bet · GR01LU22 · 2004-04-13 00:00:00 — Utskottet uttalade att man ansåg detangeläget att några följdändringar i vissa andraförfattningar, utom de med anknytning tillassisterad befruktning för lesbiska par, snarastskulle komma till stånd. Risken var annars, enligtutskottet, att det kunde bli svårigheter atttillämpa dessa. Utskottet ansåg att regeringenskyndsamt borde återkomma till med förslagtill sådana författningsändringar. Utskottetförordade ett tillkännagivande med detta innehåll(bet. 2002/03:LU19). följde utskottet(rskr. 211).I regeringens skrivelse 2003/04:75 Redogörelse förbehandlingen av skrivelser tillregeringen redovisas att regeringen har för avsiktatt i lämpligt sammanhang föreslå de lagändringarriksdagen efterfrågar.Enligt tillkännagivande från våren 2003ansåg utskottet att regeringen skyndsamt bordeåterkomma till med de efterfrågadelagändringarna. Utskottet har alltjämt sammauppfattning och förutsätter att regeringen utandröjsmål återkommer till med erforderligalagförslag.Med det anförda föreslår utskottet att motion2003/04:L222 yrkande 2 bör avslås.Kvarsittanderätt enligt sambolagenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande somgäller kvarsittanderätt enligt sambolagen.Jämför särskilt yttrande 5 (fp, v).MotionenJan Ertsborn m.fl. (fp) anser i motion 2003/04:L300att en domstol i ett ärende om kvarsittanderätt ävenbör vara skyldig att pröva om bostaden utgörsamboegendom. Bakgrunden till motionsyrkandet är ettfall där ena parten invände att bostaden inteutgjorde samboegendom, varefter domstolenkonstaterade att kvarsittanderätten inte kundeprövas eftersom frågan om bostaden utgjordesamboegendom och därför skulle ingå i bodelningeninte hade klarlagts. Motionärerna anser att en sådanordning vore mycket otillfredsställande eftersom detrycker undan själva grunden för den svagare partensrätt till kvarboende vid konfliktfylldaseparationer. Enligt motionärerna bör regeringenskyndsamt återkomma till med ettlagförslag som tydliggör att domstolen i ett ärendeom kvarsittanderätt enligt sambolagen har enskyldighet att pröva en invändning om bostaden inteskall ingå i bodelningen (yrkande 6).Utskottets ställningstagandeEnligt 28 § sambolagen (2003:376) skall domstolen,efter ansökan av en sambo, i fråga om en bostad somenligt 8 § skall ingå i bodelningen bestämma vem avsamborna som skall ha rätt att bo kvar i bostadentill dess att bodelning har gjorts. Domstolen harockså en möjlighet att besluta interimistiskt ifrågan. För domstolens handläggning gällerbestämmelserna i lagen (1996:242) omdomstolsärenden.Motionen bygger på ett fall där ena parten i ettsamboförhållande ansökte om rätt att bo kvar iparternas gemensamma bostad, medan den andra parteninvände att bostaden inte utgjorde en gemensambostad som enligt sambolagen skulle bli föremål förbodelning. Hovrätten fann att en prövning enligt21 § sambolagen (nuvarande 28 § sambolagen)förutsätter att det står klart att bostadenverkligen skall ingå i bodelningen, antingen genomatt parterna är överens om det eller genom attfrågan har lösts i ett lagakraftvunnet avgörande.Hovrätten avvisade därför den aktuella ansökan (seHovrätten för Västra beslut iöverklagat ärende 3279-02). harbeslutat att inte meddela prövningstillstånd.I sammanhanget vill utskottet peka på att den nuaktuella situationen liknar den som föreligger i ettdomstolsärende om att samägd egendom skall erbjudastill försäljning på offentlig auktion. I ett sådantfall har ansett att en invändningom att samäganderätt inte föreligger kan prövas idomstolsärendet om försäljningen (NJA 1984 s. 256).Mot bakgrund av det anförda förutsätter utskottetatt regeringen noga kommer att följarättsutvecklingen och, om behov bedöms föreligga,närmare undersöka hur den aktuella bestämmelsentillämpas i rättspraxis. Om rättsläget ochrättstillämpningen inte anses tillfredsställandeförutsätter utskottet vidare att regeringen vidtarde åtgärder som kan behövas för att öka skyddet fören sambo i nu aktuellt avseende. Något formellttillkännagivande härom anser utskottet inteerforderligt. Motionen bör därför inte föranledanågon vidare åtgärd.Översyn av samäganderättslagenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande därdet begärs en översyn av samäganderättslagen.Utskottet hänvisar till ett aviserat arbete.Jämför reservation 6 (m, fp, kd).MotionenI motion 2002/03:L313 av m.fl. (kd)begärs att regeringen skall tillsätta en utredningför att göra en översyn av samäganderättslagen isyfte att komma till rätta med de problem somuppstår för makar och sambor när de inte är eniga omhur ett samägande skall upplösas.Utskottets ställningstagandeSärskilda bestämmelser om samäganderätt finns ilagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt. Kan delägarnainte enas om den samägda egendomens förvaltning ochnyttjande kan varje delägare enligt 3 § ansöka omatt rätten förordnar att egendomen under en viss tidomhändertas av god man. Är delägarna inte eniga omhur man upplöser ett samägande, kan varje delägareenligt 6 § vända sig till en domstol och begära attden samägda egendomen skall säljas på offentligauktion för delägarnas räkning. Detta kan förhindrasom en delägare kan visa synnerliga skäl tillanstånd. Domstolen skall i samband med förordnandetom försäljningen också bestämma ett pris undervilket egendomen inte får säljas.Samäganderättslagen är tillämplig även på samägandemellan makar, registrerade partner och sambor.Samboendekommittén har i sitt betänkande (SOU1999:194) Nya samboregler tagit upp frågan om enöversyn av samäganderättslagen, men konstaterat attden föll utanför utredningsuppdraget. Kommittén hardock framhållit att det är av stor vikt att fråganutreds i annan ordning.I proposition 2002/03:80 Ny sambolag konstateraderegeringen att praktiska skäl i och för sig kan talaför att samäganderätt borde kunna upplösas i enbodelning. En sådan ordning kräver dock ganskaingripande förändringar av bodelningsreglerna ochmåste analyseras noggrant. Detta, anförderegeringen, kan inte göras , men det kan finnasanledning att överväga frågan vid en eventuellframtida översyn av bodelningsreglerna iäktenskapsbalken.Utskottet delar regeringens bedömning iproposition 2002/03:80 att det finns anledning attnärmare överväga frågan om samäganderätt borde kunnaupplösas i en bodelning. Utskottet förutsätter attregeringen kommer att överväga frågan i ett lämpligtsammanhang.Med det anförda föreslår utskottet att riksdagenbör avslå motion 2002/03: L313.Jämkning av bodelningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somgäller jämkning av bodelning. Jämförreservation 7 (fp, v, c).BakgrundI samband med en äktenskapsskillnad skall enligt 9kap. 1 § makarnas egendom fördelasgenom bodelning såvida inte makarna har endastenskild egendom och ingen av dem begär att få övertabostad eller bohag från den andra maken. Vidberäkningen av makarnas andelar i boet skall enligt11 kap. 2 § så mycket avräknas från en makesgiftorättsgods att det täcker de skulder som denmaken hade när talan om äktenskapsskillnad väcktes.Sålunda skall den ena makens anspråk på att få varamed och dela på den andre makens giftorättsgodstillgodoses först efter det att den maken hartilldelats egendom som täcker de skulder han ellerhon ådragit sig före den för bodelningen avgörandetidpunkten. Om dessa skulder är större än den makensgiftorättsgods finns det ingenting kvar för denförstnämnda maken att vara med och dela på.Enligt 12 kap. 1 § finns det möjlighet att jämkaen bodelning. I den mån det med hänsyn särskilt tilläktenskapets längd, makarnas ekonomiska förhållandenoch omständigheterna i övrigt är oskäligt att enmake vid bodelningen skall lämna egendom i denomfattning som följer av 11 kap. ,skall bodelningen i stället göras så att denförstnämnda maken får behålla mer av sittgiftorättsgods.MotionernaI fyra motioner behandlas frågan om möjligheternatill jämkning av bodelning. I motion 2002/03:Ju364av m.fl. (fp) yrkas etttillkännagivande om att regler börändras så att skadestånd p.g.a. brott inte skallingå i en bodelning (yrkande 24). Liknande kravframställs i motionerna 2002/03:Ju234 av JohanPehrson m.fl. (fp) (yrkande 16), 2003/04:Ju479 avJohan m.fl. (fp) (yrkande 30) och2003/04:L300 av m.fl. (fp) (yrkande 4).Utskottets ställningstagandeTill grund för motionsyrkandena ligger ett fall därfråga uppkom om ena maken skulle få ta upp enfordran som staten hade på honom för utbetaldbrottsskadeersättning som en skuld i bodelningen.Statens fordran avsåg skadestånd p.g.a. brott.Mannen hade dömts för otukt med ungdom mot sindotter och enligt domen skulle han också betalaskadestånd till dottern.Justitieministern har i eninterpellationsdebatt uttalat att han hade föravsikt att följa det aktuella fallet och om detvisar sig att reglerna om jämkning av bodelning gerett tvivelaktigt resultat skulle han komma att setill att frågan om en lagändring övervägs (svar påinterpellation 2001/02:45).Därefter har det klarlagts att det i det aktuellamålet enbart fördes en talan om skulden skulle fåtas upp som en skuld i bodelningen eller inte, ens.k. Hovrätten ansåg att mannensskuld till staten genom utgören sådan skuld som skall beaktas vid skuldtäckningenligt 11 kap. 2 § . Hovrättenanförde vidare att eftersom den talan som förts imålet utgör en fastställelsetalan beträffande enskuld i bodelningen och inte innehåller någrayrkanden om fördelningen av giftorättsgodset mellanmakarna kunde en fråga om jämkning enligt 12 kap.1 § över huvud taget inte uppkommai målet (, avd. 8, dom i målnr T 5446-01, DT18). har i december2002 beslutat att inte meddela prövningstillstånd.Utskottet kan således konstatera att det fall sommotionerna bygger på inte innebär att fråga omjämkning av bodelningen i den aktuella situationenmed stöd av 12 kap 1 § prövats avdomstolarna. Mot denna bakgrund är utskottet inteberett att förorda någon åtgärd medanledning av motionerna. bör således avslåmotionerna 2002/03:Ju364 yrkande 24, 2002/03:Ju234yrkande 16, 2003/04:Ju479 yrkande 30 och2003/04:L300 yrkande 4.Gemensamma lån vid bodelningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somgäller uppdelning av gemensamma lån vidbodelning. Utskottet hänvisar till tidigareställningstaganden. Jämför reservation 8 (v,c).BakgrundNär två eller flera personer gemensamt tar ett lånär de enligt 1 kap. 2 § skuldebrevslagen (1936:81)solidariskt ansvariga för skulden, såvida inteförbehåll har gjorts om delad ansvarighet. Detsolidariska ansvaret innebär att långivaren har rättatt vända sig mot vilken som helst av låntagarna ochutkräva hela skuldbeloppet. Den låntagare som därvidtvingas att betala mer än vad som belöper på honomeller henne har sedan rätt att kräva övrigagäldenärer på vad som belöper på dem, s.k.regressrätt.MotionernaI motion 2002/03:L288 av m.fl. (c) yrkas etttillkännagivande om en ändring i äktenskapsbalkensom innebär att en för makarna gemensam låneskuld isamband med en bodelning kan delas upp på de bådalåntagarna så att de tar var sin halva av skuldenoch därmed var sin halva av ansvaret om inte annatavtalats. Liknande krav framställs i motion2003/04:L262 av m.fl. (v).Utskottets ställningstagandeUtskottet har behandlat motsvarande motionsyrkandensenast i sitt av godkändabetänkande /01:LU13. Utskottet avstyrkte de dåaktuella motionerna med hänvisning till tidigareställningstaganden. Utskottet har tidigare bl.a.uttalat att lånevillkoren till alla delar måstebetraktas som en integrerad del av låneavtalet, ochatt ändringar i avtalet - i enlighet medgrundläggande civilrättsliga principer - inte kankomma till stånd utan att avtalets parter är överensom det. En lösning på problemet måste således,framhöll utskottet, innefatta en överenskommelse medlångivaren. Utskottet har tidigare även uttalat attden allmänna utgångspunkten för kreditavtal, liksomför andra civilrättsliga avtal, måste vara attvillkor inte kan ändras såvida inte båda parter äröverens om detta (se bet. 1995/96:LU18 och1996/97:LU6). har följt utskottet.Utskottet finner inte skäl att frångå sinatidigare ställningstaganden. Utöver vad utskottettidigare anfört konstaterar utskottet att ett bifalltill motionsyrkandena skulle innebära engenomgripande förändring av svensk rätt somutskottet inte kan ställa sig bakom.Med det anförda bör motionerna 2002/03:L288 och2003/04:L262 avslås.Pensionsrättigheter vid bodelningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande somrör fördelningen av pensionsrättigheter vidbodelningen. Utskottet hänvisar till tidigareställningstaganden.BakgrundGällande huvudregel om pensionsrättigheter vidbodelning i 10 kap. 3 § innebär atträtt till pension p.g.a. privat pensionsförsäkringeller pension p.g.a. ett pensionssparavtal enligtlagen om individuellt pensionssparande som regelskall ingå i en bodelning efter äktenskapsskillnad.Övriga former av pensionsrättigheter såsomtjänstepensioner, pensioner enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring och pension enligt detreformerade ålderspensionssystemet ingår däremotinte i bodelningen.Om det uppstår en snedfördelning av makarnaspensionsskydd, finns det i 6 kap. äktenskapsbalkenom underhåll olika möjligheter att rätta tillmissförhållandena efter en äktenskapsskillnad för enmake som har dåligt pensionsskydd och otillräckligamöjligheter att själv förbättra skyddet.MotionenLena Ek m.fl. (c) föreslår i motion 2002/03:L289 etttillkännagivande om att möjligheten att fördela ochdela pensionspoäng mellan makar utreds.Utskottets ställningstagandeUtskottet erinrar om att gällande bestämmelser ombodelning inte utgör hinder mot att makar i sambandmed en äktenskapsskillnad och därpå följandebodelning träffar avtal om att dela påena makens framtida pension.För det fall motionärerna vill ha till ståndlagändringar vidhåller utskottet sin tidigareuppfattning (se bet. 2000/01:LU13 och bet.2001/02:LU8) och finner inte skäl att förordaändringar i nuvarande bestämmelser om hurpensionsrättigheter skall behandlas vid bodelning.Motion 2002/03:L289 bör därför avslås.Nordisk lagharmoniseringUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande medkrav på en harmonisering av familjerätten ochsuccessionsrätten inom . Utskottethänvisar till pågående arbete inom . Jämför reservation 9 (fp).MotionenJan Ertsborn m.fl. (fp) begär i motion 2003/04:L300ett tillkännagivande om en harmonisering avfamiljerätten och successionsrätten inom Norden.Eftersom de olika rättsliga lösningarna i denordiska länderna kraftigt skiljer sig åt i vissaviktiga frågor anser motionärerna att enlagharmonisering bör komma till stånd (yrkande 1).Utskottets ställningstagandeEn arbetsgrupp har fått i uppdrag av de nordiskajustitieministrarna att undersöka möjligheten attharmonisera familje- och arvsrätten i . De tvåprofessorerna harutarbetat studier av äktenskapsrätten ochsuccessionsrätten i . Studien har nyligenpresenterats och är en delredovisning av uppdragetfrån de nordiska justitieministrarna. Denåterstående delen kommer att behandlarättsförhållandet mellan barn och föräldrar.I ett frågesvar från anfördejustitieministern att alla de nordiska länderna ärpositivt inställda till nordiskt samarbete ilagstiftningsärenden, särskilt inom familjerättensområde. Justitieministern anförde vidare att detdock saknas tillräckligt underlag föratt göra några mer övergripande ställningstagandentill vilka prioriteringar som skall göras istärkandet av det nordiska samarbetet påfamiljerättens område. Det återstår en studierörande rättsförhållanden mellan barn och föräldraratt ta del av. Det behöver bland annat också görasen grundläggande utvärdering av vilka de praktiskabehoven av harmonisering är och var de i så fall ärstörst (svar på fråga 2002/03:982).En arbetsgrupp inom förfamiljerättsliga frågor har fått i uppdrag att tillÄmbetsmannakommittén lämna förslag om hur man skallgå vidare i frågan.Med hänvisning till det pågående arbetet anser utskottet att det inte finnsskäl att föreslå någon åtgärd från . Motion2003/04:L300 yrkande 1 bör därför avslås.Makars egendomsförhållandenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden sombehandlar olika frågor om makarsegendomsförhållanden. Utskottet hänvisar tillett pågående arbete inom Nordiska rådet.Jämför reservationerna 10 (m, fp) och 11 (v).MotionernaI tre motioner tas olika frågor om makarsegendomsförhållanden upp. (m) i motion 2003/04:L249 ett tillkännagivandeom att egendom som en make, partner eller samboerhållit i arv eller gåva skall vara mottagarensenskilda egendom. Om gåvogivaren eller testatorninte förbjudit det bör det finnas en möjlighet förden enskilde att genom äktenskapsförord förordna attegendomen skall vara giftorättsgods. Liknande kravframställs i motion 2003/04:L272 av () (yrkandena 1 och 2).Jan Ertsborn m.fl. (fp) anser i motion2003/04:L300 att det är dags att överge den striktahälftendelningen vid bodelningar och införa en rättatt från hälftendelningen undanta såvälföräktenskaplig egendom som sådan egendom somerhållits genom arv och gåva (yrkande 2). Vidareanser motionärerna att det skall införas en rätt förparterna att avtala om att viss egendom skall varaenskild vid skilsmässa, men giftorättsgods viddödsfall (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeEnligt 1 kap. 3 § råder varje makeöver sin egendom och svarar för sina skulder. 1 § följer att en makesegendom är giftorättsgods i den mån den inte ärenskild egendom. I 7 kap. 2 § äktenskapsbalkenregleras vilken egendom som är enskild. Avbestämmelsen följer att enskild egendom bl.a. äregendom som till följd av äktenskapsförord ärenskild, egendom som en make har fått i gåva avnågon annan än den andre maken med det villkoret attegendomen skall vara mottagarens enskilda, egendomsom en make har erhållit genom testamente med detvillkoret att den skall vara mottagarens enskilda,egendom som en make har ärvt och som enligttestamente av arvlåtaren skall vara mottagarensenskilda. Bestämmelser om vad som skall ingå i enbodelning finns i 10 kap. äktenskapsbalken.Den ovan nämnda arbetsgruppen inom Nordiska rådetrekommenderar i studien av äktenskapsrätten attegendom som en make ägt före äktenskapet eller fåttgenom arv eller gåva inte skall ingå i en bodelningsåvida inte makarna bestämt annorlunda genom avtal iform av äktenskapsförord. Enligt arbetsgruppen talarflera skäl för en begränsning av delningsegendomen iäktenskapet när uppemot hälften av allaingångna äktenskap upplöses genomäktenskapsskillnad. Det finns, enligt arbetsgruppen,inte något övervägande ändamålsskäl för att egendomsom en make ägt före äktenskapet, ärvt eller fått igåva enligt huvudregeln skall vara delningsbar vidäktenskapets upplösning.Med hänvisning till det pågående arbetet anser utskottet att motionerna förnärvarande inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagen. Motionerna 2003/04:L249, 2003/04:L272yrkandena 1 och 2 samt 2003/04:L300 yrkandena 2 och3 bör således avslås.Efterlevande makes och särkullbarnsarvsrättUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somgäller efterlevande makes och särkullbarnsarvsrätt. Jämför reservationerna 12 (m) och13 (fp) samt särskilt yttrande 6 (v).MotionernaInger m.fl. (m) yrkar i motion 2003/04:L248 etttillkännagivande om att reglerna i 3 kap.ärvdabalken bör ändras så att efterlevande makesarvsrätt som huvudregel endast skall omfatta denförst avlidne makens giftorättsgods. Det skallnaturligtvis stå var och en fritt att genomtestamente förordna annorlunda.Jan Ertsborn m.fl. (fp) begär i motion2003/04:L300 ett tillkännagivande om behovet avändrad lagstiftning vad gäller särkullbarns rätttill laglott i situationer där dödsboets tillgångari huvudsak utgörs av en bostad. I vissa fall kan densituationen uppstå att bostaden måste avyttras föratt särkullbarn skall få ut sin laglott. Ur denefterlevandes perspektiv får detta ansesotillfredsställande som en lagstiftninginte får öppna för att efterlevande ges möjlighetertill sådana dispositioner så att särkullbarnens rätttill laglott äventyras. Motionärerna anser att hurdenna fråga skall lösas måste bli föremål förnoggranna överväganden (yrkande 5).Utskottets ställningstagandeFrågan om efterlevande makes och särkullbarns rätttill arv har varit föremål för överväganden avÄrvdabalksutredningen i betänkandet (SOU 1998:110)Makes arvsrätt, dödsboförvaltare och dödförklaring.Utredningens betänkande har remissbehandlats ochövervägs inom Justitiedepartementet.Utskottet har behandlat ett motsvarande yrkandeangående särkullbarns arvsrätt i sitt avriksdagen godkända betänkande 2002/03:LU10. Iavvaktan på resultatet av den pågående beredningenavstyrktes motionsyrkandet.Utskottet anser alltjämt att resultatet av denpågående beredningen bör avvaktas. Motionerna2003/04:L248 och 2003/04:L300 yrkande 5 bör såledesavslås.BoutredningsmanUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande somgäller förutsättningarna för att utse enboutredningsman. Utskottet hänvisar tillgällande rätt.BakgrundBestämmelser om boutredningsman finns i 19 kap.ärvdabalken. När en dödsbodelägare begär det skalltingsrätten förordna att egendomen i dödsboet skallavträdas och förvaltas av en boutredningsman (1 §).Till boutredningsman skall utses den som kan utförauppdraget med den insikt som boets beskaffenhetkräver (3 §). Före skallboutredningsmannen redovisa medelsförvaltningenunder föregående kalenderår till minst en avdödsbodelägarna (14 a §). Boutredningsmannen ärskyldig att ersätta skada som han uppsåtligen ellerav vårdslöshet har vållat dödsboet eller någon varsrätt är beroende av utredningen (18 §). Varjedelägare kan väcka klandertalan mot enboutredningsmans förvaltning (19 § första stycket).Arvode till boutredningsmannen ochkostnadsersättning skall betalas av dödsboet.Boutredningsmannen har rätt till det arvode som kananses skäligt med hänsyn till förvaltningen.Boutredningsmannen har också rätt att få ersättningför de direkta utgifter som föranletts av uppdraget.Om boet saknar medel för arvode ochkostnadsersättning åvilar betalningsskyldighet denpå vars framställning boutredningsmannaförordnandetmeddelats, och solidariskt ansvar inträder när fleraär betalningsskyldiga (19 § andra stycket).MotionenTomas och (båda m) anför imotion 2002/03:L298 att om parterna vid ettarvsskifte inte är överens räcker det med att en avparterna begär det för att få en boutredningsmanutsedd. Enligt motionärerna har det tyvärr visat sigatt kostnaderna inte står i proportiontill dödsboets betalningsförmåga. Mot denna bakgrundbegär motionärerna att regeringen skall lägga framförslag till ändring av reglerna i omboutredningsman.Utskottets ställningstagandeSom redovisats ovan innebär gällande ordning att densom begär att en boutredningsman skall utses ocksåytterst har ett ekonomiskt ansvar förboutredningsmannens arvode och kostnadsersättning.Utskottet anser därför inte att den av motionärernaförespråkade ändringen i kan ansespåkallad. Motion 2002/03:L298 bör således avslås.Ändringar i namnlagenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett antal motionsyrkandenmed krav på ändringar i namnlagen. Utskottethänvisar till ett aviserat arbete. Jämförreservationerna 14 (m), 15 (fp), 16 (v) och17 (c).BakgrundBestämmelser om namn finns i namnlagen (1982:670).En utförlig redovisning av namnlagens innehåll finnsi lagutskottets betänkande 2000/01:LU11. Lageninnebär vissa inskränkningar i möjligheten att frittvälja och byta förnamn, mellannamn och efternamnsamt förbud mot dubbelnamn. Den ger emellertid ettbetydligt större utrymme än äldre bestämmelser åtden enskilde att själv bestämma vilket namn haneller hon vill bära. De nuvarande inskränkningarnautgör bl.a. en avvägning mellan det allmännasintresse av namnstabilitet och enskilda önskemål attfritt välja namn. Till grund för lagstiftningenligger också en strävan till jämlikhet mellankvinnor och män och till lika behandling av barntill föräldrar som är gifta med varandra och barntill ogifta föräldrar.MotionernaI nio motioner läggs förslag fram om olika ändringari namnlagen.