bet · GR01LU25 · 2004-05-13 00:00:00 — Stärkt konsumentskydd vid småhusbyggande SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringensproposition /04:45 Stärkt konsumentskydd vidsmåhusbyggande samt tre motioner som väckts medanledning av propositionen.Propositionen innehåller förslag till vissaändringar i konsumenttjänstlagen (1985:716),konsumentköplagen (1990:932) och lagen (1993:320) ombyggfelsförsäkring m.fl. lagar. Förslagen syftartill att stärka konsumentskyddet vid förvärv ochentreprenadarbeten avseende småhus. Regeringenföreslår att den konsumenträttsliga regleringen avavtal mellan konsument och näringsidkare som röruppförande och om- eller tillbyggnad av småhus(småhusentreprenader) undantagslöst skall varatvingande till konsumentens förmån. Detsammaföreslås gälla för avtal om försäljning av småhusoch husbyggsatser. Det föreslås också att det ikonsumenttjänstlagen tas in särskilda regler försmåhusentreprenader som avser uppförande ochtillbyggnad av småhus. Därutöver föreslås att det ilagen om byggfelsförsäkring införs regler om att deti vissa fall skall finnas ett färdigställandeskyddrespektive ett avhjälpandeskydd vid byggnadsarbetenpå småhus. Lagändringarna föreslås träda i kraft den1 januari 2005.I ärendet har utskottet inhämtat yttrande frånbostadsutskottet.Utskottet föreslår att antar regeringenslagförslag och avslår motionerna.I betänkandet finns två reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. LagförslagenRiksdagen antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i jordabalken,b) lag om ändring i konsumenttjänstlagen(1985:716),c) lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932),d) lag om ändring i (1987:10),e) lag om ändring i lagen (1993:320) ombyggfelsförsäkring.Därmed avslår motionerna 2003/04:L13yrkandena 1-5 och 2003/04:L15 yrkandena 1-4.Reservation 1 (m)Reservation 2 (fp)2. Fackmässig standardRiksdagen avslår motion 2003/04:L14 yrkandena 1och 2.Stockholm den 13 maj 2004På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: IngerRené (m), (), (), (), (), HilleviLarsson (s), (), (), (), (), RezeneTesfazion (s), (), ViviannGerdin (c), (), (), () och ().2003/04LU25Redogörelse för ärendetRegeringen beslöt atttillkalla en särskild utredare för att se över hurkonsumentskyddet vid småhusentreprenader ifortsättningen skall vara utformat. Iutredningsuppdraget ingick att göra motsvarandeöverväganden i fråga om konsumentskyddet vid förvärvav fast egendom eller byggnadsdelar (dir. 1998:80).Utredningen antog namnet Småhusutredningen.Genom tilläggsdirektiv av den 16 december 1999fick utredningen i uppdrag att överväga hurkonsumentskyddet skall vara utformat vid avtal omom- eller tillbyggnad av småhus och vid avtal omannat arbete på fast egendom eller byggnader. Vidareskulle utredningen undersöka om lagen (1993:320) ombyggfelsförsäkring i ett visst avseende ärändamålsenligt utformad (dir. 1999:111).Utredningen avlämnade betänkandet(SOU 2000:110) Konsumentskyddet vid småhusbyggande.Betänkandet har remissbehandlats, och ett utkasttill lagrådsremiss har behandlats vid ett remissmöteden . Betänkandet och utkastet tilllagrådsremiss ligger till grund för förslagen iförevarande proposition.I propositionen föreslår regeringen - efterhörande av Lagrådet - att antar ipropositionen framlagda förslag till ändringar ijordabalken, konsumenttjänstlagen (1985:716),konsumentköplagen (1990:932) (1987:10) samt lagen (1993:320) ombyggfelsförsäkring.Regeringens förslag återfinns i bilaga 1 ochlagförslagen i bilaga 2.Med anledning av propositionen har tre motionerväckts. Förslagen i motionerna återfinns i bilaga 1.Lagutskottet har inhämtat yttrande frånbostadsutskottet beträffande propositionen och demed anledning av propositionen väckta motionerna.Yttrandet återges i bilaga 3.Utskottets övervägandenLagförslagenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens lagförslag ochavslå motionerna. Jämför reservationerna 1(m) och 2 (fp).BakgrundDe civilrättsliga reglerna på konsumentskyddsområdetsyftar till att ge den enskilde konsumenten ettrimligt skydd vid en tvist med en näringsidkare somhan eller hon har ingått ett avtal med. Till en delåstadkoms detta skydd genom allmänna regler som germöjlighet att underkänna eller jämka oskäligaavtalsvillkor (jfr den s.k. generalklausulen i 36 §avtalslagen). Till stor del upprätthålls dockkonsumentskyddet med stöd av den särskildakonsumentskyddslagstiftning som på vissa sakområdenställer upp tvingande regler till konsumentensförmån. Som exempel på sådan lagstiftning kan nämnaskonsumenttjänstlagen (1985:716) ochkonsumentköplagen (1990:932).Konsumenttjänstlagen omfattar alla slagssmåhusentreprenader, alltså även uppförande avsmåhus. Från lagens tillämpningsområde undantas dockentreprenader där konsumenten tillförsäkras ettsådant skydd som ställs som villkor för statligtbostadsstöd (se 3 § andra stycket). I praktikeninnebär det att konsumenttjänstlagen inte skalltillämpas i avtalsförhållanden där ABS 95, detstandardavtal som har utarbetats i samarbete mellanbranschen och , är tillämpligt. Såtorde ha varit fallet i det stora flertaletsmåhusentreprenader under 1990-talet.Den 1 januari 1990 trädde en ny konsumentköplag ikraft. Liksom den tidigare konsumentköplagenomfattar den nya lagen bl.a. köp av byggnadsdelar,dvs. Samtidigtgjordes ändringar i bestämmelserna om köp av fastegendom i 4 kap. jordabalken. Bestämmelserna gällernär en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhetsäljer en fastighet till en konsument för dennesenskilda bruk och är tvingande till konsumentensförmån. Liksom i konsumenttjänstlagen infördes det ikonsumentköplagen och jordabalken undantag från dentvingande regleringen. Undantaget avsåg det falletatt konsumenten hade tillförsäkrats ett sådantgaranti-, försäkrings- och avtalsskydd som ställssom villkor för statligt bostadsstöd. Undantaget harsedermera tagits bort från konsumentköplagen (seprop. 2001/02:134. bet. LU33, rskr. 292) men finnsfortfarande kvar i jordabalken.Ett viktigt inslag i lagregleringen rörandebyggnadsverksamheten under de senaste decenniernahar således varit det statliga bostadsstödet. Dettagäller inte minst vid nyproduktionen av småhus.Reglerna om statligt bostadsstöd återfinns iförordningen (1992:986) om statligbostadsbyggnadssubvention. Där uppställs vissaförutsättningar för att statligt bostadsstöd skallfå ges, bl.a. krav på att byggherren skall ha visstavtalsskydd samt visst s.k. färdigställandeskydd ochavhjälpandeskydd. Avtalsskyddet har huvudsakligeninneburit att avtalsvillkoren mellan konsumenten ochnäringsidkaren skall grunda sig på ABS 95.Färdigställandeskyddet ("produktionsgarantin") harsyftat till att trygga färdigställandet avkontraktsarbetena och har trätt i funktion omnäringsidkaren har försatts i konkurs eller annarshar kommit på obestånd. Som regel har det bestått avnågon form av säkerhet för att huset uppförs ochfärdigställs i enlighet med vad som har avtalats.Avhjälpandeskyddet ("ansvarsutfästelsen") har syftattill att trygga åtgärdandet av fel och brister ikontraktsarbetena. Olika former avansvarsutfästelser har förekommit men den vanligastehar varit något slag av försäkring.Produktionsgarantin och ansvarsutfästelsen hartillsammans brukat kallas "småhusgarantin".År 1993 trädde lagen (1993:320) ombyggfelsförsäkring i kraft. Lagen innebär att enförsäkring med ett visst innehåll måste tecknas vidvissa entreprenadarbeten. Syftet med lagen är attskydda dem som vistas i byggnader som används sombostäder mot ohälsa på grund av byggfel och skadortill följd av sådana fel. Genom byggfelsförsäkringenär det meningen att fel och skador skall bliåtgärdade utan tidsutdräkt och att avhjälpandet inteskall fördröjas av vare sig tvister om vem som äransvarig eller den ansvarige näringsidkarensobestånd.PropositionenI propositionen redovisas att sedan den 1 januari2000 har möjligheten till räntebidrag för uppförandeav s.k. egnahem i princip försvunnit. Därmed har,anför regeringen, incitamenten till att skaffa detkonsumentskydd som har utgjort en förutsättning fördet statliga bostadsstödet väsentligen upphört.Regeringen anser därför att den nuvarande kopplingenmellan det konsumenträttsliga regelverket ochreglerna om statligt bostadsstöd inte längreframstår som ändamålsenlig. Det kan också, anförregeringen, riktas principiella invändningar mot dennuvarande ordningen. Den ger inte alla konsumentersamma grundskydd och dess skyddsnivå är beroende avfaktorer som, likt det statliga bostadsstödet, harhelt andra syften än konsumentskydd och som dessutomär föränderliga över tiden. Mot denna bakgrund anserregeringen att det finns goda skäl att övergå ordning där den konsumenträttsliga lagstiftningeni alla delar är tillämplig på småhusentreprenader.Regeringen föreslår alltså i propositionen att denkonsumenträttsliga regleringen av avtal mellankonsument och näringsidkare som rör uppförande ochom- eller tillbyggnad av småhus(småhusentreprenader) undantagslöst skall varatvingande till konsumentens förmån. Detsammaföreslås gälla för avtal om försäljning av småhusoch husbyggsatser. Regeringen föreslår att dekvarvarande undantagen från den tvinganderegleringen i konsumenttjänstlagen och jordabalkenslopas. Härigenom kommer huvudregeln inom svenskkonsumenträtt - att civilrättslig lagstiftning tillkonsumentens skydd är tvingande till konsumentensförmån - att gälla även vid försäljning av småhusoch vid småhusentreprenader.Därutöver finns det, enligt regeringensuppfattning, behov av ytterligare förbättringar iden rättsliga regleringen. Konsumenttjänstlagen idess nuvarande utformning är huvudsakligen avseddatt tillämpas vid tjänster av annat och betydligtmindre omfattande slag än småhusentreprenader. Dentar alltså inte sikte på sådana förhållanden somutmärker entreprenadavtal. Regeringen anser därföratt den konsumenträttsliga lagstiftningen börkompletteras med bestämmelser som särskilt behandlarsmåhusentreprenader och köp av husbyggsatser och somytterligare stärker konsumentens ställning. Ipropositionen föreslås att det ikonsumenttjänstlagen tas in särskilda regler försmåhusentreprenader som avser uppförande ochtillbyggnad av småhus. Bland annat föreslås attnäringsidkaren skall ha bevisbördan för vad som haravtalats i vissa väsentliga hänseenden. Vidareföreslås att en slutbesiktning skall göras om någonav parterna begär det. Till slutbesiktningen skallenligt förslaget knytas särskilda regler omnäringsidkares felansvar. Dessa innebär bl.a. attnäringsidkaren, som huvudregel, skall svara förbristfälligheter som visar sig efterslutbesiktningen. begränsas konsumentensrätt att åberopa fel som inte har konstaterats vidslutbesiktningen.I fråga om köp av husbyggsatser föreslås att dettas in en bestämmelse i konsumentköplagen om attnäringsidkaren som regel skall ansvara förbristfälligheter som visar sig efterleveransen.Vad därefter gäller färdigställandeskyddet ochavhjälpandeskyddet redovisas i propositionen att detfärdigställande- och avhjälpandeskydd som anges iförordningen om statliga bostadsbyggnadssubventionerhar tryggats genom att tecknande av småhusgarantiereller motsvarande försäkringar har varit enförutsättning för att byggherren skall få statligtbostadsstöd. I praktiken har detta medfört att därstatligt bostadsstöd har lämnats har konsumentenalltid haft ett gott färdigställande- ochavhjälpandeskydd. I och med att det statligabostadsstödet har upphört har den viktigastedrivkraften för tecknande av försäkringarförsvunnit. Benägenheten att teckna försäkringarsynes också ha minskat.Mot den ovan redovisade bakgrunden föreslårregeringen att färdigställandeskyddet ochavhjälpandeskyddet förstärks genom att det i lagenom byggfelsförsäkring införs regler om att det ivissa fall skall finnas ett färdigställandeskyddrespektive ett avhjälpandeskydd vid byggnadsarbetenpå småhus. Båda slagen av skydd skall finnas när ettsmåhus uppförs och, om finner attdet behövs, vid tillbyggnader och vissaombyggnadsåtgärder. Väsentligen motsvarande typer avskydd skall finnas vid köp av husbyggsatser.Färdigställandeskyddet, som föreslås bestå av enförsäkring eller bankgaranti, skall trygga attentreprenaden färdigställs. Avhjälpandeskyddet, somföreslås bestå av en byggfelsförsäkring, skall täckakonsumentens kostnader för att avhjälpa fel ochskador under den tioåriga preskriptionstiden. Detskall enligt förslaget ankomma på byggherren att setill att det finns ett färdigställandeskydd och enbyggfelsförsäkring. Detta föreslås gälla oavsett omdenne är konsument eller näringsidkare.Byggnadsnämnden skall enligt de föreslagna reglernakontrollera att det finns ett färdigställandeskyddoch en byggfelsförsäkring, där detta krävs.De nya reglerna föreslås träda i kraft den1 januari 2005.MotionernaInger m.fl. (m) yrkar i motion L13 avslag påregeringens proposition (yrkande 1). Motionärernaanser att regeringens förslag har omfattande bristeroch framhåller att det krävs ytterligare beredninginnan ett nytt förslag bör läggas fram för (yrkande 2). Det gäller bl.a. behovet av utförligareanalys av konsumenternas kostnader för lagförslagen.Enligt motionärerna saknas också en analys av vilkakonsekvenser förslaget får för konkurrensen ochmöjligheterna för mindre byggföretag att utmanaetablerade aktörer (yrkande 3). Vidare bör detnärmare analyseras hur en färdigställandeförsäkringkan utformas med större inslag av frivillighet.Motionärerna anser bl.a. att det framstår somorimligt att belasta små projekt med höga kostnaderför färdigställandeskydd (yrkande 4). Slutligenanser motionärerna att det bör analyseras hurfelansvaret kan utformas med ettväsentlighetsrekvisit. Regeringens förslag innebäratt kostnader för småfel i förlängningen belastarkonsumenten (yrkande 5).Jan Ertsborn m.fl. (fp) yrkar i motion L15 avslagpå regeringens proposition. Motionärerna ärprincipiellt för en tvingande lagstiftning tillförmån för konsumenterna, men de anser att bristernai regeringens förslag är så allvarliga att det inteligger i konsumenternas intresse att lagen genomförsi föreslaget skick. Enligt motionärerna börriksdagen begära att regeringen skyndsamt återkommertill med ett lagförslag som erbjuder ettbättre fungerande konsumentskydd (yrkande 1). Ettnytt lagförslag skulle, enligt motionärerna, ställakrav på att vissa avtalsvillkor skall varaskriftliga (yrkande 2), ställa krav på obligatoriskslutbesiktning och att besiktningens rättsverkningarklargörs (yrkande 3) samt ställa krav på enobligatorisk skyldighet för näringsidkarna atttillhandahålla konsumenten kalkyler förproduktionskostnad, finansieringskostnad ochboendekostnadskalkyl (yrkande 4).Bostadsutskottets yttrandeBostadsutskottet tillstyrker propositionen ochavstyrker motionerna. Utskottet framhåller bl.a. attdet är angeläget att risktagandet vid småhusbyggandekan begränsas och att det finns ett skydd för de feloch brister som kan uppstå i detta sammanhang.Utskottet anser att förslagen i propositionen bådemedför en förstärkning av konsumentskyddet och gerförutsättningar att uppnå en god kvalitet ismåhusproduktionen.Lagutskottets ställningstagandeFörvärv och entreprenadarbeten avseende småhus utgörför de flesta privatpersoner de ekonomiskt mestbetydelsefulla affärerna i deras liv. Det är därför,enligt lagutskottets mening, av största vikt atträttsordningen tillhandahåller den enskilde ett gottoch tydligt konsumentskydd vid sådana förvärv. Detillämpliga reglerna måste innebära en rättvisavvägning mellan parternas intressen. Till dettakommer att konsumentskyddets utformning på dettaområde, t.ex. förekomsten av en besiktning, också ärav betydelse för kvaliteten i byggandet ochdärigenom tillgodoser ett mera allmäntsamhällsintresse. Lagstiftningen på detta område bördärför utformas så att konsumenten tillförsäkras ettheltäckande avtalsskydd i förhållande tillnäringsidkaren.Lagutskottet delar regeringens uppfattning att detbästa sättet att åstadkomma detta är genom entvingande lagreglering där de huvudsakligabeståndsdelarna i detta skydd läggs fast. De ipropositionen framlagda lagförslagen motsvarar,enligt lagutskottets uppfattning, de ovan redovisadekraven och innebär att konsumentskyddet på detaktuella området förstärks.Vad därefter gäller frågan omfärdigställandeskyddet och avhjälpandeskyddet viktigaste drivkraften för tecknande avförsäkringar försvunnit sedan det statligabostadsstödet upphört. Benägenheten att tecknaförsäkringar har också minskat. Detta har medförtatt alltfler konsumenter kommit att stå utan den typav skydd som försäkringarna ger, vilket inte är entillfredsställande ordning. Mot denna bakgrund anserlagutskottet att det är angeläget attfärdigställandeskyddet och avhjälpandeskyddetförstärks. delar regeringens bedömningatt det inte är möjligt att skapa incitament för attteckna ett sådant skydd på frivillig väg. Reglernapå detta område bör därför göras tvingande.De invändningar mot lagförslagen som framförs imotionerna L13 och L15 har såsom närmare utvecklatsi bostadsutskottets yttrande inte sådan styrka attriksdagen inte bör ställa sig bakom regeringensförslag.Med det anförda föreslår lagutskottet attriksdagen antar de i propositionen framlagdalagförslagen. Ställningstagandet innebär attmotionerna L13 yrkandena 1-5 och L15 yrkande 1-4avslås.Fackmässig standardUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion som gällerfackmässig standard.Gällande bestämmelserEnligt 4 § konsumenttjänstlagen skall näringsidkarenutföra tjänsten fackmässigt. Det är fråga om enobjektiv måttstock. Vägledning om vad som kan ansessom fackmässigt kan hämtas i allmänna ellersärskilda beskrivningar eller anvisningar avseendematerial och metoder m.m. Därtill kommer som engrundläggande norm för bedömningen vad som i olikafall utgör god yrkes- eller branschpraxis (se prop.1984/85:110 s. 157 f.). Om resultatet av tjänstenavviker från vad konsumenten har rätt att kräva,skall tjänsten normalt anses vara felaktig enligt9 § första stycket 1 konsumenttjänstlagen. Frågan omtjänsten är felaktig skall enligt 12 §konsumenttjänstlagen bedömas med hänsyn tillförhållandena då uppdragetavslutades. Kravet på fackmässighet torde såledesvara att hänföra till den kunskap som föreligger dåtjänsten utförs och inte till sådan kunskap somtillkommer senare och som visar att tjänsten harutförts på ett mindre lämpligt sätt (se prop.1989/90:77 s. 28).PropositionenI propositionen behandlar regeringen frågan omkonsumenttjänstlagens regler är en lämplig ordningäven vad avser småhusentreprenader. Regeringen anföratt en utvidgning av felansvaret i det nu aktuellaavseendet kan få mycket besvärliga konsekvenser förnäringsidkaren. I propositionen framhållerregeringen att inte ens den mest noggranne ochansvarskännande näringsidkare kan förutse ochundvika alla bristfälligheter av detta slag.Konsekvensen av ett utvidgat felansvar skulle därförkunna bli att näringsidkaren i efterhand, sedan dethar visat sig att en tidigare vedertagen metod harfått skadliga effekter, drabbas av helt oförutsebaraförpliktelser. Förhållanden av detta slag skullegivetvis kunna äventyra hela näringsverksamheten.Vidare pekar regeringen på att en särskildkomplikation med en utvidgning av felansvaretsammanhänger med den nuvarande regleringen iproduktansvarslagen, det finns en risk för att detskulle kunna uppstå ohanterliga ansvarsförhållanden.Därtill kommer, enligt regeringen, att det förnärvarande synes tveksamt om försäkringsmarknadenkan erbjuda försäkringar som täcker ansvar av detaktuella slaget, åtminstone inte utan kännbarapremiehöjningar.Mot den ovan redovisade bakgrunden gör regeringeni propositionen bedömningen att en näringsidkareinte i lag bör åläggas något ansvar förbristfälligheter som har uppkommit trots att arbetethar utförts på ett sätt som motsvarar fackmässigstandard för arbetets avslutande.Vidare görs bedömningen att liksom skall lagenom byggfelsförsäkring medge att försäkringen inteomfattar fel som har uppstått trots att arbetet varfackmässigt när det utfördes.Därutöver redovisar regeringen att enremissinstans har ansett att det, eftersomförsäkringslösningar inte tycksfinnas, bör övervägas om inte Småhusskadenämndensuppdrag skulle kunna utökas på så sätt attkonsumenterna i större utsträckning skulle kunna fåersättning från typ av fel som härdiskuteras. Ett sådant utökat uppdrag skulleemellertid, enligt regeringens bedömning, fåsvåröverskådliga konsekvenser för nämndensverksamhet och finansiering. Dessa konsekvenser kan,anför regeringen, inte lämpligen utredas i dettalagstiftningsärende. I propositionen redovisas attregeringen mot denna bakgrund inte ärberedd att lämna något förslag om att avhjälpande avfel av det nu aktuella slaget skall finansierasgenom Småhusskadenämnden.MotionenJörgen () anför i motion L14 att ennäringsidkare förväntas utföra sina tjänster på ettfackmässigt sätt. Om näringsidkaren prövar nyametoder eller produkter som senare visar sig medföraproblem för konsumenterna anser motionären attansvaret bör åvila byggaren och inte konsumenten.Ett tillkännagivande begärs i enlighet härmed(yrkande 1). Vidare anser motionären att ett utökatåtagande för bör övervägas för deaktuella situationerna (yrkande 2).Lagutskottets ställningstagandeEnligt konsumenttjänstlagen har näringsidkaren förnärvarande inte något felansvar för arbete varsutförande inte avvek från fackmässig standard närdet utfördes. gör samma bedömning somregeringen och bostadsutskottet att en utvidgning avfelansvaret vid småhusentreprenader skulle varaförenat med betydande nackdelar, och utskottet kandärför inte ställa sig bakom kravet i motion L14yrkande 1. Inte heller när det gäller yrkande 2 omatt uppdrag skall utökas harlagutskottet någon annan uppfattning än regeringenoch bostadsutskottet.Med det anförda föreslår lagutskottet att motion L14yrkandena 1 och 2 bör avslås.Reservationer1. Lagförslagen (punkt 1)av (), () ochHenrik ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens lagförslag ochtillkännager för regeringen vad som anförs ireservation 1.Därmed bifaller motion 2003/04:L13yrkandena 1-5 och avslår motion 2003/04:L15yrkandena 1-4.StällningstagandeVi stöder lagändringar som ger ett starktkonsumentskydd och ett tydligare förhållande mellannäringsidkare och konsument vid småhusentreprenader.Den nu framlagda propositionen har dessvärre påtagligabrister. Regeringens förslag innebär ett regelsystemsom i flera avseenden är onödigt omfattande ochdärigenom riskerar att leda till ökade kostnader, merbyråkrati och större osäkerhet om konsumentens skydd isamband med småhusbyggande. Vi föreslår därför attpropositionen avslås i dess helhet och omarbetas iflera avseenden innan ånyo ges tillfälle attta ställning i frågan.Utgångspunkten för denna omarbetning bör vara attomfattningen av de tvingande reglerna begränsas tillatt endast avse sådana områden där tungt vägandeskäl talar för en sådan ordning. De frågor som börberedas vidare gäller bl.a. behovet av utförligareanalys av konsumenternas kostnader för lagförslagen.Det saknas en analys av vilka konsekvenser förslagetfår för konkurrensen och möjligheterna för mindrebyggföretag att utmana etablerade aktörer. Vidarebör det närmare analyseras hur enfärdigställandeförsäkring kan utformas med störreinslag av frivillighet. Det framstår som orimligtatt belasta små projekt med höga kostnader förfärdigställandeskydd. Slutligen anser vi att det böranalyseras hur felansvaret kan utformas med ettväsentlighetsrekvisit. Regeringens förslag innebäratt kostnader för småfel i förlängningen belastarkonsumenten.Vad som anförts ovan bör , med bifalltill motion L13 och med avslag påpropositionen och motion L15, som sin meningge regeringen till känna.2.