapsrättens företräde framförnationell rätt. [53]Regler för medlemsstaternas betalning av EU-avgiftenEuropeiska gemenskapens allmänna budget upprättasmed stöd av artikel 268 i EG-fördraget.Finansieringen av budgeten med s.k. egna medel, dvs.avgifter från medlemsstaterna, fastställs ifördragets artikel 269 och i rådets beslut omgemenskapernas egna medel (2000/597/EG, Euratom).Uppbörden av medlemsavgifterna är delegerad tillrespektive medlemsland. Enligt rådets beslut om egnamedel (artikel 8.1) skall medlen uppbäras avmedlemsstaterna enligt deras respektive nationellalagar och andra författningar, vilka vid behov skallanpassas för att uppfylla gemenskapsbestämmelsernaskrav. Medlemsstaterna skall ställa medlen tillkommissionens förfogande. Betalningen görs månadsvistill Europeiska kommissionens konto i respektivecentralbank.Betalningarna till kommissionen görs vanligen itid. Enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr1150/2000 om genomförande av beslutet omgemenskapernas egna medel (artikel 11) leder varjeförsenad kreditering av kommissionens konto till atten dröjsmålsränta tas ut. har vid fleratillfällen dömt till kommissionens fördel närmedlemsländerna inte ansett sig skyldiga att betaladröjsmålsränta vid för sena inbetalningar eller närde undvikit att ta upp varor i avgiftsunderlaget somborde funnits där. [54]Enligt nuvarande regler tas dröjsmålsräntan ut pågrundval av den gällande kortfristiga räntesatsen påden berörda medlemsstatens penningmarknad. Dennaräntesats, som i regel motsvarar räntan påstatsobligationer, ökas sedan med två procentenheteri första skedet, för att sedan ökas med 0,25procentenheter per ytterligare månad av försening,varvid den förhöjda räntesatsen tillämpas på helaförseningsperioden. [55]Dröjsmålsräntan för den försening av EU-avgiftensom avses i granskningsanmälan uppgick till ca 12,7miljoner kronor.Finansmakten i regeringsformenEnligt 9 kap. 8 § regeringsformen (RF) står statensmedel till regeringens disposition. Enligt 9 kap. 2§ RF får regeringen inte använda statens medel påannat sätt än har bestämt. Bestämmelseninnebär att varje utgiftsanordning av regeringeneller någon annan myndighet måste ha sin grund i ettriksdagsbeslut och följa de villkor för medlensanvändning som har uppställt i sitt beslut(prop. 1973:90 s. 332). Det är främst genom attanvisa anslag som bestämmer hur statensmedel skall användas. Statsbudgetens anslag utgördärför viktigaste instrument för attfördela medel till olika ändamål.Anslagsutnyttjande och princip för avräkningmot anslagAv bestämmelserna i följer att regeringenrättsligt sett inte är förpliktigad att användaanslagen i statsbudgeten, utan den har möjlighet attsjälv under parlamentariskt ansvar avgöra i vad månde utgifter som anslagen möjliggör skall verkställas(prop. 1973:90 s. 224). En sådan prövningsrätt förregeringen har sin främsta praktiska betydelse i ettläge då det från stabiliseringspolitisk synpunktblir önskvärt att utan dröjsmål begränsa de statligautgifterna. Också när det gäller att tillvaratauppkommande besparingsmöjligheter är en sådanprövningsrätt av betydelse. Regeringensprövningsrätt kommer också till uttryck i lagen(1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen). Enligt8 § i nämnda lag får regeringen besluta att medel påett anvisat anslag inte skall användas om det ärmotiverat av särskilda omständigheter i enverksamhet eller av statsfinansiella eller andrasamhällsekonomiska skäl.Enligt 10 § budgetlagen skall avräkning mot anslagför transfereringar göras det budgetår då betalningsker, dvs. Mot övrigaanslag skall avräkning göras det budgetår tillvilket utgiften hänför sig, dvs. Utgifter för transfereringar som hänförsig till ett budgetår men som betalas först detefterföljande budgetåret skall alltså avräknas motanslaget det efterföljande året.En arbetsgrupp inom hararbetat fram konsekvensbeskrivningar av nyaprinciper för utformning av statsbudgeten. Arbetet,som presenteras i departementspromemorian Nyaprinciper för utformning av statsbudgeten.Konsekvenser för budgetlagen (Ds 2003:49), harbedrivits med målsättningen att jämförelser mellanbudgeten och redovisningen skall underlättas och attbudgeten på ett tydligare sätt skall ge en samladoch mer heltäckande bild av den statliga ekonomin.De nya principerna innebär bl.a. att statsbudgetenbaseras på i huvudsak bokföringsmässiga grunder,dvs. redovisningen baseras på kostnader ochintäkter. Både avräkning mot anslag förtransfereringar och avräkning mot övriga anslag, somi dag alltså sker kassamässigt respektiveutgiftsmässigt, skall enligtdepartementspromemorians förslag således skebokföringsmässigt. En övergång tillbokföringsmässiga grunder innebär att inkomster ochutgifter skall periodiseras till det år de ärhänförliga till, vilket huvudsakligen betyder det årdå verksamheten bedrivits. Redovisningen mot anslagoch inkomsttitlar kommer därmed att spegla dengenomförda verksamheten i stället för dagensredovisning som enbart anspeglar ettbetalningsflöde. I promemorian föreslås undantag förbl.a. EU-avgiften (s. 134 f.). Denna avgift skalläven fortsättningsvis redovisas kassamässigt. Somskäl anförs att EU:s budget är kassamässig och attregelverket kring EU-medlen är uppbyggt påkassamässiga grunder. Vidare anförs att möjlighetenatt förskjuta EU-avgiften skulle upphöra vid enövergång till bokföringsmässiga grunder eftersomredovisning mot anslag skall ske det år som avgiftenavser.Departementspromemorian har remitterats.Remisstiden sträcker sig till mitten av april 2004.Hög effektivitet och god hushållning i statensverksamhetRegeringen är enligt 1 kap. 6 § RF ansvarig införriksdagen för hur den styr riket. I budgetlagensinledande bestämmelse (1 §) kommer några allmännakrav som ställer på regeringens ledningsamt genomförande av statens verksamhet tilluttryck. Enligt den skall hög effektiviteteftersträvas och god hushållning iakttas i statensverksamhet. Enligt förarbetena (prop. 1995/96:220 s.20) åsyftas med hög effektivitet att den statligaverksamheten skall bedrivas så att de mål riksdagenhar satt upp nås i så hög grad som möjligt inomramen för tillgängliga resurser. God hushållninginnebär att onödiga utgifter undviks och attverksamheten bedrivs med hög produktivitet. Detinnebär vidare att statens medel hanteras säkertsamt att statens tillgångar i övrigt och dessskulder förvaltas väl.Utgiftstaket som budgetpolitiskt mål ochåtgärder med anledning av risk föröverskridande av taketOm regeringen avser att använda tak för statensutgifter i beredningen av förslaget till statsbudgetoch i genomförandet av den budgeterade verksamhetenskall enligt 40 § budgetlagen förslag till beslut omett sådant utgiftstak ingå i budgetpropositionen. Iförarbetena till budgetlagen anförs att ettutgiftsmål för budgetpolitiken tydliggör behovet avpolitiska prioriteringar mellan olika utgiftsområdenoch ger budgetpolitiken en långsiktig inriktning medhögre förutsebarhet (prop. 1995/96:220 s. 78).Regeringen beskriver utgiftstaket för staten somett mycket viktigt budgetpolitiskt åtagande somfrämjar trovärdigheten i den ekonomiska politiken.Utgiftstaken kan bl.a. förhindra att tillfälligthögre inkomster används för att finansiera varaktigthögre utgifter. Genom utgiftstaket ges ochregeringen förbättrade möjligheter till kontroll ochstyrning över anvisade medel och utgiftsutvecklingen(prop. 2002/03:1 s. 80).Om regeringen avser att använda tak för statensutgifter skall enligt 40 § budgetlagen förslag tillbeslut om ett sådant utgiftstak ingå ibudgetpropositionen. Finns det risk för att ettbeslutat tak för statens utgifter kommer attöverskridas har regeringen för att undvika dettaenligt 42 § skyldighet att vidta sådana åtgärder somden har befogenhet till eller föreslå riksdagennödvändiga åtgärder. Enligt förarbetena tillbudgetlagen kan denna skyldighet leda till attregeringen beslutar att medel på anvisade anslaginte skall användas. Vidare anförs att regeringensjälvfallet är förpliktad att se till att deåtaganden som staten har till följd av lag elleravtal fullgörs. Om regeringen beslutar att inteutnyttja anvisade anslag skall detta redovisas förriksdagen så snart det lämpligen kan ske, t.ex. i enekonomisk-politisk proposition, en tilläggsbudgeteller i nästkommande budgetproposition (prop.1995/96:220 s. 88). Som exempel på åtgärder somregeringen kan vidta då det finns risk föröverskridande nämns i förarbetena att regeringen iförhållande till underordnade myndigheter med stödav 7 § budgetlagen kan föreskriva snävare villkorför utnyttjande av anslag. Vidare kan regeringenenligt 8 § budgetlagen besluta att anvisade medel pånågot eller några anslag helt eller delvis inteskall utnyttjas (prop. 1995/96:220 s. 112).Regeringsbeslut som medför att staten ådrar sigatt betala dröjsmålsränta, m.m.Regler avseende regeringsbeslut som medför attstaten ådrar sig att betala dröjsmålsränta finnsinte i RF. Enligt 9 kap. 10 § RF gäller dock attregeringen inte utan bemyndigande får taupp lån eller i övrigt ikläda staten ekonomiskförpliktelse. Av förarbetena till RF framgår att medekonomisk förpliktelse avses utfästelser i köpe- ochleveransavtal, ansvarighetsförbindelser m.m. (prop.1973:90 s. 348).Bestämmelser om befogenheter för regeringen attikläda staten ekonomiska förpliktelser enligt 9 kap.10 § RF finns i budgetlagen. Enligt 12 § fårregeringen för det ändamål och med högst det beloppsom bestämmer beställa varor ellertjänster samt besluta om bidrag, ersättning, låneller liknande som medför utgifter även under senarebudgetår än det statsbudgeten avser. Enligt 13 § fårregeringen ikläda staten sådana ekonomiskaförpliktelser som är nödvändiga för att den löpandeverksamheten skall fungera tillfredsställande.Enligt 14 § får regeringen för det ändamål och medhögst det belopp som bestämmer ställa utkreditgarantier och göra andra liknande åtaganden.När det finns särskilda skäl får åtagandet enligtriksdagens bestämmande göras utan att beloppetbegränsas. [56]Promemoria från FinansdepartementetGenom en skrivelse har begärtsvar på vissa frågor med anledning avgranskningsanmälan. Som svar har till utskottetöversänts en promemoria som upprättats iFinansdepartementet , bilagaA2.2.2.I promemorian nämns inledningsvis att EU-budgetenunder senare år uppvisat stora överskott och attdessa betalats tillbaka till medlemsstaterna. Enligtpromemorian hade regeringen skäl att anta att ensådan återbetalning från EU-budgeten motslutet av året skulle reducera avgift tillEU:s budget med ca . Förslag omåterbetalning hade beslutats i rådet den 24 november2003, men på grund av fördröjningar i den fortsattabeslutsprocessen uteblev reduceringen under 2003.Reduceringen kommer att minska avgiften för 2004.Enligt promemorian avsåg regeringen med sittbeslut att skjuta på EU-avgiften att säkerställa attutgiftstaket inte överskreds på grund av slumpvisavariationer i december månads utfall. Regeringengjorde bedömningen att åtgärden var nödvändig föratt trygga detta viktiga budgetpolitiska mål. Vidareframhålls att trovärdigheten för regeringensfinanspolitik ur ett samhällsekonomiskt perspektivär mycket viktig, och att om förtroendet äventyrasskulle det kunna få negativa konsekvenser på denfinansiella och ekonomiska utvecklingen.Vad gäller EG:s rättsakter innebar enligtpromemorian beslutet att senarelägga viss del av EU-avgiften ett avsteg från artikel 10.3 omtillhandahållande av egna medel i rådets förordning(EG; Euratom) nr 1150/2000 av omgenomförande av beslut 94/728/EG, Euratom omsystemet för gemenskapens egna medel.Med anledning av bestämmelserna i budgetlagen omhög effektivitet och god hushållning anförs ipromemorian att dröjsmålsräntan i det aktuellafallet uppgår till , men att detinte är givet att nettokostnaden uppgår tillmotsvarande belopp eftersom staten till följd avförskjutningen av tidpunkt för betalningen kan haundvikit vissa kostnader för upplåning. Vidareanförs att det förhållandet att staten måste erläggadröjsmålsränta i förstone kan framstå som mindre godhushållning med statens medel, men att frågan måsteses i ett större sammanhang. Merkostnaderna förstaten för det fall utgiftstaket inte hade klaratskan antas överstiga kostnaden för dröjsmålsräntan.Med anledning av bestämmelserna i budgetlagen omregeringens skyldighet att vidta sådana åtgärder somden har befogenhet till eller föreslå riksdagennödvändiga åtgärder, om det finns risk för attutgiftstaket kommer att överskridas, anförs ipromemorian att beslutet om senareläggning av EU-avgiften inte innebär att regeringen i förhållandetill skulle ha överträtt sin befogenhet.Med anledning av bestämmelserna i ochbudgetlagen om upptagande av lån eller åtagande avandra ekonomiska förpliktelser anförs i promemorianatt den skyldighet att betala dröjsmålsränta somstaten ådragit sig till följd av regeringens beslutatt senarelägga EU-avgiften inte kan anses innebäraatt regeringen i RF:s mening för statens räkningingått en ny ekonomisk förpliktelse. Dröjsmålsräntanutgör i stället en sanktion för att betalning intehar erlagts . Vidare ryms dröjsmålsräntan inomdet av anvisade anslaget för EU-avgiften.Utfrågning med finansminister har hållit en offentligutfrågning i ärendet med finansminister , bilaga B7. Han uppgav därvid att det stårklart att senareläggningen av EU-avgiften stred motEU:s regler på området, och man har också fåttbetala dröjsmålsränta. Däremot ansåg han inte attåtgärden är oförenlig med bestämmelserna iregeringsformen och budgetlagen. Som motiv tillsenareläggningen anfördes följande. Under senaredelen av 2003, när utfallet fanns ,var den bästa bedömningen att utgiftstaket skulleöverskridas med ca . Eftersom mandå antog att osäkerhetsmarginalen uppgick tillomkring fanns det en risk attöverskridandet skulle kunna bli så högt som 5miljarder kronor. Å andra sidan kunde det också bliett underskridande med kanske . här situationen stod valet för regeringen mellanatt med en mängd mindre beslut gripa in imyndigheternas produktion eller att påverka enstörre finansiella transaktion. Med hänsyn till attdet var så sent beslutade attgöra det . EU-avgiften för december 2003valdes ut för ändamålet. Regeringens beslut blev att3,skulle kunna förskjutas fråndecember 2003 till den 2 januari 2004.Utgiftsutvecklingen följdes mycket noga. Närregeringen under den senare delen av december hadeutfallet för november kunde den göra bedömningen attutgiftstaket, efter senareläggningen av EU-avgiften,skulle och underskridas med ca 2,7 miljarderkronor. Osäkerhetsmarginalen antogs då vara omkring2 miljarder kronor. Mot den bakgrunden beslutadeBosse , med stöd av ett bemyndigande avregeringen, att betala en del av den senarelagda EU-avgiften, närmare bestämt , idecember 2003, medan 2,5 miljarder av EU-avgiftensenarelades till den 2 januari 2004.Bosse menade att det i sak kan tyckas attdet inte är så viktigt om utgiftstaket överskridseller underskrids med någon miljard kronor, men detär ändå ett kritstreck som inte bör överträdas. Ettöverskridande med några få skulle avmånga framställas som ett stort misslyckande, ochosäkerhetsmarginalen måste täckas in för att manskall kunna vara på den säkra sidan. Han framhöllatt erfarenheterna av att arbeta med ett utgiftstakär mycket positiva och gjorde bedömningen attanvändningen av systemen med utgiftstak samt det attnivån på utgiftstaket har satts på ett ansvarsfulltsätt har medverkat till att den statsfinansiellasituationen är mer gynnsam än i många andra länder.Vad gäller uppfyllandet av internationellaförpliktelser uppgav att regeringenstrovärdighet torde vara stor. Vid tidigaretillfällen har EU-avgiften betalats i förskott. Hanville också påminna om att regeringen avvaktade helahösten för den återbetalning som EU skulle göra, mentyvärr dröjde den till en bit in på 2004. Hansbedömning var att om EU fick pengar den 2 januari2004 i stället för påverkar detinte trovärdigheten, allra helst som harvisat sig mycket pålitligt i de här sammanhangen.Vad gäller den uppkomna kostnaden fördröjsmålsränta uppgav attmerkostnaden på var försumbarjämfört med om utgiftstaket hade överskridits, intebara det politiska priset utan förmodligen också detekonomiska priset på finansmarknaden. Alternativaåtgärder än den nu vidtagna hade givit en störreinverkan på myndigheternas verksamhet, vilket hadetagit att justera. Vad gäller omregeringen till följd av sitt beslut, somresulterade i dröjsmålsränta, ingått en ny ekonomiskförpliktelse uppgav att det avgörandevar att det var en i tiden mycket begränsad åtgärd.Vidare uppgav , med anledning av attregeringen genom förfarandet avvek från ,att regeringen har följt bestämmelserna ibudgetlagen och vad som anförs i dess förarbeten.Ytterst är det en fråga om en bedömning av volymenoch omfattningen av olika typer av beslut.Budgetlagens syfte är att se till att vi kan hakontroll på utgiftsutvecklingen, och, menade , det största brottet mot budgetlagen är attinte klara utgiftstaket.Vad gäller regeringens redovisning för riksdagenom beslutet att skjuta på EU-avgiften och därmedinte utnyttja anvisat anslag uppgav det redovisades genom att det fattades ettsärskilt regeringsbeslut som gav finansministern iuppdrag att, om så behövdes, göra en förskjutning avbetalningsförpliktelserna samt att regeringenårligen, både i vårbudget och budgetpropositionbrukar redovisa hur den hanterat budgeten påutgiftssidan.Utskottets ställningstagandeRegeringen är enligt budgetlagen skyldig att vidta åtgärder omdet finns risk att ett beslutat utgiftstak kommeratt överskridas. Mot bakgrund av de redogörelser somhar lämnats till utskottet om den situation sområdde får beslutet att skjuta på EU-avgiften ses som en i det sammanhanget rimlig åtgärdatt vidta. Enligt utskottets mening får även detaktuella beslutet anses ligga inom ramen förregeringens befogenhet på finansmaktens område såsomden föreskrivs i regeringsformen. Utskottet villbetona vikten av att informeras omeventuella kostnader som kan uppstå i anledning avsådana beslut.Mot denna bakgrund finns det enligt utskottetsmening ingen grund för att rikta kritik motregeringen och finansminister förbeslutet att skjuta på EU-avgiften. **FOOTNOTES**[51]: Statsinkomster som beräknas av riksdagenskall redovisas mot inkomsttitlar (9 §). [52]: Avgiften består av tullar, särskilda tullarpå jordbruksprodukter och sockeravgifter,mervärdesskattebaserad avgift, avgift beräknad påbruttonationalinkomsten samt avgift för att täckaStorbritanniens budgetreduktion. [53]: För ytterligare diskussion om förhållandetmellan unionsrättens företräde framför nationellrätt, se skrivelse 2003/04:13 (s. 15) ochbetänkande 2003/04:KUU1 (s. 50 f.). [54]: Mål 70/86 Commission v. ECR [1987]3545, där inte betalade BNI-avgiften ochsenare dröjsmålsränta . Domstolen gick påkommissionens linje och ansåg att strejken vidgrekiska inte var ett tillräckligtskäl för att skulle kunna åsidosättasina skyldigheter gentemot gemenskapen. [55]: Eftersom det finns ett antal praktiskasvårigheter med denna beräkningsmetod och för attfå till stånd en mer samordnad tillämpning avdröjsmålsräntor inom euroområdet har kommissionenföreslagit att de 12 medlemsstater som redandeltar i liksom de som kan komma att delta iett senare skede alla skall utgå från den räntasom tillämpar vid sinahuvudsakliga refinansieringstransaktioner (KOM(2003) 366). Denna räntesats offentliggörsmånatligen i C-serien i EU:s officiella tidning.För de medlemsstater som inte deltar i EMUföreslås att den räntesats som den nationellacentralbanken tillämpar vid sina huvudsakligarefinansieringstransaktioner skall användas sombasräntesats. [56]: Frågor om statens upplåning regleras ilagen (1988:1387) om statens upplåning ochskuldförvaltning.