bet · GR01BOU8 · 2004-04-01 00:00:00 — På bristorterna gäller det att få i gångbostadsbyggandet. Detta kräver insatser som gäller allt från skattepolitiktill fysisk planering och en reformering av hyressättningssystemet. Äveni övriga delar av landet kommer en omläggning av de bostadspolitiskainsatserna från reglering till åtgärder som bl.a. underlättar bostadsbytenatt ge en bättre fungerande marknad där det blir lättare att finna enlämplig bostad.Förslagen i de aktuella motionerna (s), (v) och (mp) om att införa en lagmed krav på bostadsanvisning bör givetvis avslås av riksdagen.9. Bostadsanvisning, punkt 6 (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:Bo252yrkande 10 och 2003/04:Bo290 och bifaller delvis motionerna 2003/04:Bo224yrkandena 1 i denna del och 3 och 2003/04:Bo244.StällningstagandeDet har aldrig blivit utrett vad den borgerliga regeringens borttagandeav bostadsförsörjningslagen och bostadsanvisningslagen har inneburit förhushåll med en svag position på bostadsmarknaden. Det är emellertid tydligtatt borttagandet av dessa lagar kraftigt försvårat förhållandet påbostadsmarknaden för dessa grupper. Den nya bostadsförsörjningslagen somträdde i kraft ger bl.a. staten rätt att ålägga en kommun att inrättabostadsförmedling. Detta var visserligen ett steg i rätt riktning men detlöser inte det grundläggande behovet. Kommunerna måste verkligen inrättabostadsförmedlingar, och dessa måste även ha ett tillräckligt antallägenheter att förmedla.Bostadsanvisningslagen som gav kommunerna rätt att fördela lediga lägenheteri både det privata och det kommunala beståndet var ett kraftfullt redskapför att garantera kommunmedborgarna en möjlighet till bostad. Givetvisbör i första hand överenskommelser träffas med fastighetsägare om attdessa skall lämna lediga lägenheter till förmedling. När detta intefungerar skall det finnas lagstadgad möjlighet för kommunen att anvisa ledigalägenheter. Därför bör bostadsanvisningslagen återinföras.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi framför. Därmed bifaller motionerna 2003/04:Bo252 (v) yrkande10 och 2003/04:Bo290 (s). Tillkännagivandet innebär också ett delvis bifalltill motionerna 2003/04:Bo224 (mp) yrkandena 1 och 3, det förstnämnda idenna del, samt 2003/04:Bo244 (s).10. Bostadsanvisning, punkt 6 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo224yrkande 1 i denna del och bifaller delvis motionerna 2003/04:Bo224 yrkande3, 2003/04:Bo244, 2003/04:Bo252 yrkande 10 och 2003/04:Bo290.StällningstagandeSituationen på bostadsmarknaden i våra större städer, och då särskilt iStockholm, är nu så akut att det finns behov av en särskild lag - en lexStockholm - inriktad på att öka bostadsutbudet för vanliga människor utanförmögenhet eller kontakter. En sådan lag bör dels syfta till att motverkasvarthandeln med hyreslägenheter, dels tillgodose en rättvis förmedlingäven av privata hyresrätter.När det gäller den sistnämnda frågan bör lagen vara så utformad att privatafastighetsägare tvingas låta tre fjärdedelar av de lägenheter som blirlediga förmedlas genom den kommunala bostadskön. Behovet av en sådanreglering är uppenbart med tanke på att det i bostadsförmedlingstår närmare 100 000 personer i kö som endast några tusenlägenheter förmedlas. Jag anser inte heller att ett sådant krav påde privata fastighetsägarna kan anses vara oskäligt. Äger man en hyresfastighethar man inte bara rättigheter utan också skyldigheter och ett ansvar förbostadsförsörjningen. Att låta merparten av lägenheterna gå till denkommunala bostadskön borde därför vara en självklarhet. Även i fortsättningenbör emellertid den som äger en fastighet givetvis ha rätten att undantalägenheter till sin familj.Vad jag nu anfört bör tillkännage för regeringen. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:Bo224 (mp) yrkandena 1 och 3, det förstnämnda idenna del, samt bifaller delvis motionerna 2003/04:Bo244 (s), 2003/04:Bo252(v) yrkande 10 och 2003/04:Bo290 (s).11. Svarthandel med hyresrätter, punkt 7 (fp, kd, c)av (), (), () och RigmorStenmark (c).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo236yrkande 4 och avslår motionerna 2003/04:Bo224 yrkande 1 i denna del och2003/04:Bo231 yrkandena 5 och 6.StällningstagandeFörekomsten av svarthandel med hyresrätter utgör ett oacceptabelt inslagpå den svenska bostadsmarknaden. Det är nödvändigt att vidta en radåtgärder för att motverka denna verksamhet som i sig utgör ett bevis på attdet finns omfattande brister i dagens regelverk för hyresrätten. Ett stortproblem är givetvis att tillämpningen av bruksvärdessystemet inte medgeratt hyran bestäms med ledning av hyresgästernas värderingar. Det förekommerdärför såväl överprissättning som underprissättning på hyresmarknaden.Detta förhållande utgör tillsammans med en omfattande bostadsbrist någraav grundförutsättningarna för den kriminella verksamheten med handel medhyreskontrakt.Vi anser att en reformering av hyressättningssystemet är en central delav lösningen på problemet med svarthandel men att det även behöver vidtasfler åtgärder för att förenkla dagens regelsystem. I motion 2003/04:Bo236(fp) yrkande 4 föreslås att reglerna för hyresrätten ses över på ett antalområden utöver grunderna för hyressättningen och att åtgärder även vidtasi andra avseenden. Det behövs en utredning som utvärderar samt ger förslagpå lämpliga metoder för att stoppa svarthandeln med hyreslägenheter. Detgäller bl.a. överväganden omregleringen i hyreslagen av hyresvärdens och hyresgästens rättigheter ochskyldigheter,möjligheten att kriminalisera både köp och försäljning av hyreskontrakt,enklare regler för andrahandsuthyrning,att alltid frågan om olaglig ersättning bör ställas vid prövning av ärendeni hyresnämnd,möjligheten att ändra den praxis som innebär att hyresnämnd vanligengodkänner prisreduktion på villor och bostadsrätter i samband medbyten till hyresrätt,att polisen ges ökade resurser för att beivra brott vad gäller bl.a.svarthandel,åtgärder för ökad nyproduktion av hyreslägenheter.Vi anser att genom ett tillkännagivande till regeringen börbifalla förslaget i fp-motionen. Övriga motionsförslag i den aktuellafrågan avstyrks.12. Svarthandel med hyresrätter, punkt 7 - motiveringen (m)av de (), () och PeterDanielsson (m).StällningstagandeKännetecknande för en marknad som inte fungerar brukar vara ett utbud sominte motsvarar efterfrågan. I en bristsituation ger detta köer ochsvarthandel som direkta följder. Tyvärr uppvisar den svenska hyresmarknadenprecis dessa tecken, åtminstone på de expansiva orterna. Värst är situationeni huvudstadsregionen, men problemen sprider sig nu över landet och högaöverlåtelsepriser lär förekomma på flera andra orter. Olika uppskattningartyder på att andelen olagliga byten och priset på hyreskontrakten ökatkraftigt under senare år.Dagens situation är givetvis helt oacceptabel såväl för fastighetsägareoch hyresgäster som för dem som söker en bostad. Särskilt för ungdomarsom söker sin första bostad ger det helt fel signaler om vilka spelreglersom bör gälla på bostadsmarknaden. Svarthandeln med hyresrätter måstedärför bekämpas med de rättsliga medel som står till buds. Viktigast äremellertid att undanröja de grundläggande förutsättningarna för svarthandeln.Vad som krävs är en omfattande reformering av de regelsystem som i daggäller för hyresrätten och för bostadsmarknaden i övrigt. Det skulle idetta sammanhang föra för långt att gå in på alla de förändringar somkrävs. Vi hänvisar till de förslag på det bostadspolitiska området somläggs fram i framför allt parti- och kommittémotioner från Moderatasamlingspartiet. Dessa förslag omfattar bl.a. förslag om ett reformerathyressättningssystem och underlättande av ombildning till bostadsrätt. Vivill också hänvisa till våra förslag om förstärkningar av rättsväsendet.Med hänvisning till det anförda avstyrker vi de aktuella motionerna omsvarthandel.13. Svarthandel med hyresrätter, punkt 7 (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo231yrkandena 5 och 6 och avslår motionerna 2003/04:Bo224 yrkande 1 i dennadel och 2003/04:Bo236 yrkande 4.StällningstagandeEn av orsakerna till att stora svårigheter föreligger att bekämpa problemetmed svarthandel med hyresrätter är att det saknas offentliga och tillförlitligauppgifter om de olika hyreslägenheterna med avseende på kontraktsinnehavarem.m. Ett heltäckande lägenhetsregister skulle kunna råda bot på dennabrist. Ett konkret förslag på hur man kan bygga upp ett sådant registerfinns framtaget av berörda myndigheter. En försöksverksamhetmed ett lägenhetsregister har också bedrivits på några orter.Huvudsyftet med det register som utarbetats är att få en effektivare folk-och bostadsräkning. När registret väl börjat användas kommer det ocksåatt bli ett utmärkt verktyg för att motverka svarthandel med hyreslägenheter.Registret kan bl.a. användas för att avslöja ett vanligt tillvägagångssättvid svarthandeln, nämligen användning av ett falskt kontrakt som bytesobjekt.Genom att söka historiskt i ett register kan en hyresvärd eller hyresnämndenockså enkelt kontrollera hur en byteskedja sett ut och om vissa lägenheterförekommer mer frekvent i byteskedjor. Sammantaget kan såledeslägenhetsregistretbli ett kraftfullt verktyg för att komma åt de kriminella lägenhetsaffärerna.Problemet är att regeringen inte har återkommit till i fråganom att införa ett heltäckande lägenhetsregister trots att ett i principfärdigt förslag finns hos . Vi anser därföratt skall begära att regeringen återkommer med förslagom hur och när ett lägenhetsregister kan inrättas. Regeringen bör ävenanmodas att se över möjligheterna att använda det kommande lägenhetsregistreti syfte att bekämpa svarthandeln med hyreslägenheter.Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.Det innebär ett bifall till motion 2003/04:Bo231 (v) yrkandena 5 och 6.Övriga motioner som behandlar frågan om svarthandel avstyrks.14. Svarthandel med hyresrätter, punkt 7 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo224yrkande 1 i denna del och avslår motionerna 2003/04:Bo231 yrkandena 5 och6 och 2003/04:Bo236 yrkande 4.StällningstagandeI reservationer till detta betänkande har jag föreslagit att ett paket avåtgärder vidtas i syfte att komma till rätta med de omfattande problemenpå hyresmarknaden i våra större städer. Det behövs en skärpt lagstiftning- en lex - med krav på bostadsanvisning m.m. I denna skärptalagstiftning bör det även ingå åtgärder som innebär krafttag mot svarthandelnmed hyresrätter.Ett lex Stockholm-paket bör innefatta regler som lägger ett större ansvarpå fastighetsägarna att förhindra svarthandel. Innebörden i reglerna börvara att fastighetsägaren döms till böter om svarthandel uppdagas. Entanke är att bestämma bötesbeloppet med ledning av den hyra som betalatsför den lägenhet som upplåtits efter en svart försäljning.Vad jag nu anfört bör med bifall till motion 2003/04:Bo224 (mp)yrkande 1 i denna del som sin mening ge regeringen till känna. Övrigaaktuella motionsyrkanden avstyrks.15. Rätten att hyra, punkt 8 (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo252yrkandena 6 och 7.StällningstagandeMånga hyresgäster som begär att få hyra en lägenhet vägras på osakligagrunder ett hyreskontrakt. Det kan gälla rent diskriminerande ställningstagandenfrån hyresvärdens sida som grundar sig på den bostadssökandes etniskaeller sociala grupptillhörighet. En hyresgäst bör ha en möjlighet att isådana fall få hyresvärdens ställningstagande prövat. Den hyresvärd sompå felaktiga grunder vägrat att hyra ut en lägenhet bör drabbas av ensanktion.Ett alternativ är att hyresvärden förpliktas att hyra ut lägenheten, omden alltjämt är outhyrd. Ett annat alternativ är att han blir skyldig atthyra ut en likvärdig lägenhet. Skadestånd skulle också kunna vara ettalternativ. Även den hyresgäst som inte vill eller kan uppfylla oskäligaavtalsvillkor som ställs på honom för att han skall få ett hyreskontraktoch därför tackar nej till detta bör ha möjlighet att få upprättelse.Innan den av oss efterlysta prövningsmöjligheten närmare övervägs böremellertid det aktuella problemets omfattning undersökas. Vi föreslårdärför att skall få i uppdrag att genomföra en inventering ochkartläggning av vilka krav och villkor som hyresvärdar ställer upp förden som önskar hyra en lägenhet. Utredningen bör få i uppdrag att bedömai vilken utsträckning dessa krav kan anses vara motiverade mot bakgrundav att hyresvärdens sakliga intresse inte sträcker sig längre än att hanhyr ut sina lägenheter till normalt skötsamma personer.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi framför. Detta innebär ett bifall till motion 2003/04:Bo252 (v) yrkandena6 och 7.16. Avskaffande av lagen om allmännyttiga bostadsföretag, punkt 9 (m, fp,kd, c)av (), de (), (), (), (), () ochPeter ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:Bo229,2003/04:Bo234, 2003/04:Bo253 yrkande 15, 2003/04:Bo257 yrkandena 20 och23, 2003/04:Bo258 yrkande 8, 2003/04:Bo263 yrkande 10 och 2003/04:Bo297yrkande 21.StällningstagandeLagen om allmännyttiga bostadsföretag infördes för att ersätta den tidigaregällande s.k. stopplagen. I båda fallen har regeringens syfte varit attinskränka den kommunala självstyrelsen på bostadsområdet och begränsainnebörden av äganderätten.Förutom de konstitutionella och principiella invändningar som kan resasmot lagen om allmännyttiga bostadsföretag kan det konstateras att den gerutrymme för ett stort mått av godtycke. Lagrådet framhöll således vid singranskning av lagförslaget att det kriterium för vägran av tillstånd somanges i lagförslaget är otydligt och ger utrymme för högst subjektivabedömningar. Som en följd härav blir länsstyrelsernas beslut svåra attförutse, vilket i sin tur kan försvåra det kommunala agerandet påbostadsområdet.Den hittillsvarande tillämpningen av lagen har visat att Lagrådetsförutsägelser om en inkonsekvent och godtycklig handläggning av ärenden omtillstånd till överlåtelser var riktiga. Exempelvis har iStockholms län i första instans och i andra instans avslagit enbegäran från elva bostadsrättsföreningar i om en fastighetsöverlåtelsei syfte att omvandla kommunalt ägda hyresrätter till bostadsrätter. Motivetför avslaget är att en omvandling leder till att det kommunalahyresrättsbeståndet blir för litet för att vara hyresnormerande. Detta fall kanjämföras med en samtidig omvandling i där , i strid medhyresgäströrelsens vilja, fattade ett positivt beslut. I harbedömningen utgått från ett ganska stort område där man funnit att detfinns tillräckligt många hyresrätter kvar för att tillämpningen avbruksvärdessystemet skall fungera. I såväl länsstyrelsebeslutet som Boverketsbeslut om lades tyngdpunkten i väsentligt högre grad på attjämförbara lägenheter skulle finnas i närheten av de fastigheter som skulleöverlåtas.På senare tid har flera andra beslut som lämnar intryck av stor godtycklighetfattats med stöd av lagen om allmännyttiga bostadsföretag. Det gällerexempelvis ett fall av fastighetsöverlåtelser i , där man samtidigtansökte om tillstånd för överlåtelse av fyra i det närmaste identiskafastigheter. beslutade att lämna tillstånd för två fastighetermen avslog ansökan för de två andra. Skälet var att de godkändaöverlåtelserna ansågs ha minskat utbudet av jämförelseobjekt förhyressättningen. En sådan rättstillämpning måste i det närmaste te sigobegripligför de drabbade hyresgästerna som önskat ta ett större ansvar för sitteget boende.Bostadsutskottet har som ett led i sitt uppföljningsarbete sammanställtsamtliga beslut i tillståndsärenden fram till utgången av år 2003.Sammanställningen ger ytterligare grund att ifrågasätta lagens utformningoch tillämpning. Det visar sig att alla avslagsbeslut om överlåtelserutom ett gäller . Kritiken vid lagens införande om attregelverkets främsta syfte var att införa en statlig styrning av denkommunala bostadspolitiken i framför allt de borgerligt styrda kommunernai var således riktig.I en fungerande rättsstat måste det anses vara oacceptabelt att lagutövningsker med sådant godtycke som lagen om allmännyttiga bostadsföretag gerutrymme för. Det finns också fortsatta skäl att ifrågasätta lagensförenlighet med den kommunala självstyrelsen. Därutöver har det nu i sambandmed ett ärende om rättsprövning visat sig att Kammarrätten i Jönköpinggör bedömningen att lagens förbud mot överprövning av beslut itillståndsärenden inte är förenligt med Europakonventionen.Vi anser att kommunernas bestämmande över sina egna bostadsföretag måsteåterupprättas. Det måste anses ligga inom det kommunala ansvaret att taställning till bl.a. frågor om antalet bostäder som dessa företag skallförvalta och hur denna förvaltning skall utformas. Detta innebär ocksåatt det inte skall finnas några statliga restriktioner för de kommunersom önskar avyttra hela eller delar av sitt bostadsbestånd.Vad vi anfört innebär att lagen om allmännyttiga bostadsföretag snarastbör upphävas. Likaså bör de övergångsregler som fortfarande tillämpasenligt den s.k. stopplagen avvecklas. Detta bör som sin meningtillkännage för regeringen. Regeringen bör återkomma till riksdagenmed förslag avseende en lag om upphävandet.Det anförda innebär ett bifall till samtliga motioner - m, fp, kd, c -som behandlas i detta avsnitt.17. Ortsbegreppet i tillståndsärenden, punkt 10 - motiveringen (m, fp, kd,c)av (), de (), (), (), (), () ochPeter ().StällningstagandeVid ett bifall till vårt förslag om att avskaffa lagen om allmännyttigabostadsföretag undanröjs det aktualiserade problemet, dvs. den oklaratolkningen av ortsbegreppet i tillståndsärendena enligt lagen. Kommunernas roll som fastighetsägare, punkt 11 - motiveringen (m)av de (), () och PeterDanielsson (m).StällningstagandeKommunernas bostadsbolag har varit ett centralt inslagi den svenska bostadspolitiken. Det har lett till att dessa företag i daghar en helt dominerande roll i många kommuner och framför allt i vissabostadsområden.En förutsättning för att få en fungerande bostadsmarknad där den enskildesförutsättningar och behov är styrande för valet av bostad är att dekommunala bostadsföretagens ställning omprövas i grunden. Den särställningdessa företag åtnjutit i olika avseenden måste upphöra. En bostadsmarknadi balans förutsätter att de verkar på samma villkor som andra fastighetsägare.Ett viktigt steg i denna process är att upphäva lagen om allmännyttigabostadsföretag. De kommuner som finner det lämpligt måste naturligtvis hamöjlighet att sälja en större eller mindre del av sitt bostadsbestånd.Det kan t.ex. ske genom att hyresgästerna erbjuds att köpa sina lägenheter,ombildning till bostadsrätt eller försäljning till andra professionellafastighetsförvaltare.Det finns flera skäl som talar för att de kommunala bostadsbolagen börsäljas. Kommuner skall principiellt inte ägna sig åt att driva affärsverksamhetoch därmed i många fall riskera kommunens ekonomi, vilket i sin tur kanleda till inskränkningar i den kommunala kärnverksamheten. Många kommunerhar också hamnat i denna situation, något som regeringen nu försöker lösamed ytterligare snedvridande subventioner i form av stöd till kommunervars problem har sin grund i det kommunala bostadsföretaget. Denna typ avinsatser måste upphöra.Ytterligare åtgärder för att bryta de kommunala bostadsföretagens alltfördominerande ställning krävs på det hyresrättsliga området. Genombruksvärdessystemet utövar de en styrande effekt på hyressättningen även iprivatägda bostäder med hjälp av sin lagfästa roll som hyresledare ochreferenspunkt vid bruksvärdesprövningar. Denna tillämpning avbruksvärdessystemethar förstärkt den rådande obalansen på bostadsmarknaden i många kommuner.Hyressättningssystemet måste därför omprövas i grunden. Allmännyttanshyresnormerande ställning skall avskaffas.I den mån motionsförslagen inte kan anses tillgodosedda med det nu anfördaavstyrks de.19. Kommunernas roll som fastighetsägare, punkt 11 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:Bo236yrkande 7 och 2003/04:Bo253 yrkande 14.StällningstagandeKommunernas bostadsbolag, den s.k. allmännyttan, har varit ett centraltinslag i svensk bostadspolitik . Trots att de harförlorat sin skattemässiga särställning intar de en dominerande positionpå hyresmarknaden. Genom bruksvärdessystemet utövar de en styrande effektpå hyressättningen även i privatägda bostäder med hjälp av sin lagfästaroll som hyresledare och referenspunkt vid bruksvärdesprövningar.Fler alternativ och ökad konkurrens leder till en bättre fungerandehyresmarknad. De bostadspolitiska målen, som syftar till att garantera allatillgång till bostad, har felaktigt kopplats till allmännyttan. Allmännyttananses från socialistiskt håll vara garanten för en god bostadspolitik. Såär dock inte fallet. Allmännyttan ställer höga krav för att godkännaen hyresgäst. Bostadssökande med betalningsanmärkningar eller utan fastjobb nekas ofta ett hyreskontrakt.Vi anser inte att allmännyttans särställning kan legitimeras medhänvisning till de bostadspolitiska målen. Det bostadssociala ansvar somåligger kommunerna förutsätter inte heller ett stort innehav av kommunalahyresrätter. Argumenten för att sälja ut en större eller mindre del av dekommunala bostadsbolagen är flera. innefattar de kommunala bostadsbolagenen betydande verksamhet med kommersiella fastigheter som medför ökadeaffärsrisker. De kommunala bolagen riskerar därför att dränera kommunernasekonomi och därmed minska utrymmet att koncentrera sig på huvuduppgifternaskola, vård och omsorg. De kommuner som vill avyttra fastigheter förhindrasemellertid av gällande lagstiftning.Att hyresgästerna erbjuds möjlighet att friköpa sina lägenheter är ettsätt att minska det kommunala bostadsbeståndet. Men fastigheter kan ocksåsäljas till privata fastighetsägare eller till andra former av bostadsbolag.I länder som och har iolika omfattning det tidigare kommunala bostadsbeståndet överförts tillnya former av ägande och förvaltning. Här finns gott om exempel på nyalösningar med fristående stiftelser under mer eller mindre samhälleligreglering. Det är en möjlighet som också bör prövas i Sverige.Vad vi ovan anfört om kommunernas roll som fastighetsägare bör riksdagenför regeringen tillkännage som sin mening. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2003/04:Bo236 (fp) yrkande 7 och 2003/04:Bo253 (fp) yrkande 14.20. Kommunernas roll som fastighetsägare, punkt 11 - motiveringen (kd)avGöran ().StällningstagandeDe kommunala bostadsföretagen har en roll att spela på bostadsmarknaden.Denna roll är dock inte entydig och inte heller alltid densamma.