bet · GR01UU12 · 2004-04-01 00:00:00 — , liksomövriga EU-länder, står bakom fondens verksamhet ochhar aktivt verkat för den utformning som den har idag.Sverige och nästan alla EU-länder är bidragsgivaretill GEF. stöd till fonden uppgår underinnevarande påfyllnadsperiod 20022006 till ca 764miljoner kronor, vilket motsvarar avfondens budget. EU-länderna svarar under sammaperiod tillsammans för av fondens budget,vilket innebär att de är fondens störstabidragsgivare.Globala miljöfondens projekt utarbetas ochgenomförs av tre organisationer: (somäven är fondförvaltare), UNDP och UNEP.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionen väckt är besvarade och avstyrkerdärmed motion 2003/04:U308 (c) yrkandena 17 och 18.4 Handel och miljöUtskottets beslut i korthetI detta avsnitt behandlas sex motionsyrkandenom handel och miljö. Jämför reservationerna 5 (mp) och 6(mp).MotionI motion 2003/04:N340 (mp) yrkande 12 föreslås attFN-konventioner om mänskliga rättigheter ochmultilaterala överenskommelser på miljöområdet iform av s.k. Multilateral Environment Agreements,, skall vara överordnadeVärldshandelsorganisationens (WTO) regelverk.Regeringen bör enligt yrkande 14 hårdare driva atti-länderna skall uppfylla ingångna jordbruksavtalinnan WTO tvingar de fattiga länderna att skriva pånya avtal. Enligt yrkande 15 bör regeringen ocksåkraftfullare verka för att stoppa de rika ländernasdumpning av jordbruksprodukter. I yrkande 17 begärsatt regeringen fortsätter att verka för attexportsubventioner avskaffas och attindustriländernas tullhinder, särskilt systemet medtulleskalering av jordbruksstödet, tas bort. De tvåfrämsta målen för WTO-ländernas jordbrukspolitikskall vara en trygg livsmedelsförsörjning ochekologisk uthållighet, enligt yrkande 18.Motionärerna anser i yrkande 19 att skallkunna undanta grödor som är viktiga för människorsförsörjning från åtaganden om tullminskningar. WTO:shandelspolitik får inte hindra genomförande av FN:smillenniemål.BakgrundMålet om hållbar utveckling och skydd av miljönanges i ingressen till avtalet om bildande av WTO(Agreement Establishing the WTO). Det finns ingetsärskilt som handlar om miljöfrågor.Däremot innehåller ett antal villkor somrör miljöfrågor. Under Uruguayrundan fattades 1994beslut om att inrätta en särskild Kommitté förhandel och miljö (andEnvironment, CTE) inom WTO.Det högsta beslutande organet iVärldshandelsorganisationen (WTO) ärministerkonferensen, vilken möts . Vidden fjärde ministerkonferensen i , , inovember 2001 enades medlemsländerna om att inledaen ny bred förhandlingsrunda, den s.k.utvecklingsdagordningen från . Enligt dentidsplan som då slogs fast skulle rundan varaavslutad den 1 januari 2005.Utvecklingsdagordningen har, som utrikesutskottetkonstaterade i betänkande 2003/04:UU3, en tydligutvecklingsprofil och reflekterar i de flesta delarde intressen som givit uttryck för.Dagordningen var en grundförutsättning för WTO:sfortsatta legitimitet och för vilja attpåbörja förhandlingar och deras förmåga att utnyttjahandeln som ett utvecklingsinstrument.Deklarationens inledningsavsnitt anger att u-ländersbehov och intressen skall genomsyra WTO:sarbetsprogram. Det innebär att bl.a. frågor omförbättrat marknadstillträde, balanserade reglerliksom långsiktig finansiering av tekniskt biståndoch kapacitetsuppbyggnad är av avgörande betydelse.Därutöver är det angeläget att ge stöd tillutvecklingsländerna att fullt ut kunna utnyttjavärldshandelsorganisationensförhandlingsmöjligheter.Avsikten var att en halvtidsöversyn avförhandlingarna om utvecklingsdagordningen skulleäga rum vid WTO:s femte ministerkonferens i iMexiko . De framsteg som gjorts iförhandlingarna före Cancúnmötet var förhållandevissmå, och det hade inte varit möjligt att hållatidsgränserna för flera av de delmål som satts upp.Förhandlingarna i bröt samman på mötetssista dag. hade ett utkast tillministerdeklaration presenterats. att exportstöd till jordbruket i i-ländernaskulle fasas ut i två steg där det första stegetavsåg produkter av intresse för . Dettavar ett av de mest angelägna förslagen från dengrupp av , den s.k. G20-gruppen, vilken gåttsamman i en allians inför . En rad andraförslag ingick också i utkastet tillministerdeklaration, exempelvis ytterligarereduktion av i-ländernas handelssnedvridande internajordbruksstöd.Sedan slutet av 1980-talet är handel och miljö ettviktigt område på den handelspolitiska agendan.Arbetet bedrivs parallellt i bl.a. WTO, , FN:sorgan för handel och utveckling () och i FN:smiljöprogram . Handels- och miljöpolitiken skallvara ömsesidigt stödjande, dvs. åtgärder inom detena politikområdet skall även stödja utvecklingeninom det andra området. Åtgärder skall utformas såatt de kan leda till en positiv utveckling av miljönoch motverka begränsningar i handeln.Miljökonsekvenser som olika handelsåtgärder kan fåskall beaktas. Likaså skall stabila förutsättningari handelssystemet säkerställas.Enligt den deklaration som antogs i och somlåg till grund för WTO-förhandlingarna i Cancúnbehandlades i fråga om handel och miljö förhållandetmellan befintliga WTO-regler och de särskildahandelsvillkor som uppställts i multilateralamiljöavtal. Syftet är att klargöra relationen mellanhandelsåtgärder som vidtas på grundval av miljöavtaloch WTO-regler. Därvid skulle man behandla frågan omhur WTO-regler skall tillämpas i de fall WTO-medlemmar ingått miljöavtal.Det finns uppskattningsvis 200 multilateralamiljöavtal. Frågor om sambandet mellan ochmiljöavtal behandlas i för handel ochmiljö. Några exempel på miljöavtal som innefattarhandelsvillkor är Montrealprotokollet för skydd avozonlagren, om kontroll av handelmed eller transport av avfall samt konventionen ominternationell handel med utrotningshotade arter.Enligt uppgift från finns inget klart svar på vad som gäller i de fallmiljökonventioner kommer i konflikt med . Frågan diskuteras i olika forum där detär EU som för gemenskapens talan. Regeringen anseratt det är viktigt att nå klarhet i frågan, både iWTO och i andra sammanhang. Generellt har Sverigedrivit uppfattningen att både multilateralamiljöavtal () och är viktiga och attingen är överordnad den andra utan de är ömsesidigtstödjande. Generellt sett ligger det i MEA:s ochWTO:s intresse att undvika att konflikt uppstårmellan de båda regelverken. finns detredan i dag vissa möjligheter att ta hänsyn tillmiljö, liv och hälsa i förenlighet med WTO:sregelverk.Grundläggande dokument är 2001 årsministerdeklaration i och resultatet fråntoppmötet i om hållbarutveckling. I enades regeringar om att handeloch miljö måste vara ömsesidigt stödjande. Densenaste utvecklingen pekar dock enligtUtrikesdepartementet på att och ger ett ökatstöd för varandras verksamheter.StällningstagandeFrågor om samband mellan ochbl.a. miljöaspekter har även vid tidigare tillfällenbehandlats av utrikesutskottet. I exempelvisbetänkande 2000/01:UU11 betonade utskottet att deåtaganden som världens länder gjort på miljöområdet,bl.a. , inte får undergrävas av ett . I sammanhanget noterade utskottet att FN:sekonomiska kommission för (ECE) i den s.k.Århusdeklarationen slog fast att WTO-regler helt ochfullt måste ta hänsyn till behovet av en hög nivå påskyddet av miljön.Utskottet har i betänkande 2003/04:UU3redovisat sin syn på handelspolitikens roll i detglobala utvecklingsarbetet. Därvid framhöllutskottet att eftersom hållbar utveckling är ett uttalat mål för WTO måste organisationenengageras och bidra till det globala arbetet medhållbar utveckling. Detta är nödvändigt för attförtroendet för organisationen skall upprätthållasoch för att förståelsen för fördelarna med en öppenhandel skall kunna öka.Som framgått ovan är hållbar utveckling ett uttalat mål för WTO. Vad gäller förhållandetmellan olika och andra internationellaavtal påpekade utskottet i det sistnämndabetänkandet att EU-länderna vid toppmötet iJohannesburg fick igenom kravet på attinternationella miljöavtal inte skall underordnasWTO:s handelsavtal utan att avtalen skall varaömsesidigt stödjande. Enligt utskottets meninginnefattar detta konventioner på miljöområdet ochdet sociala området som således inte kanåsidosättas. Regelverket inom WTO liksommultilaterala konventioner på miljöområdet och detsociala området är viktiga delar av detinternationella regelverk som och EU har attleva upp till. Dessa regler får inte spelas ut motvarandra, utan bör i samverkan användas för attstärka miljöhänsynen, skyddet för de mänskligarättigheterna och frihandeln i världen. Utskottetpoängterade i betänkande UU3 att framtidenshandelsregler måste utformas på ett sätt som bidrartill en bättre miljö och respekt för de mänskligarättigheterna.I detta sammanhang vill utskottet betona att inte får hindra, utan bör stödja,ambitionerna på miljöområdet och vad gällermänskliga rättigheter. WTO-reglerna bör således intefå företräde framför de multilateralamiljökonventionerna respektive FN:s konventioner ommänskliga rättigheter. Utskottet konstaterar attdetta synsätt överensstämmer med den linje somregeringen företräder i WTO-förhandlingarna.När det gäller förhållandet mellan mänskligarättigheter och handel vill utskottet, i likhet medi betänkande UU3 , starkt understryka att degrundläggande normer rörande mänskliga rättighetersom slås fast i FN:s deklaration om de mänskligarättigheterna är absoluta. Att främja dessa utgör enhörnsten i politik för global utveckling.Handelspolitiken är ett viktigt instrument ifrämjandet av de mänskliga rättigheterna.Inför förespråkade och EU attsekretariaten för internationella miljökonventionerskulle få permanent observatörsstatus när frågor ommiljö och handel diskuteras inom WTO. Enligt deförslag till skrivningar som förelåg innansammanbrottet i förhandlingarna ägde rum i september2003 hade man endast delvis fått gehör för dennauppfattning.I detta sammanhang kan nämnas att frågan omobservatörsstatus för sekretariaten förinternationella miljökonventioner när sambandetmellan miljö och handel diskuteras inom WTO är en avde frågor som behandlas i en gemensam utredning avKommerskollegium och . Iutredningens presenterade rapport rules or conflict? förordasgarantier för att sekretariaten för multinationellamiljöavtal som innehåller handelsåtgärder får rättatt delta när förhandlingar sker i WTO:s kommittéför handel och miljö. Utredningen behandlarförhållandet mellan ,Kyotoprotokollet och . Denpresenteras och diskuteras på flerainternationella konferenser.Utskottet ser positivt på att de svenskamyndigheterna på detta sätt bidrar till en öppen ochkonstruktiv diskussion om sambanden mellaninternationell handelspolitik och miljöpolitik.Sverige och övriga EU-länder förespråkar störreintern och extern öppenhet i WTO-systemet, enuppfattning som har utrikesutskottets fulla stöd.Utskottet anser också att det är önskvärt attsekretariaten för internationella miljökonventionerfår möjlighet att följa diskussionen i frågor ommiljö och handel i WTO.Interparlamentariska unionen (IPU) har sedan 2000organiserat parlamentarikermöten om internationellahandelsfrågor. Dessa möten, benämndaParlamentarikerkonferensen om WTO (The ParliamentaryConference on the WTO), organiseras i anslutningtill WTO:s ministerrådsmöten. Vidparlamentarikermötet i i februari 2003beslutade man att även hålla en årlig konferens,helt skild från ministerrådsmötena. IPU ochEuropaparlamentet är medarrangörer till de bådaformerna av konferenser där deklarationer ellerrekommendationer antas.När det gäller det parlamentariska inslaget i densvenska regeringsdelegationen till WTO-möten villutskottet framhålla vikten av att de ledamöter somingår i sådana delegationer är verksamma i deutskott som är mest berörda av WTO-frågor.Betydelsen av parlamentarisk representativitet,ledamöternas fackkunskaper inom området samtmöjligheten att till ansvarigt utskott återföraerfarenheter från aktuellt möte är centrala faktoreri detta sammanhang. Utskottets bedömning i denna delligger i linje med riksdagsstyrelsensställningstagande (baserat på utredningsrapport2002/03:DelUt, s. 56 f.) rörande riksdagsledamötersdeltagande i regeringsdelegationer. Utskottet hartidigare i betänkandet behandlat frågor omparlamentarikerinflytande i , IMF och deregionala utvecklingsbankerna.I betänkande 2003/04:UU3 betonadeutrikesutskottet, mot bakgrund av sammanbrottet vidministermötet i , att det ärcentralt att möjligt återuppta WTO-förhandlingarna. Detta skulle kunna ske på basis avdet utkast till ministerdeklaration som förelåg iCancún. Utskottet anser att det ärutvecklingsländerna som förlorar mest omförhandlingar inte äger rum och inte förs framåt.Det är enligt utskottets uppfattning angeläget attsnarast få till stånd öppna och rättvisa spelreglerför världshandeln på jordbruksområdet med intressen i centrum.Utskottet ser mot denna bakgrund positivt på attregeringen ända sedan förhandlingssammanbrottet 2003aktivt arbetat för att handelsförhandlingarnaåterupptas . Den svenskaregeringen har till och samt ett antal nyckelländer i WTO,däribland , framfört att EU klart bör visasin vilja att börja förhandla igen. Det är ocksåregeringens åsikt att ett återupptagande avförhandlingarna bör ske med utgångspunkt i deframsteg som trots allt gjordes vidministerkonferensen.I flera motionsyrkanden behandlas WTO-frågor medanknytning till jordbruk.Utrikesutskottet framhöll i betänkande 2003/04:UU3att jordbruket i ett lokalt, nationellt och globaltperspektiv kan ses som nyckeln till utveckling.Jordbruket måste vara såväl ekonomiskt, socialt sommiljömässigt hållbart. Ett jordbruk som har dennainriktning har en viktig funktion i arbetet för enrättvis och hållbar global utveckling. Jordbruketkan bl.a. bidra till ökad livsmedelssäkerhet, ökaddelaktighet för kvinnor i beslut som rörlandsbygdsutveckling och livsmedelsproduktion samtfattigdomsbekämpning. Utvecklingsländerna måste gesförutsättningar att skapa en tryggadlivsmedelsförsörjning och en positivutvecklingsprocess av uthållig jordbruksproduktion.Utskottet betonade att det finns en stor potentialför minskad fattigdom genom ökad tillväxt, höjdsysselsättning, produktion och export påjordbruksområdet.I en debatt i (svarpå fråga nr 2003/04:301) konstaterade statsrådetPagrotsky att jordbruksfrågorna utgör nyckelfrågor iWTO-handelsförhandlingarna. För att möta kraven frånden s.k. G20-gruppen anser att EU borde visastörre flexibilitet på jordbruksområdet ochexempelvis gå med på att fasa ut exportstöden.Dessvärre, menade statsrådet i riksdagsdebatten, ärvi alltför ensamma om den uppfattningen.Sverige har ställt sig bakom och aktivt verkat förförslag om att avskaffa alla produktionsrelateradestöd och exportstöd till bomullssektorn så att kan konkurrera på lika villkor. harockså föreslagit att EU unilateralt fattar ettbeslut med denna innebörd vilket skulle kunna bidratill att öka förtroendet för WTO-processen ochmedverka till att förhandlingarna snabbare kommer igång igen. Att så blir fallet ser regeringen somoerhört angeläget. delar dennauppfattning och menar att det är av största vikt attavskaffa de orättvisa handelsvillkor som tillämpasav i-länderna och som underminerarlevnadsförhållandena för miljontals fattigajordbrukare i världen. I-länderna borde för längesedan ha upphört med att behandla handel medjordbruksprodukter på ett annat sätt än vad man görmed produkter från alla andra sektorer. Utskottetkonstaterar att det råder en samsyn mellan utskottetoch regeringen i dessa frågor.Som framgått verkar i det multilateralasamarbetet för en öppnare handel påjordbruksområdet. I WTO-arbetet klargörs det tydligti ministerdeklarationen från att enliberalisering av handeln på jordbruksområdet är enfundamental del av det åtagande alla WTO-medlemmarhar gjort. I praktiken innebär detta att betydandemarknadsöppningar för jordbruksprodukter skallskapas, handelsstörande internstöd skall kraftigtminskas och att olika former av exportstöd skallminskas och avskaffas. är ett av deländer inom EU som kraftigast driver på för enöppnare och mer rättvis handel på jordbruksområdetoch för en genomgripande reformering av EU:sjordbrukspolitik. Det nu gällande jordbruksavtalethar genomförts av samtliga medlemsländer.För att kunna utveckla och diversifiera sinproduktion måste utvecklingsländerna ges möjlighetatt förädla sina produkter. Inom ramen för WTO-förhandlingarna driver kraven på minskadtulleskalering. Förslaget innebär att det bör varasamma tullsats för en förädlad vara som för råvaran.Utskottet stöder till fullo de svenskaansträngningarna att få till stånd minskadtulleskalering.Inom WTO finns en särskild skyddsklausul med syfteatt låta länder skydda sitt eget jordbruk och därmedden tryggade livsmedelsförsörjningen om importenhotar den egna produktionen. är månt om attutvecklingsländerna ges denna möjlighet och anserockså att skall kunna få flexibla villkorvad avser tullsänkningar på produkter av särskildvikt för den egna livsmedelsförsörjningen.En kraftig minskning av handelsstörande internstödliksom en utfasning av exportstöden skulle innebäraen marknadsanpassning av jordbruksproduktionen i deutvecklade länderna. Detta skulle ha som effekt attdumpningen av jordbruksprodukter i de fattigaländerna skulle minska. En avveckling avexportstöden är en central del av dessaförhandlingar, och har verkat för en snabbutfasning av exportsubventionerna. Det är i dettasammanhang viktigt att understryka att dessaförhandlingar bör omfatta alla typer avexportsubventioner, såväl exportbidrag som t.ex.livsmedelshjälp och exportkrediter som används somförtäckta exportsubventioner. Detta är också enfråga av särskild relevans för u-länderna.Samtliga motionsförslag som utskottet behandlar idetta sammanhang är relaterade till WTO-systemet.Det finns dock anledning att framhålla att i stortsett alla WTO-medlemmar nu har handelsavtal vidsidan av WTO. Enligt beräkningar som gjorts av WTOomfattar den handel som sker inom ramen förbilaterala och regionala avtal uppemot hälften avvärldshandeln. Detta framkommer i rapportenKonsekvenser för av WTO-avtalen somKommerskollegium publicerade den 27 februari 2004.Rapporten har utarbetats på uppdrag av regeringenefter ett tillkännagivande av (bet.2002/03:NU5, rskr. 2002/03:127).Enligt den publicerade rapporten har densnabbt ökande förekomsten av bilaterala ochregionala handelsavtal medfört att mest gynnadnationsbehandling (anm. vilket är en huvudprincipinom WTO-systemet) ibland är liktydigt med minstgynnad nationsbehandling. De länder som inte harsidoavtal utanför WTO får räkna med att drabbas aven viss grad av diskriminering. Detta problem ärdock enligt överkomligt på litelängre sikt om de multilaterala förhandlingarnaframskrider enligt planerna. Diskrimineringen kommerdå att minska steg för steg genom att tullar ochandra handelshinder sänks överlag.I anslutning till vad som anförs här omförutsättningar för handel mellan och i-länder kan nämnas att i februari2004 offentliggjort att man skall skapa en nyfunktion med uppgift att underlätta för företag i att exportera sina produkter till EU. Idénväcktes av 2002. Utskottet finner detglädjande att det svenska förslaget nu förverkligasoch att initiativ tas på olika håll, däriblandutanför WTO-systemet, för att underlätta export frånu-länder till i-länder. EU-funktionen skall varautformad som en s.k. on-line helpdesk och skallfungera som en kontaktpunkt dit exportörer i kan vända sig för att få information omtullar och regler för import till EU. i kunna få hjälp i samband medexport och EU-länderna få en bättre bild av desvårigheter som finns på Europamarknaden och vilkaförenklingar som kan göras. Den svenska regeringenöverväger att skapa en nationell motsvarighet tillEU-funktionen, något som utskottet skulle välkomna.Utskottet återkommer nedan i betänkandet tillvissa vattenfrågor med anknytning till WTO-avtal.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionen väckt är besvarade och avstyrkerdärmed motion 2003/04:N340 (mp) yrkandena 12, 14, 15och 1719.5 Globala miljöfrågorUtskottets beslut i korthetI detta avsnitt behandlas motioner om globalamiljöfrågor, bl.a. rörande privatisering avvatten, klimat och energi, skogsavverkningoch katastrofer. Samtliga motioner avstyrks.Jämför reservationerna 7 (v), 8 (mp), 9 (kd)och 10 (c).MotionerVattenFrågor om privatisering av vatten behandlas i tvåmotioner. I motion 2003/04:U326 (v) förespråkas attregeringen i internationella sammanhang, däribland iWTO, verkar för att vatten inte privatiseras.I motion 2003/04:U336 (mp) yrkande 2 hävdas atttillgång till rent vatten skall vara en mänskligrättighet. Därför skall enligt motionärernavattendistribution och dricksvatten inteprivatiseras, och bör i det internationellasamarbetet motverka privatisering avvattentillgångarna i världens länder. I yrkande 3pläderas för att främjar utökat stöd tillFN:s miljöprogram, , och dess insatser för attåterställa förödda våtmarker och vattendrag. Iyrkande 4 förespråkas kunskapsutveckling i fråga ombioregionala zoner och utvecklat bioregionaltsamarbete som utgår från gemensamma vatten.I motion 2003/04:U261 (kd) yrkande 7 förordas ökatsamarbete om vattenfrågor i , exempelvis inomAfrikanska unionen.Utskottet har tidigare i betänkandet behandlatmotionsförslag om policy beträffandevatten och andra materiella nyttigheter ochåterkommer i ett senare avsnitt i betänkandet tillfrågor om vatten och säkerhet.Klimatfrågan Kyotoprotokollet energisystemI motion 2003/04:U266 (c) yrkande 1 pläderas försvenska ansträngningar att förmå och USAatt delta i arbetet med genomförande avKyotoprotokollet. I yrkande 2 hävdas att Sverigegenom en strategisk användning av svensktmiljöbistånd kan stärka den s.k. flexibla mekanismeni Kyotoprotokollet.Vikten av att använda hållbara teknologier anpassadetill behov, och då i synnerhet i frågaom energisystem, betonas i motion 2002/03:U239 (kd)yrkande 1. Motionärerna anser att detta i störstamöjliga utsträckning skall beaktas i ochEU:s bistånd. I motion 2003/04:U254 (kd) yrkande 12förespråkas skapande av en energifond för att stärkau-ländernas förutsättningar för en hållbarenergipolitik.SkogEn översyn bör enligt motion 2003/04:U308 (c)yrkande 15 göras av skogspolicy så attskogar av stor ekologisk betydelse inte avverkas medstöd av Världsbanken.Enligt motion 2003/04:U345 (s) bör i olikainternationella forum verka för att undanröja hotetmot regnskogar och urbefolkning.KatastroferFattigdomsbekämpning ses enligt motion 2002/03:U201(m) yrkande 4 som det bästa generella medlet attundvika naturkatastrofer. I yrkande 5 förespråkas enstrategi för att undvika katastrofer, vilkeninnefattar tre komponenter: akut katastrofhjälp,förberedd katastrofhjälp och mer långsiktigaåtgärder för hjälp till självhjälp. Genom förbereddkatastrofhjälp finns enligt yrkande 6förutsättningar att göra insatser nären katastrof inträffat. Katastrofhjälp börförberedas i ofta drabbade områden.I motion 2002/03:U313 (c) yrkande 18 förespråkasutvecklande av tidiga varningssystem, bättre earlywarning system, för förebyggande av katastrofer.BakgrundVattenEnligt FN:s miljöprogram kommer mer än halvajordens befolkning att leva i områden medvattenbrist 2032. Allra värst drabbade kommermänniskorna i och på attbli, och fler än av invånarna där kommer att boi områden med allvarlig vattenbrist 2032.I FN:s millenniemål anges att det övergripandeinternationella målet för utvecklingssamarbetet äratt se till att de som lever i extrem fattigdom harminskat med åtminstone hälften . Imillenniedeklarationen sägs att ohållbartutnyttjande av vattenresurserna skall minskas genomutveckling av förvaltningsstrategier på regional,nationell och lokal nivå. Ett särskilt mål är attalla länder skall ha en övergripandestrategi för genomförande av en integreradförvaltning av vattenresurserna.