bet · GS01FöU4 · 2004-12-02 00:00:00 — Motion I kommittémotion 2003/04:Fö264 (kd) av m.fl. anförs att det nätverksbaserade försvaret (NBF) är en grundpelare i den pågående försvarsreformen. Genom NBF är det enligt Försvarsmakten tänkt att ett till storleken minskat försvar ändå skall kunna bli mer effektivt och kunna verka både inom landet och internationellt. NBF skall omfatta alla förband, flyg- och arméförband samt civila myndigheter. Rent allmänt anser att det är viktigt att det nätverksbaserade försvaret inte bara inriktar sig på framtida tekniska lösningar utan att man redan nu kopplar ihop befintliga system på ett kostnadseffektivt sätt, vilket som sin mening bör ge regeringen till känna (yrkande 5). Utskottets ställningstagande Utskottet delar regeringens uppfattning att det är angeläget med en tydlig och långsiktig målsättning för utvecklingen mot det nätverksbaserade försvaret. Alla Försvarsmaktens utvecklingsprocesser behöver samordnas och styras mot detta mål. I ett internationellt perspektiv bör svenska särlösningar undvikas, dvs. vår utrustning bör vara interoperabel med samverkansparters motsvarande utrustning. Liksom regeringen anser utskottet att det är viktigt att utvecklingen sker i samverkan mellan berörda myndigheter så att respektive myndighets informations- och kommunikationssystem blir interoperabla. Härigenom ökar samhällets totala förmåga att hantera svåra kriser. Utskottet anser att denna ambition är i linje med vad som förordas i motion 2003/04:264 (kd) yrkande 5 varför yrkandet avstyrks. Försvarsmaktens personalförsörjning Utskottets bedömningar och förslag i korthet Allmänt om totalförsvarsplikten Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning att grunden för personalförsörjningen även i fortsättningen bör vara totalförsvarsplikten. Totalförsvarsplikten utgör nämligen en viktig förutsättning för att Försvarsmakten skall kunna lösa sina åtaganden. Totalförsvarsplikten är därmed viktig för vår förmåga att kunna möta väpnade angrepp. Pliktsystemets främsta fördel är att det gör det möjligt att till Försvarsmakten rekrytera, utbilda och förbandsplacera kompetent personal med olika bakgrund, stor kunskapsbredd och stor allmän erfarenhet. Totalförsvarsplikten har också betydelse för försvarets förankring i samhället. Mönstrings- och rekryteringsförfarandet bör så långt det är möjligt baseras på frivillighet. Utskottet föreslår att avslår motionerna 2002/03:Fö203 (m), 2002/03:Fö216 (v), 2002/03:Fö221 (m) yrkande 3, 2002/03: Fö224 (mp), 2002/03:Fö252 (kd) yrkandena 2 och 3, 2002/03: Fö261 (mp) yrkande 2, 2002/03:Ub402 (c), 2003/04:Fö205 (c), 2003/04:Fö211 (c), 2003/04:Fö243 (fp) yrkande 8, 2003/04:Fö263 (kd) yrkandena 2 och 3, 2004/05:Fö21 (m, fp, kd, c) yrkande 7 i denna del och 2004/05:Fö208 (kd). Kvinnlig plikt Utskottet bedömer att skälen mot att införa könsneutral totalförsvarsplikt eller kvinnlig mönstringsplikt väger tyngre än skälen för en sådan förändring. Andra åtgärder bör således vidtas för att öka antalet kvinnor som mönstrar och genomför militär grundutbildning, t.ex. informations- och värvningskampanjer samt förbättring av arbets- och anställningsvillkor. Utskottet föreslår att avslår motionerna 2001/02:U6 (c) yrkande 4, 2002/03:Fö212 (v) yrkande 2, 2002/03:Fö223 (fp), 2002/03:Fö235 (s), 2002/03:Fö240 (fp) yrkande 6, 2002/03:A366 (c) yrkande 6, 2003/04:Fö218 (v) yrkande 1, 2003/04:Fö222 (s), 2003/04:Fö233 (m), 2003/04:Fö238 (fp) yrkande 4, 2003/04:Fö254 (fp) yrkandena 1 och 2, 2004/05:Fö8 (v) yrkande 9, 2004/05:Fö224 (v) och 2004/05:Fö249 (fp). Förbandsutbildningssystemet Utskottet konstaterar att dagens förbandsutbildningssystem är utformat mot bakgrund av invasionsförsvarets förutsättningar och av den anledningen behöver förändras. Utskottet ansluter sig därför till de principer för ett reformerat förbandsutbildningssystem som regeringen i propositionen säger sig kunna acceptera, dvs. en grundutbildning på två terminer på sammanlagt 11 månader för alla som vid mönstringen tas ut till tjänstgöring, en möjlighet att efter avslutad grundutbildning kunna genomföra en tredje termin , de som vid mönstringen är intresserade av internationell tjänst kan tas ut till utbildning i förband som regeringen avser anmäla till internationella styrkeregister, när utbildningen har genomförts bör Försvarsmakten kunna hålla insatsberedskap på tre nivåer: , eller samt det nya förbandsutbildningssystemet bör kunna tillämpas . Utskottet förutsätter att regeringen fortlöpande i budgetproposi-tionen informerar om hur förbandsutvecklingssystemet utvecklas. Utskottet föreslår att avslår motionerna 2002/03:Fö252 (kd) yrkande 1, 2003/04:Fö243 (fp) yrkande 7, 2003/04:Fö263 (kd) yrkande 1, 2004/05:Fö214 (s), 2004/05:Fö221 (mp) yrkandena 1 och 2, 2004/05:Fö242 (v) yrkandena 3 och 7 och 2004/05:Fö246 (kd). Avgångar Utskottet delar regeringens bedömning att Försvarsmakten måste intensifiera sina ansträngningar för att minska avgångarna under grundutbildningen. Utskottet föreslår att avslår motion 2004/05:Fö242 (v) yrkandena 5 och 6. Civilt meritvärde Utskottet förutsätter att regeringen fortlöpande håller informerad om arbetet med att utveckla och tillämpa civil meritvärdering för värnpliktstjänstgöringen. Utskottet föreslår att avslår motionerna 2002/03:Fö219 (v) yrkandena 1 och 2, 2003/04:Fö241 (mp) yrkandena 13 och 57, 2003/04:Fö247 (c) yrkandena 1 och 2 och 2003/04:Fö264 (kd) yrkande 11. Ekonomiska förmåner Utskottet föreslår att avslår motionerna 2002/03:Fö205 (m), 2004/05:Fö209 (c) yrkandena 13 och 2004/05:Fö242 (v) yrkandena 1 och 4. Yrkesofficerare ansluter sig till regeringens bedömning beträffande för-sörjningen med yrkesofficerare och betonar särskilt följande. Det är viktigt att den nu aktuella omstruktureringen så långt möjligt tar hänsyn till behovet av personal med rätt kompetens och en rimlig åldersstruktur för aktuella uppgifter. Det är ovedersägligt en fördel med en stor andel yngre officerare i trupptjänst och färre äldre och högre officerare i stabs- och förvaltningstjänst. Yrkesofficerare bör främst placeras i befattningar som kräver deras unika kunnande. Det är Försvarsmakten som avgör behovet av personal med viss kompetens och som i samverkan med och personalorganisationerna avgör hur personalminskningen skall ske. Försvarsmakten bör undvika permanenta avvecklingskostnader för personal. Antalet kvinnor i försvaret bör öka. Utskottet föreslår att avslår motionerna 2004/05:Fö21 (m, fp, kd, c) yrkande 7 i denna del och 2004/05:Fö218 (s). Civilanställda Utskottet delar regeringens bedömning att det i likhet med vad som sagts för yrkesofficerare är Försvarsmakten som avgör personalbehovet och i samverkan med och arbetstagarorganisationerna bestämmer hur personalminskningen skall genomföras. Reservofficerare delar regeringens bedömning att reservofficerare fyller en viktig funktion i personalförsörjningssystemet. Reservofficerare bör sålunda i större utsträckning än kunna utnyttjas i insatsorganisationen, i grundorganisationen, i internationell tjänst, i den centrala ledningen och inom hemvärnet. Personal som fullgjort värnplikt Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning i propositionen att Försvarsmakten bör ges möjlighet att i begränsad omfattning kunna anställa personer som fullgjort värnplikt, dels för att skall kunna uppfylla beredskapskrav i internationella åtaganden, dels när det är uppenbart att en anställning ökar effekten i grundutbildningen. Personalens anställningsvillkor bör regleras i avtal. Utskottet föreslår att avslår motionerna 2003/04:Fö264 (kd) yrkande 8, 2004/05:Fö8 (v) yrkandena 5 och 6 och 2004/05: Fö21 (m, fp, kd, c) yrkande 7 i denna del. Tjänstgöringsskyldighet vid internationell verksamhet Utskottet delar regeringens uppfattning att andra kategorier anställda i Försvarsmakten än nyanställda officerare bör vara skyldiga att tjänstgöra i utlandsstyrkan. Utskottet föreslår att avslår motion 2004/05:Fö215 (m). Ändrade former för att tillgodose behovet av officerskompetens Utskottet delar regeringens bedömning att officersutbildningen så långt möjligt bör jämställas med högskoleutbildning, både när det gäller meritvärdering och finansieringsformer. Utskottet förutsätter att regeringen återkommer till efter det att genomfört sin utredning i frågan. Frivillig försvarsverksamhet Utskottet delar regeringens uppfattning i propositionen att stöd från frivilliga försvarsorganisationer kommer att behövas även framgent för t.ex. bemanning av hemvärnet, utbildningsstöd till Försvarsmakten och stöd till samhället. Dessa frivilliga engagemang, kunskaper och insatser utgör en viktig del av totalförsvarets folkförankring. Med hänsyn till de stora förändringarna inom försvaret kommer emellertid det kvantitativa behovet av frivilliginsatser att minska. Det kommer också att få en delvis annan inriktning. Utskottet föreslår att avslår motionerna 2002/03:Fö260 (m) yrkande 8 och 2003/04:Fö235 (kd). Jämställdhet, mångfald och arbete mot diskriminering Utskottet kan konstatera att regeringen och Försvarsmakten under den gångna försvarsbeslutsperioden har prioriterat åtgärder mot diskriminering på grund av kön, sexuell läggning och etnisk tillhörighet. Utskottet har ingen erinran mot regeringens bedömning att detta arbete har utvecklats positivt, men att det fortfarande finns stora brister som bör åtgärdas. Utskottet föreslår att avslår motionerna 2002/03:Fö262 (s), 2002/03:Sf336 (v) yrkandena 34 och 35, 2004/05:Fö227 (v) yrkandena 15, 2004/05:Fö243 (c, fp, v, mp) yrkandena 1 och 2, 2004/05:L295 (fp) yrkande 7, 2004/05:So604 (c) yrkande 12 och 2004/05:Ub442 (c, fp, v, mp) yrkande 11. Erfarenheterna från personalförsörjningen. Behov av fortsatt utveckling Regeringen nya situation som Försvarsmakten står inför har lett till kraftigt förändrade krav på bl.a. insatsorganisationen. Ett väl fungerande personalförsörjningssystem kan vara den enskilt viktigaste förutsättningen för Försvarsmaktens möjligheter att utföra sina uppgifter. Enligt regeringens mening kommer personalfrågorna att vara centrala för försvarsreformen. Försvarsmaktens arbete med att genomföra de förändringar som redan lagts fast måste intensifieras. Det behövs en fortsatt utveckling av de principer som styr personalförsörjningen. Utvecklingen av personalförsörjningssystemet startade redan med försvarsbeslut. I propositionen Fortsatt förnyelse av totalförsvaret (prop. 2001/02:10) redovisades vilka konsekvenser som Försvarsmaktens förändrade uppgifter fick för personalförsörjningen. En viktig del i underlaget var betänkande Personal för ett nytt försvar (SOU 2001:23). I budgetpropositionen gav regeringen en lägesredovisning för arbetet med att reformera Försvarsmaktens personalförsörjningssystem (prop. 2003/04:1, utg.omr. 6, avsnitt 3.8.5.1). Regeringen poängterade personalförsörjningens centrala betydelse för försvarsreformen och framhöll särskilt två frågor: bemanningen av de internationella insatserna och personalkostnadsutvecklingen. har och revisorer, granskat personalförsörjningen i Försvarsmakten. De har haft synpunkter på t.ex. kompetensförsörjning, personalkostnader och olika arbetsgivarfrågor. I budgetunderlaget och den komplettering som lämnades redovisade Försvarsmakten att det behövs ett fortsatt utvecklingsarbete. Myndigheten pekade särskilt på anställningsformerna för officerare, ett flertal frågor som rör bemanningen av den internationella verksamheten och olika aspekter på värnplikts- och utbildningssystemet, t.ex. könsperspektivet. Försvarsberedningen redovisade i rapporten för en ny tid (Ds 2004:30) sin syn på personalfrågorna i Försvarsmakten. Regeringen delar i många fall beredningens beskrivning av de problem som finns och behovet av att förändra väsentliga delar av personalförsörjningssystemet. Regeringen återkommer till beredningens rapport. Regeringen anser att några områden är av avgörande betydelse för den framtida personalförsörjningen. bemanningen av den internationella verksamheten, utformningen av utbildningssystemet för totalförsvarspliktiga, formerna för att tillgodose behovet av officerskompetens och metoderna för att prognostisera personalkostnadsutvecklingen. I arbetet med att utveckla principerna för personalförsörjningen måste hänsyn också tas till de omfattande förändringar av Försvarsmaktens organisation, verksamhet, uppgifter m.m. som regeringen nu föreslår i propositionen. Regeringen bedömer att det kommer att vara nödvändigt att statsmakterna även fortsättningsvis stöder Försvarsmakten i arbetet. Regeringen anser att en god rekryteringskraft, dvs. förmåga att i konkurrens anställa och engagera personal, är en förutsättning för den personella kvaliteten. Försvarsmaktens rekryteringsarbete bör ta fasta på de skillnader i rekryteringsförutsättningar som finns mellan olika personalkategorier. Regeringens bedömning är att den utveckling av officersutbildningen som beskrivs längre fram kommer att gynna rekryteringen av yrkes- och reservofficerare. Regeringen anser att staten skall vara en föredömlig och attraktiv arbetsgivare. Försvarsmakten bör utöva sin arbetsgivarroll så att personalen känner arbetsglädje och stimulans i sitt arbete. Dessutom är det viktigt att de åtgärder som vidtas för att minska antalet anställda bidrar till att underlätta den övertaliga personalens övergång till andra anställningar. Detta bör bl.a. ske genom att det stöd som kan ge används. Försvarsmakten måste arbeta för att nå de politiska målen om en minskad ohälsa samt en ökad jämställdhet och mångfald. Den omstrukturering av personal som Försvarsmakten står inför blir mycket omfattande. Betydande organisationsförändringar kommer att genomföras. Enligt Försvarsmaktens budgetunderlag kommer antalet anställda att minska med . Minskningen utgörs till hälften av yrkesofficerare och till hälften av civilanställda. Bedömt personalbehov enligt Försvarsmaktens budgetunderlag 2005 2006 2007 Anställda 20 200 16 850 16 000 15 300 Regeringen anser att det kommer att bli nödvändigt att hantera problem som beror på dels brister i personalförsörjningssystemet, dels kan komma att uppstå till följd av organisationsförändringar, dels kan följa av kravet på att snabbt minska antalet anställda. En kompetensförsörjningsstrategi bedöms vara en förutsättning för omställningsarbetet. Denna bör utgå från verksamhetens behov och beakta aspekterna antal, kompetens och en för verksamheten rimlig åldersstruktur. Bemanningen av den internationella verksamheten Efter hand har det blivit alltmer uppenbart att internationella verksamhet påverkar Försvarsmaktens personalförsörjning starkt. Enligt regeringen finns det en tydlig koppling mellan den säkerhetspolitiska målsättningen, bl.a. uttryckt i beredskapskrav på de förband som anmäls till internationella styrkeregister och de förslag som Försvarsmakten lämnat. När det gäller den internationella verksamheten handlar det ytterst om att vidta de personalförsörjningsåtgärder som är nödvändiga för att vårt land med rimlig säkerhet skall kunna bemanna de enheter som anmäls till olika styrkeregister. De säkerhetspolitiska aspekterna är alltså det huvudsakliga skälet till de förändringar i utbildningssystemet för totalförsvarspliktiga och den möjlighet att anställa personal i soldatbefattningar som regeringen redovisar i propositionen. Förändrade former för att tillgodose behovet av officerskompetens Försvarsmaktens uppgifter kräver förmåga att genomföra väpnad strid. Det är en kompetens som är unik för officerare. Därför är tillgången till välutbildade officerare avgörande för Försvarsmakten. Utbildningen av officerare är den i särklass mest kostnadskrävande delen av Försvarsmaktens kompetensförsörjning. Detta ställer i sin tur krav på flexibilitet och på att utbildningens omfattning kan anpassas till Försvarsmaktens behov. Enligt regeringen skulle möjligheterna att tillgodose officerskompetensen kunna stärkas i ett flertal avseenden om man förde officersutbildningen närmare universitets- och högskoleutbildning. Försvarsmakten bör också utnyttja möjligheterna att direktrekrytera experter till officersyrket, t.ex. civilingenjörer, jurister och personal med särskild kompetens inom informationsteknikområdet. Utveckling av metoderna för att prognostisera personalkostnadsutvecklingen Under den senaste försvarsbeslutsperioden har Försvarsmakten haft svårigheter att prognostisera utvecklingen av antalet anställda och därmed också den totala personalkostnadsutvecklingen. Det har varit svårt att bedöma kostnadskonsekvenserna av de avtal som ingåtts. Regeringen kan dock notera en förbättring i dessa avseenden . Enligt regeringens mening är det nödvändigt att fokusera på personalkostnadsutvecklingen. Under en rad år har det utvecklats en praxis där Försvarsmaktens budgetunderlag handlat mer om antalet anställda än om personalkostnaderna. Regeringen menar att denna utveckling varit olämplig. uppgick de totala personalkostnaderna i Försvarsmakten till ca (2002 ). Försvarsmakten behöver fortlöpande redovisa hur personalkostnaderna kommer att utvecklas. I den bakomliggande analysen bör det ingå en bedömning av hur antalet anställda förändras, men också hur andra faktorer som kompetensutveckling, avvecklingskostnader, förmåner etc. påverkar kostnadsutvecklingen. Ansvaret för det fortsatta utvecklingsarbetet Utifrån den arbetsgivarpolitiska delegering inom staten som beslutat (prop. 2003/04:1 utg.omr. 2 avsnitt 6.4, bet. 2003/04:FiU2, rskr. 2003/04: 125127), menar regeringen att det även framöver bör vara Försvarsmakten som ansvarar för att utveckla personalförsörjningssystemet. Detta förutsätter sedvanliga förhandlingar med de fackliga organisationerna och ett nära samarbete med . Regeringen avser att noga följa den fortsatta utvecklingen av personalförsörjningssystemet och personalkostnaderna. Utskottets bedömning Utskottet har begärt att regeringen skall ge en samlad redovisning av personalförsörjningen. Senast skedde en sådan redovisning i proposition 2001/02:10 inför försvarsbeslutet . Utskottet behandlade personalfrågorna i två betänkanden (bet. 2001/02:FöU3 Totalförsvarsplikten och bet. 2001/02:FöU7 Försvarsmaktens personal). Regeringen återkommer i den aktuella propositionen med en samlad redovisning för Försvarsmaktens personalförsörjning. Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning att följande områden har en avgörande betydelse för den framtida personalförsörjningen: Bemanningen av den internationella verksamheten. Utformningen av utbildningssystemet för totalförsvarspliktiga. Formerna för att tillgodose behovet av officerskompetens. Metoderna för att prognostisera personalkostnadsutvecklingen. Totalförsvarspliktig personal och förbandsutbildningssystemet Regeringen bedömning Regeringen bedömer att grunden för personalförsörjningen även fortsättningsvis bör vara totalförsvarsplikten för att säkerställa vår förmåga att kunna möta väpnade angrepp. Den nu föreslagna insatsorganisationen har dock ett begränsat behov av totalförsvarspliktiga. Inriktningen för det militära försvaret bör vara att inte fler totalförsvarspliktiga genomför grundutbildning än vad som behövs för bemanningen av insatsorganisationen. För att kunna producera kvalificerade insatsförband för både nationell och internationell beredskap bör värnplikts- och förbandsutbildningssystemen ges en annan utformning. Det bör ske en tyngdpunktsförskjutning av principerna för grundutbildning och bemanning från uttagning och placering till stöd av plikt till rekrytering av frivilliga. En så stor del som möjligt av de soldater och sjömän som efter mönstring grundutbildas bör sålunda utgöras av frivilliga och för uppgiften lämpliga kvinnor och män. Grundutbildningen bör bestå av två terminer på sammanlagt 11 månader för alla. Efter avslutad grundutbildning ges möjlighet till en frivillig termin . En högre grad av frivillighet bör både höja motivationen hos den enskilde och öka förutsättningarna för att fler väljer att delta i internationella insatser. Mönstringsplikt bör inte införas för kvinnor. Skälen för regeringens bedömning I skälen för sin bedömning anför regeringen bl.a. följande. Totalförsvarsplikten För att säkerställa vår förmåga att kunna möta väpnade angrepp bör grunden för personalförsörjningen även fortsättningsvis ytterst vara totalförsvarsplikten. Med anledning av det för gynnsamma omvärldsläget kommer behovet av att kalla in personer till värnplikts- och repetitionsutbildning att vara begränsat. Regeringen anser därför att tjänstgöring med värnplikt i största möjliga utsträckning skall vara frivillig. En högre grad av frivillighet bör höja motivationen hos den enskilde och öka förutsättningarna att fler väljer att delta i internationella insatser. Med ett bevarat pliktsystem som grund vidmakthålls dess viktigaste fördelar, nämligen att Försvarsmakten förses med personal som representerar skilda yrkeskategorier, kunskapsbredd och stor allmän erfarenhet. Enligt regeringen har totalförsvarsplikten också en viktig betydelse för totalförsvarets förankring i samhället. Regeringens förslag i denna proposition om en förändrad grundorganisation innebär att flera organisationsenheter som utbildar totalförsvarspliktiga kommer att läggas ned. Regeringen anser att pliktpersonal som utbildas /05 i största möjliga utsträckning skall slutföra sin utbildning. Regeringen anser däremot att ingen pliktpersonal skall utbildas /06 vid de organisationsenheter som enligt regeringens förslag skall läggas ned. Det är en uppgift för berörda myndigheter att fatta nödvändiga beslut med anledning av detta. Värnplikts- och förbandsutbildningssystemet Regeringen konstaterar att dagens värnplikts- och förbandsutbildningssystem är anpassat till invasionsförsvaret och inte är kostnadseffektivt. För att kunna producera kvalificerade insatsförband för såväl nationella som internationella uppgifter och för beredskap bör värnplikts- och förbandsutbildningssystemet därför förändras. Principerna för grundutbildning och bemanning bör sålunda förskjutas från uttagning och placering med plikt till rekrytering av frivilliga för uppgiften lämpliga kvinnor och män. Uttagning genom plikt bör användas som komplement för de befattningar som inte bemannas genom frivillighet. Rekrytering, mönstring, antagningsprövning och uttagning av personal måste därför utvecklas. Försvarsmakten föreslår i sitt budgetunderlag att ett nytt värnplikts- och förbandsutbildningssystem utvecklas och införs. Försvarsmakten anför att strävan är att skapa förmågor som är ändamålsenliga internationellt, men som också skall kunna utnyttjas i det nationella insatsförsvaret. En allmän mönstringsplikt och uttagning baserad på lämplighet, frivillighet och vilja till internationell tjänstgöring samt tidsbegränsad anställning i anslutning till grundutbildning utgör grunderna till det föreslagna reformerade pliktsystemet. Försvarsmakten redovisar vidare ett system där frivilliga till internationella insatser före eller tidigt under grundutbildning placeras i de förband som är avsedda för såväl nationella som internationella uppgifter. Strävan är att efter genomförd grundutbildning kunna kontraktera huvuddelen av personalen i dessa förband. Försvarsmaktens förslag till nytt värnplikts- och förbandsutbildningssystem baseras på en grundutbildning för alla, vilken omfattar två terminer på sammanlagt (ca ). Terminerna föreslås anpassas efter de civila utbildningssystemen. Efter avslutad grundutbildning ges möjlighet att genomföra en frivillig tredje termin . Under denna termin föreslås att de totalförsvarspliktiga bör få höjda värnpliktsförmåner. Terminen syftar bl.a. till att certifiera förband för internationell beredskap, t.ex. inom EU:s snabbinsatsstyrka. Det nya förbandsutbildningssystemet ger möjlighet till försvarsmaktsgemensamma övningar eftersom värnpliktspersonalen inom samtliga stridskrafter har gemensam in- och utryckning. Genom det föreslagna systemet löses även problemet med bristande samordning mellan Försvarsmaktens grundutbildningsperioder och civila skolterminer.