bet · GR01UBU6 · 2004-02-19 00:00:00 — SammanfattningUtskottet behandlar i detta betänkande 26motionsyrkanden från allmänna motionstiden omvalfrihet i skolan och om införande av ett systemmed en nationell skolpeng som skall följa eleventill den skola han eller hon väljer.Motionsyrkandena om valfrihet handlar om rättenatt välja skola och barnomsorg, valfrihetsprincipföre närhetsprincip, möjligheter till minst tvåalternativa skolval, valfrihet för funktionshindradeelever och nationell information om möjligheternatill skolval. Yrkandena om en nationell skolpenginnefattar också yrkanden om en individualiseradskolpeng för elever med funktionshinder.Utskottet föreslår avslag på samtligamotionsyrkanden. När det gäller valfrihet ibarnomsorgen hänvisar utskottet till riksdagenstillkännagivande i ärendet under föregåenderiksmöte.I betänkandet finns reservationer från Moderatasamlingspartiet, liberalerna,och Centerpartiet.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Möjligheter till minst två alternativaskolvalRiksdagen avslår motion2003/04:Ub276 yrkande 4.Reservation 1 (m)2. Valfrihetsprincip före närhetsprincipRiksdagen avslår motionerna2003/04:Ub474 yrkande 4,2003/04:Sf325 yrkande 12 och2003/04:Sf326 yrkande 26.Reservation 2 (m, fp)3. Fritt skolval för att säkerställalandsbygdsskolors överlevnadRiksdagen avslår motion2003/04:Ub474 yrkande 5.Reservation 3 (m)4. Nationell information om möjligheternatill skolvalRiksdagen avslår motion2003/04:Ub276 yrkande 5.Reservation 4 (m, fp, kd, c)5. Valfrihet för funktionshindrade eleverRiksdagen avslår motionerna2003/04:Ub220 yrkande 1 och2003/04:Ub258 yrkande 2.Reservation 5 (m, fp, kd, c)6. Valfrihet i barnomsorgenRiksdagen avslår motionerna2003/04:Ub416 yrkande 10,2003/04:Sf356 yrkande 6 och2003/04:Sf404 yrkandena 18, 20, 21 och 24.7. Valfrihet för personal inom skola ochomsorgRiksdagen avslår motion2003/04:Sf289 yrkande 19.Reservation 6 (m)8. Införande av ett system med nationellskolpengRiksdagen avslår motionerna2003/04:Ub237 yrkande 1,2003/04:Ub276 yrkandena 11 och 12,2003/04:Ub367 yrkande 23,2003/04:Ub388 yrkande 10,2003/04:Ub427 yrkande 11,2003/04:Ub472 yrkande 3,2003/04:N341 yrkande 13 och2003/04:N344 yrkande 5.Reservation 7 (m)Reservation 8 (fp)9. Nationell individualiserad skolpeng förelever med funktionshinderRiksdagen avslår motionerna2003/04:Ub258 yrkande 3 och2003/04:So504 yrkande 32.Reservation 9 (m)Reservation 10 (fp)den 19 februari 2004På utbildningsutskottets vägnarJan BjörkmanFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: JanBjörkman (s), (), (), (), (), IngerDavidson (kd), (), AnnaIbrisagic (m), (), (), (), (), MikaelDamberg (s), (), ChristerAdelsbo (s), () och Axel Darvik (fp).2003/04UbU6Redogörelse för ärendetUnder den allmänna motionstiden väcktesmotioner med 26 yrkanden om valfrihet och ominförande av ett system med en nationell skolpengsom skall följa eleven till den skola han eller honväljer. Dessa yrkanden behandlas i detta betänkande.Motionsyrkandena om valfrihet handlar om rättenatt välja skola och barnomsorg, valfrihetsprincipföre närhetsprincip, möjligheter till minst tvåalternativa skolval, valfrihet för funktionshindradeelever och nationell information om möjligheternatill skolval. Motionsyrkandena om en nationellskolpeng innefattar också yrkanden om enindividualiserad skolpeng för elever medfunktionshinder.Förslagen i motionerna återges i bilaga.Utskottets övervägandenValfrihetValfrihet i skolanUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden ommöjligheter till minst två alternativaskolval, om valfrihetsprincip förenärhetsprincip, om fritt skolval för attsäkerställa landsbygdsskolors överlevnad ochom nationell information angåendemöjligheterna till skolval.Jämför reservationerna 1 (m), 2 (m, fp), 3(m) och 4 (m, fp, kd, c).MotionerModerata samlingspartiet framhåller i motion2003/04:Ub276 yrkande 4 att det finns tre olikaformer av mångfald att sträva efter i skolhänseende.De är alternativ inom pedagogiken, ett utbud avolika profiler och tillgång till olika huvudmän. Detlångsiktiga målet bör enligt vara attalla elever skall ha minst två olika alternativ attvälja mellan inom rimligt avstånd från hemmet.Kravet på mångfald medför att det inte endast är denoffentliga sektorn som kan driva skolor och andrautbildningsinstitutioner. Staten skall fokusera påmål och resurser - utförandet fungerar bättre medpluralism.I tre motioner förordas en valfrihetsprincip förenärhetsprincipen.Enligt motion 2003/04:Sf325 yrkande12 får inte närhetsprincipen vara allenarådande förskolans rekrytering. Alla elever skall fritt kunnavälja den skola vars profil passar dem bäst och hamakten att välja bort dåliga skolor. Barn kan inteanvändas som regeringens integrationspolitiskaverktyg. I motion 2003/04:Ub474 (m) yrkande 4understryker motionären att skolplacering av barnlika naturligt skall kunna ske efter skolanspedagogiska inriktning som efter skolans geografiskanärhet.Folkpartiet lyfter fram betydelsen av att tillåtafritt val av skola som ett medel att motverkasegregation, i motion 2003/04:Sf326 yrkande 26. Närelever och föräldrar själva kan välja skola behöverde inte välja den skola som ligger närmast, vilketgör att bostadssegregationen inte slår igenom påsamma sätt i skolan.Vikten av fritt skolval för att säkerställalandsbygdsskolors överlevnad påpekas i motion2003/04:Ub474 (m) yrkande 5. De små bygdeskolornasöverlevnad blir då inte en fråga för städernaspolitiker, utan för bygdens invånare.En nationell information om möjligheterna tillskolval efterfrågas i Moderata samlingspartietsmotion 2003/04:Ub276 yrkande 5. hävdaratt det är en enorm skillnad mellan olikakommuner i fråga om information till föräldrar ochelever om rätten att välja skola. En fri sökning ihela landet och likvärdiga icke-diskriminerandeantagningsvillkor för alla elever är grundläggandeför ett fritt skolval.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att bör avslåmotionsyrkandena. Enligt utskottets mening finns deten omfattande valfrihet inom skolväsendet.I fråga om föreskrivs i skollagen(1985:1100) att kommunen vid fördelningen av eleverpå olika skolor så långt möjligt skall beaktaföräldrarnas önskemål om att deras barn skall tasemot vid en viss skola (4 kap. 6 §). Detta gällerunder förutsättning att inte andra eleversberättigade krav på placering i en skola nära hemmetåsidosätts eller betydande organisatoriska ellerekonomiska svårigheter uppstår för kommunen.En kommun skall i sin grundskola även ta emot enelev för vars grundskoleutbildning kommunen inte ärskyldig att svara, om eleven med hänsyn till sinapersonliga förhållanden har särskilda skäl att få gåi den kommunens grundskola (4 kap. 8 §). Efterönskemål från föräldrar har en kommun dessutom rättatt ta emot en elev från en annan kommun (4 kap. 8 a§). Föräldrarna kan också som alternativ till denkommunala skolan välja en fristående skola. Isamtliga dessa fall skall ersättning för elevensutbildning utgå från elevens hemkommun.I fråga om rätten att välja skola på gymnasienivågäller följande.Det finns inte någon inskränkning i rätten attvälja en fristående skola. Till sådana skolortillämpas riksrekrytering. Om en elev tas in tillutbildning vid en fristående gymnasieskola ärhemkommunen alltid skyldig att lämna bidrag, omSkolverket förklarat skolan bidragsberättigad.Däremot är hemkommunen inte skyldig att betalainterkommunal ersättning för en elev som villgenomgå en gymnasieutbildning i en annan kommunsskola, om hemkommunen kan erbjuda samma programeller nationellt fastställda inriktning och eleveninte på grund av sina personliga förhållanden harsärskilda skäl att få gå i den andra kommunen (5kap. 8 och 24 §§ skollagen). När det gäller val, ihemkommunens utbud, mellan olika skolor som harsamma program finns det inga centrala bestämmelser.I sammanhanget kan nämnas att flera kommuner iStockholmsregionen låter sina eleversöka gymnasieutbildningar fritt och är beredda attbetala den interkommunala ersättningen. Även i fleraandra regioner i landet pågår en liknandeutveckling.Inom det offentliga skolväsendet förekommer detäven ett stort antal riksrekryterande utbildningar iform av specialutformade program och utbildningarinom nationellt program i gymnasieskolan. Dessautbildningar regleras i 2 kap. gymnasieförordningen(1992:394) samt i bilagorna 2 och 3 tillförordningen. Om en elev tas in på enriksrekryterande utbildning, skall ersättning förkostnaderna för elevens utbildning utgå frånhemkommunen.Gymnasiekommittén 2000 har i sitt betänkande Åttavägar till kunskap - En ny struktur förgymnasieskolan (SOU 2002:120) utgått från attelevens rätt att få vald utbildning bör stärkas iden framtida gymnasieskolan. Kommittén har bl.a.föreslagit att behöriga sökande ges möjlighet attsöka utbildning på någon av de föreslagna sektorernai en annan kommun, även om den anordnas avhemkommunen eller samverkansområdet (frisökning).Sammanfattningsvis anser utskottet att elevers ochföräldrars möjligheter att välja skola är vältillgodosedda inom nuvarande regelverk förgrundskolan. När det gäller gymnasieskolan är enproposition utifrån förslagaviserad att föreläggas i mars 2004.Utskottet utgår från att ökade möjligheter att sökautbildning i annan kommun än hemkommunen ocksåkommer att medföra utvidgade informationsinsatser.Utskottet noterar att i en rapportValfrihet och dess effekter inom skolområdet(rapport 230, ) redovisar att valfrihetleder till skolutveckling men också tillsegregation. Valfrihetens effekter på skolområdet äralltså både positiva och negativa. Skolutvecklingenstimuleras, särskilt genom profilering ochpedagogisk förnyelse. Föräldrars engagemang ökarliksom lyhördheten från skolor och kommuner.Samtidigt pekar verkets studie på risker attvalfriheten förstärker såväl den etniska som densocioekonomiska och prestationsmässigasegregationen.Valfrihet för funktionshindrade eleverUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden omlagstiftning som ger elever medfunktionshinder rätt att välja skola.Jämför reservation 5 (m, fp, kd, c).MotionerModerata samlingspartiet föreslår i motion2003/04:Ub258 yrkande 2 att elever medfunktionshinder skall i lag tillförsäkras rätten attvälja skola. Eleverna skall ha möjlighet att väljaskola utifrån kvalitet, pedagogik och social miljö.Valet skall kunna göras inte bara bland den egnakommunens skolor, utan också bland andra kommunersprofilskolor, fristående skolor och specialskolor.Detta förslag förs även fram i motion2003/04:Ub220 (m) yrkande 1. Motionären vill genomlagstiftning säkerställa funktionshindrade eleversrätt och möjlighet att välja skola. En sådanlagstiftning skulle komma att leda till en betydandeutveckling av dagens specialskolor och regionalaskolor för funktionshindrade samt till att en mängdfristående och kommunala alternativ växer fram,framhåller motionären.Av båda motionerna framgår att inteaccepterar nuvarande lagregler som innebär attspecialskolans målgrupp begränsats i förhållandetill tidigare regler. Målgruppen omfattar nu enbartdöva och hörselskadade elever.Utskottets ställningstagandeUtskottet föreslår att avslårmotionsyrkandena med hänvisning till följande.Riksdagen beslutade att elever medsynskada respektive grav språkstörning inte längreskall tillhöra den statliga specialskolans målgrupp(prop. 1998/99:105, bet. 1999/2000:UbU4, rskr.1999/2000:14). Det innebar att ställde sigbakom regeringens förslag om en successiv avvecklingav de fasta skoldelarna vid de statliga riksskolornaEkeskolan i och i ochen samtidig utbyggnad av resurscenterverksamhetenvid skolorna.Frågan om en omprövning av nämnda beslut hardärefter återkommande behandlats och avslagits avriksdagen.En av regeringen tillsatt särskild utredarelämnade betänkandetVisstidsutbildning vid statliga resurscenter (SOU2002:106). Visstidsutbildning ges vidEkeskolan i , för elever med synskada ochytterligare funktionshinder, och iSigtuna, för elever med grav språkstörning. Dessatidigare specialskolor är nu resurscenter inomSpecialpedagogiska institutet.Syftet med visstidsutbildning är att ge ettspecialpedagogiskt stöd så att eleven på längre siktskall kunna återvända till sin hemskola och få enfullgod utbildning i närheten av hemmet. De eleversom undervisas vid resurscenter är fortfarandeelever i sina respektive hemkommuner.Utredaren föreslår en ny förordning omvisstidsutbildning. Elevens vårdnadshavare skallkunna göra ansökan och beslutar om eleven skall tasemot. Vårdnadshavaren skall ha rätt att överklagaett beslut till . Envisstidsutbildning skall fortgå under minst entermin. Om fortsatt behov finns efter den beslutadetiden kan en förnyad ansökan göras. En elev kanfortsätta i visstidsutbildning under hela denobligatoriska skolgången.Enligt uppgift från pågårarbete inom departementet med en sådan förordning omvisstidsutbildning. Avsikten är att förordningenskall kunna träda i kraft den 1 juli 2004.Utskottet vill därtill nämna att Skollagskommitténi sitt betänkande Skollag för kvalitet ochlikvärdighet (SOU 2002:121) föreslår att i en nyskollag tas in bestämmelser om enskild (fristående)specialskola, dvs. skola för döva, dövblinda ochhörselskadade elever. finns det inte någrabestämmelser om rätt till bidrag för en elev som gåri en fristående specialskola. Enligt kommittén finnsdet inte heller några fristående specialskolor.Förslaget innebär att hemkommunen betalar tillstaten oberoende av om eleven går i en statlig ellerenskild specialskola och att staten viaSpecialskolemyndigheten fördelar resurser tillenskilda specialskolor (s. 637).Beredningen inom av kommitténsförslag bör avvaktas.Valfrihet i barnomsorgenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden omvalfrihet i barnomsorgen med hänvisning tilltidigare riksdagsbehandling och riksdagenstillkännagivande till regeringen i ärendet.MotionerFolkpartiet betonar i motion 2003/04:Ub416 yrkande10 att det måste vara möjligt för föräldrar attvälja en annan barnomsorgsform än kommunens egen.Alla kommuner bör bli skyldiga att lämna bidrag tillenskild förskoleverksamhet och enskildskolbarnsomsorg, om verksamheten uppfyller dekvalitetskrav som ställs. De fristående skolornaskall tjäna som förebild. Kommunerna bör geföräldrarna en barnomsorgspeng för att bekosta denbarnomsorg föräldrarna vill ha - förskola,enskild förskola eller familjedaghem.Också i motion 2003/04:Sf356 yrkande6 begärs större valfrihet i barnomsorgen. Enligtmotionen är det en stor stressfaktor försmåbarnsfamiljer om deras barn inte trivs på detdagis där de är. Att kunna byta barnomsorg är enviktig del för att det skall bli mera vardagsmaktför barnfamiljerna. För detta behövs enetableringsfrihet för nya dagis och enbarnomsorgspeng, alltså att det kommunala stödetföljer med till det dagis föräldrarna väljer.Kristdemokraterna utvecklar sin syn på valfrihet ibarnomsorgen i motion 2003/04:Sf404 (yrkandena 20,21 och 24). Enligt motionen måste det finnas en välutbyggd barnomsorg med olika alternativ för att allaföräldrar skall finna alternativ som passar just democh deras barn. Som komplement till föräldrarnasomsorg vill erbjuda en mångfald avolika sorters barnomsorg: familjedaghem, förskolor,öppna förskolor och fritidshem med olika inriktningoch med olika huvudmän. Detta ställer krav på attkommunerna kan erbjuda likvärdiga villkor för allagodkända barnomsorgs- och förskoleverksamheter.Kristdemokraterna understryker att begreppetbarnomsorg även innefattar föräldrarnas omsorg i detegna hemmet. Partiet vill skapa ekonomiska ochpraktiska förutsättningar för val mellan olika ochflexibla barnomsorgsformer, bl.a. genom ettbarnomsorgskonto som ökar föräldrarnashandlingsfrihet.I samma motion yrkande 18 hänvisarKristdemokraterna till att en majoritet avriksdagspartierna, eller alla partier utomSocialdemokraterna och , stöderföräldrars rätt att fritt välja barnomsorgsform. Enreservation om mångfald inom barnomsorgen iutskottets betänkande 2002/03:UbU19 om förskolan bifölls av kammaren. I motionenpåpekas att detta är en tydlig markering frånriksdagens sida som regeringen valt atthelt bortse från.Utskottets ställningstagandeUtskottet föreslår avslag på motionsyrkandena. Sompåpekas i motion är frågan omvalfrihet och mångfald inom barnomsorgenaktualiserad hos regeringen genom etttillkännagivande från riksdagen.Ställningstagandet i reservationen Mångfald inombarnomsorgen (m, fp, kd, c, mp) i betänkande2002/03:UbU9 Förskolan har följande lydelse:Vi anser att det är viktigt med mångfald ochvalfrihet inom barnomsorgen. Det som passar denena familjen passar inte den andra. Därför skallföräldrar ha rätt att fritt välja barnomsorg.Barnomsorgen måste vara väl utbyggd, med olikaalternativ. Vi är positiva till olika sortersbarnomsorg med olika inriktning, i såväl kommunalsom privat eller kooperativ regi. Valfrihetinnebär också en möjlighet för dem som vill istörre utsträckning vara hemma med sina barn.Kommunerna måste kunna erbjuda likvärdiga villkorför alla godkända barnomsorgs- ochförskoleverksamheter. Med en mångfald avbarnomsorgsformer kan olika verksamheterstimulera varandra och bidra till en utvecklingav hela barnomsorgen.Efter återförvisning från kammaren (lika röstetalvid omröstning) och ny utskottsbehandling ibetänkande 2002/03:UbU19 Förskolan (förnyad behand-ling) biföll reservationen.Enligt uppgift från pågårberedning av ärendet. Denna bör enligt utskottetsmening avvaktas.Skollagskommittén föreslår i sitt betänkande (SOU2002:121), som en ny regel, att enskilda huvudmänsom uppfyller kraven för godkännande skall fåanordna förskolor inom skolväsendet med rätt tillbidrag från barnens hemkommuner. Friståendeförskolor kommer därmed att behandlas på samma sättsom andra fristående skolor när det gäller rättentill godkännande och bidrag (s. 542). Liksom i dagskall kommunen vara besluts- och tillsynsmyndighet.Utskottet anser att bör inväntaregeringens beredning av kommitténs förslag.Riksdagen har avslagit motionsyrkandenom införande av ett särskilt barnomsorgskonto.Enligt socialförsäkringsutskottet gerföräldraförsäkringen i kombination medmaxtaxereformen betydligt bättre förutsättningar förföräldrar att förena förvärvsarbete med föräldraskap(bet. 2003/04:SfU1 s. 102).Övrigt om valfrihetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande omökad valfrihet för personal inom skola ochomsorg.Jämför reservation 6 (m).MotionModerata samlingspartiet pläderar i motion2003/04:Sf289 Ett friskare för ökadvalfrihet för personalen inom bl.a. skola och omsorg(yrkande 19). anser att alternativaarbetsgivare, nämligen förskolor och skolor medolika pedagogisk inriktning och personalpolitik, gerökade chanser för lärare och andrapersonalkategorier att finna för dem stimulerandearbetsförhållanden. De hävdar att likriktning skaparmissnöje med arbetsmiljön.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att bör avslåmotionsyrkandet.Som utskottet redovisat i det föregående finns detredan en omfattande valfrihet inom skolområdet. finns det både kommunala skolor och friståendeskolor som profilerar sig genom olika pedagogiskainriktningar. Också inom förskoleverksamheten finnsolika pedagogiska alternativ.En utgångspunkt för arbete medatt ta fram förslag till en ny skollag har varit attde övergripande regelsystemen för offentliga ochfristående skolor skall vara så generella sommöjligt för att skapa förutsättningar för likvärdigutbildning, öppen för variation och mångfald, pålika villkor. Beredningen av kommitténs förslag (SOU2002:121) pågår inom och böravvaktas.Införande av ett system mednationell skolpengUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden ominförande av ett system med nationellskolpeng som innebär att staten tar överfinansieringen av skolan från kommunerna.Riksdagen bör även avslå motionsyrkanden somrör statlig finansiering för att mötafunktionshindrade elevers behov.Jämför reservationerna 7 (m), 8 (fp), 9 (m)och 10 (fp).Kort historik om ansvaret för skolan ochskolans finansieringGenom beslut med anledning avproposition 1990/91:18 Ansvaret för skolan (bet. 1990/91:UbU4, rskr. 76)förändrades den statliga styrningen av skolan frånregel- och resursstyrning till mål- ochresultatstyrning. Kommunerna fick ett samlat ansvarför driften av skolan.Dittills hade en betydande del av den statligastyrningen av skolområdet utövats genomstatsbidragssystemen för de olika skolformerna. Föratt ett kommunalt verksamhetsansvar skulle blimöjligt var det nödvändigt med grundläggandeförändringar. Statsbidraget till skolan skulle ifortsättningen enbart utgöra ett generelltfinansiellt stöd och inte detaljerat styraverksamheten. Ett s.k. sektorsbidrag för skolaninfördes den 1 juli 1991.Sektorsbidraget angav det totala statligafinansiella stödet till skolsektorn i kommunerna,dvs. , gymnasieskolan och kommunalutbildning för vuxna. En schabloniseradbehovsrelaterad beräkning av bidragen gjordes enligtolika beräkningsmodeller för de tre skolformerna.Våren 1992 beslutade om en genomgripandeförändring av statsbidragen till kommunerna från den1 (prop. 1991/92:150 bil. II:5, UbU5y,bet. FiU29, rskr. En stor del av despecialdestinerade statsbidragen till olikakommunala verksamheter avvecklades och ersattes avett nytt generellt bidragssystem. I det generellastatsbidragssystemet för kommunerna inordnadessektorsbidraget till det kommunala offentligaskolväsendet samt statsbidragen till särskolan,särvux och undervisning av invandrare i svenskaspråket. Det anfördes bl.a. att kommunerna med ettgenerellt system ges större handlingsfrihet när detgäller verksamhetens utformning samt prioriteringenmellan olika verksamhetsområden. Den kommunalaverksamheten kan därmed bedrivas på ett effektivaresätt.MotionerFörslag om införande av ett system med nationellskolpeng läggs fram i motioner från Moderatasamlingspartiet och Folkpartiet.Enligt motion 2003/04:Ub276 skall ettsystem med statlig finansiering genom nationellskolpeng ha som syfte att skapa mer enhetligaspelregler för skolorna, oavsett vem som driverskolan och var den är belägen (yrkande 11).Resurserna för en elevs skolgång skall följa eleventill den skola som eleven väljer. villatt regeringen tillsätter en parlamentariskutredning för att skyndsamt ta fram ett heltäckandesystem för nationell skolpeng (yrkande 12).I motion 2003/04:Ub427 yrkande 11 framhållerModeraterna att en nationell skolpeng behövs för attgöra alla skolor till fria skolor. De menar att enkommunal skola inte är fri. Den tvingas följa denkommunala skolledningens direktiv och kan inte frittförfoga över sina resurser. Kommunerna styr desamlade resurserna politiskt. Genom attfinansieringsansvaret för skolan flyttas frånkommunerna till staten och en nationell skolpenginförs får skolans ledning en frihet att användaskolans resurser där de gör störst nytta.Ett system med nationell skolpeng kan enligtmotion 2003/04:Ub472 (m) yrkande 3 skapa ekonomiskaincitament för utveckling av landets skolor.Grundläggande för systemet är att låta elevernas valav skola styra resursfördelningen. En bra skola fårmed ett skolpengssystem god elevtillströmning ochdärmed god ekonomi. Illa skötta skolor tappar eleveroch får genom detta en signal om behovet av atttrappa upp kvalitetsarbetet.Även i motionerna 2003/04:N341 yrkande 13 och2003/04:N344 yrkande 5 från Moderata samlingspartietbetonas att staten måste garantera det friaskolvalet genom att ta över ansvaret förfinansieringen av skolan. En nationell skolpeng börinföras. Skolpengen bör tilldelas skolorna,kommunala såväl som fristående, efter hur mångaelever de förmår attrahera. Särskilt tillskott börges för bl.a. funktionshindrade elever.Folkpartiet föreslår i motionerna 2003/04:Ub367yrkande 23 och 2003/04:Ub388 yrkande 10 likaså att en nationell skolpenginförs för att främja likvärdig kvalitet ochvalfrihet i skolan. Enligt varkommunaliseringen av skolan ett av densocialdemokratiska skolpolitikens enskilt störstamisstag. råder så skilda ekonomiska villkorför skolor i olika kommuner att utbildningenskvalitet inte blir likvärdig över landet. Därför bören nationell skolpeng införas som staten ansvararför.