bet · GS01FIU7 · 2004-10-12 00:00:00 — Ändringar i det kommunala utjämningssystemet (prop. 2003/04:155) SammanfattningI proposition 2003/04:155 Ändringar i det kommunala utjämningssystemetpresenterar regeringen ett förslag till en ny lag om kommunalekonomiskutjämning.Utskottet anser att rättvisa och nationell solidaritet ska varagrundläggande för ett kommunalt utjämningssystem. Det nya utjämningssystemetska därför även i fortsättningen baseras på principerna om bl.a. likvärdigaekonomiska förutsättningar för kommuner respektive landsting samt enlångtgående utjämning av skillnader i beskattningsbara inkomster ochstrukturellt betingade kostnadsskillnader. Därutöver ska såvälinkomstutjämningen som kostnadsutjämningen omfatta samtliga kommuner ochlandsting.Mot denna bakgrund tillstyrker utskottet regeringens förslag till ettnytt system för inkomstutjämning som i huvudsak innebär att statenfinansierar utjämningen. I det nya inkomstutjämningssystemet sammanförsdagens utjämningssystem, det generella statsbidraget och vissa riktadestatsbidrag. Kommuner och landsting får ett inkomstutjämningsbidragalternativt ska betala en inkomstutjämningsavgift, vilka beräknas utifrånskillnaden mellan deras beskattningsbara inkomster och ett särskiltberäknat skatteutjämningsunderlag.Utskottet tillstyrker också att nuvarande system för kostnadsutjämningmellan kommuner och landsting bibehålls med vissa ändringar, främst attkostnadsutjämningen för vatten och avlopp samt kallortstillägg slopas.Därutöver tillstyrker utskottet förslaget till ett statligt finansieratstrukturbidrag vid sidan av det ordinarie utjämningssystemet. Strukturbidragbetalas ut med ett belopp som motsvarar utfallet av vissa delar avnuvarande kostnadsutjämning samt en del av bidragsminskningen till följdav de föreslagna förändringarna. För de kommuner och landsting som fårnegativa bidragsförändringar ska särskilda införandebidrag gälla föråren 2005-2010.Vidare tillstyrker utskottet att regleringsavgifter och regleringsbidraginförs dels för ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn,dels för att kunna upprätthålla de fastställda utjämningsnivåerna iinkomstutjämningen.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 januari 2005.Utskottet behandlar också 21 motionsyrkanden som har väckts med anledningav propositionen samt 2 motionsyrkanden väckta med anledning av regeringensskrivelse /04:102 Utvecklingen inom den kommunala sektorn.Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden.I betänkandet finns 11 reservationer och 1 särskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Utgångspunkter för ett nytt utjämningssystemRiksdagen godkänner vad regeringen förordar om utgångspunkter för ettnytt kommunalt utjämningssystem. Därmed bifaller proposition2003/04:155 i denna del och avslår motionerna2003/04:Fi33 av MikaelOdenberg m.fl. (m) yrkande 5,2003/04:Fi36 av m.fl. (kd)yrkande 3,2003/04:Fi44 av m.fl. (fp) yrkande 1,2003/04:Fi45av m.fl. (kd) yrkande 1 i denna del,2003/04:Fi46 av FredrikReinfeldt m.fl. (m) yrkandena 1 och 2 samt2003/04:Fi47 av . (c) yrkandena 1, 2 och 5.Reservation 1 (m, kd)Reservation 2 (fp)Reservation 3 (c)2. Ett nytt system för inkomstutjämningRiksdagen godkänner regeringens förslag till ett nytt system förinkomstutjämning. Därmed bifaller proposition 2003/04:155 idenna del och avslår motionerna2003/04:Fi44 av m.fl.(fp) yrkande 2,2003/04:Fi45 av m.fl. (kd) yrkandena 1 idenna del och 2 samt2003/04:Fi46 av m.fl. (m) yrkandena3 och 5.Reservation 4 (m)Reservation 5 (fp)Reservation 6 (kd)3. Verksamheter och kostnadsslag i kostnadsutjämningenRiksdagen godkänner regeringens förslag om vilka verksamheter ochkostnadsslag som ska ingå i kostnadsutjämningen. Därmed bifaller riksdagenproposition 2003/04:155 i denna del och avslår motionerna2003/04:Fi44av m.fl. (fp) yrkandena 3 och 4,2003/04:Fi45 av LarsLindén m.fl. (kd) yrkande 3 och2003/04:Fi46 av m.fl.(m) yrkande 6.Reservation 7 (m)Reservation 8 (fp)Reservation 9 (kd)4. StrukturbidragRiksdagen godkänner regeringens förslag om ett strukturbidrag tillkommuner och landsting vid sidan av det ordinarie utjämningssystemet.Därmed bifaller proposition 2003/04:155 i denna del och avslårmotion2003/04:Fi44 av m.fl. (fp) yrkande 5.Reservation 10 (fp)5. InförandebidragRiksdagen godkänner regeringens förslag att särskilda införandebidraginförs för . Därmed bifaller proposition2003/04:155 i denna del och avslår motionerna2003/04:Fi44 av KarinPilsäter m.fl. (fp) yrkande 6,2003/04:Fi46 av m.fl.(m) yrkande 4 och2003/04:Fi47 av m.fl. (c) yrkandena 3och 4.Reservation 11 (fp) - villkorad6. Regleringsbidrag och regleringsavgiftRiksdagen godkänner regeringens förslag till regleringsbidrag ochregleringsavgift avseende kommunsektorn. Därmed bifaller riksdagenproposition 2003/04:155 i denna del.7. Administration och uppföljning av utjämningssystemetRiksdagen godkänner dels regeringens förslag beträffande administrationav utjämningssystemet, dels vad regeringen förordar beträffande uppföljningav utjämningssystemet. Därmed bifaller proposition 2003/04:155i denna del och avslår motion2003/04:Fi44 av m.fl. (fp)yrkande 7.8. Lagförslagen i övrigtRiksdagen antar med bakgrund av vad som ovan anförts och föreslagitsde i bilaga 2 återgivna förslagen till1. lag om kommunalekonomiskutjämning,2. lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelserom kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.Därmed bifallerriksdagen proposition 2003/04:155 i denna del.Stockholm den 12 oktober 2004På finansutskottets vägnarSven-Erik ÖsterbergFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), KjellNordström (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (),() och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI tillkallade regeringen en parlamentarisk kommitté meduppgift att utreda vissa frågor beträffande det kommunala statsbidrags-och utjämningssystemet samt vid behov föreslå förändringar (dir. 2001:73).Kommitténs uppdrag var att analysera om målen för utjämningssystemetuppnås i den del som avser utjämning för strukturella kostnadsskillnaderoch vid behov föreslå förändringar. Kommittén hade vidare i uppdrag attanalysera och lämna förslag till hur kommuner och landsting med kraftigbefolkningsminskning kan ges likvärdiga förutsättningar att tillhandahållavård, omsorg och utbildning. Dessutom skulle kommittén undersökamöjligheterna till förenklingar av systemet samt lämna förslag till hurintäktsförändringarna för enskilda kommuner och landsting till följd avändringar i systemet efter 2004 ska hanteras.Kommittén, som antog namnet , överlämnade i september2003 betänkandet Gemensamt finansierad utjämning i kommunsektorn (SOU2003:88).Efter remissbehandling överlämnade regeringen proposition2003/04:155 Ändringar i det kommunala utjämningssystemet till riksdagen.Propositionen bygger på en överenskommelse mellan regeringen, Vänsterpartietoch de gröna. I propositionen föreslår regeringen attriksdagen antar regeringens förslag till lag om kommunalekonomisk utjämningoch lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser omkommuns och annan myndighets utdebitering av skatt, m.m. Regeringensförslag återges i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2.Med anledning av propositionen har 4 motioner väckts. Utskottet behandlari betänkandet även 2 motionsyrkanden med anknytning till frågan om detkommunala utjämningssystemet, vilka ingår i 2 motioner väckta medanledning av regeringens skrivelse 2003/04:102 Utvecklingen inom denkommunala sektorn. Förslagen i motionerna återges i bilaga 1.De motioner som har väckts under den allmänna motionstiden hösten 2004och som tar upp kommunalekonomiska frågor kommer att behandlas avutskottet senare under innevarande år.Under ärendets beredning har en skrivelse inkommit till utskottet.Södertälje kommun, , kommun och kommunhar i en gemensam skrivelse (dnr 069-39-0405) tagit upp frågan omföråldrad regional indelning och bristfälligt statistiskt underlag förbyggkostnadsindex (även kallad byggkostnadsfaktorn), vilken påverkarskatteutjämningssystemet och ingår som beräkningsunderlag i den avregeringen föreslagna kostnadsutjämningsmodellen för bebyggelsestruktur.Skrivelsen redovisas i utskottets överväganden i avsnittet Verksamheteroch kostnadsslag i kostnadsutjämningen.BakgrundNuvarande statsbidrags- och utjämningssystemDet nuvarande statsbidrags- och utjämningssystemet trädde i kraft 1996och består av fyra delar: inkomstutjämning, kostnadsutjämning, generelltstatsbidrag och införanderegler. Utjämningssystemet syftar till attgarantera alla kommuner och landsting likvärdiga ekonomiska förutsättningaratt bedriva sin verksamhet oavsett invånarnas beskattningsbara inkomsteroch skillnader i behov och andra strukturella förhållanden. Systemet ärutformat som två separata delsystem, ett för kommuner och ett förlandsting, men de är likartat uppbyggda.Genom inkomstutjämningen garanteras alla kommuner och landsting ettlika stort skatteunderlag per invånare oavsett det egna skatteunderlagetsstorlek. Kommuner och landsting med ett eget skatteunderlag per invånaresom understiger genomsnittet i landet får ett bidrag från staten. Demed ett skatteunderlag per invånare som ligger över genomsnittet betalaren avgift till staten. Summan av avgifterna motsvarar i stort summan avbidragen. Beräkningen av en kommuns bidrag/avgift sker i flera steg.Underlaget för beräkningen av bidrag eller avgift utgörs av den del avskatteunderlaget per invånare som avviker från riksgenomsnittet,multiplicerat med antalet invånare i kommunen. De beskattningsbara inkomsternaper invånare kommer efter denna utjämning att vara lika stora i allakommuner respektive landsting. Därefter fastställs bidraget/avgiftengenom att underlaget för beräkningen av bidraget eller avgiftenmultipliceras med den s.k. länsvisa skattesatsen. De länsvisa skattesatsernautgör av den genomsnittliga skattesatsen i landet för kommunerrespektive landsting . Inom länen har den länsvisa skattesatsenfördelats mellan kommunerna i länet och utifrån nivån på deskatteväxlingar som gjorts med hänsyn till huvudmannaskapsförändringar.Från 2001 infördes en justering i inkomstutjämningen med syfte attundanröja att kommuner och landsting med låg skattesats och snabbtillväxt i det egna skatteunderlaget får en intäktsökning efter utjämningsom understiger genomsnittet för riket.Kostnadsutjämningen syftar till att utjämna för strukturella behovs-och kostnadsskillnader. Systemet ska således inte utjämna för faktiskakostnadsskillnader utan för skillnader i behov av service ochför förutsättningarna att producera denna service, dvs. sådana skillnadersom kommunerna och landstingen inte själva kan råda över. Systemet skainte utjämna för kostnadsskillnader som beror på skillnader i valdservicenivå, avgiftssättning eller effektivitet. Kostnadsutjämningen äruppbyggd av ett antal delmodeller, där de strukturella kostnadsskillnadernaför varje delmodell beräknas med hjälp av faktorer som ska spegla destrukturella behovs- och kostnadsskillnaderna för en viss verksamhet.De olika delmodellerna avser antingen verksamheter som t.ex. barn- ochäldreomsorg eller kostnader som finns i de flesta verksamheter som t.ex.uppvärmningskostnader. Kostnadsutjämningen innefattar utjämningsmodellerför 16 delverksamheter/kostnadsslag för kommunerna och tre utjämningsmodellerför landstingen. För varje delmodell beräknas en s.k. standardkostnad,i kr per invånare, per kommun respektive landsting. Genom att summerade i delmodellerna beräknade standardkostnaderna erhålls en kommunseller ett landstings strukturkostnad i kr per invånare. De kommuner ochlandsting vilkas beräknade strukturkostnad överstiger den genomsnittligastrukturkostnaden i landet får ett bidrag från staten motsvarande denöverskjutande kostnaden. Om strukturkostnaden understiger genomsnitteti landet betalar kommunen en motsvarande avgift. Summan av avgifternamotsvarar i princip summan av bidragen.Det generella statsbidraget fördelades, vid systemets införande, medett lika stort belopp per invånare till alla kommuner respektive landsting.Från andra halvåret 1997 har det generella bidraget höjts successivt.En del av bidraget fördelas efter respektive kommuns åldersstruktur.För 2004 uppgår det invånarrelaterade bidraget till per invånareför kommunerna och per invånare för landstingen. Förutom attfungera som en viktig finansieringskälla används det generella bidragetför att styra kommunsektorns finansiella utrymme och för justeringarsom hänger samman med finansieringsprincipen.Införandereglerna syftar till att begränsa genomslaget av debidragsförändringar som uppkom vid övergången till det nuvarande systemet.Därigenom avsåg man att åstadkomma en successiv infasning till det nyautjämningssystemet , vilket innebär att effekternaav systemet skulle slå igenom successivt av åtta år.Införandereglerna ändrades 2000 i samband med att ändringar ikostnadsutjämningen gav upphov till ytterligare omfördelningseffekter. Dentekniska konstruktionen av införandereglerna innebar att bidragsförändringar,över en viss nivå, som uppstod till följd av det nuvarande systemetjämfört med det tidigare systemets utfall, minskade genom införandetilläggoch införandeavdrag som successivt trappas ned under införandetiden.Den sammanlagda bidragsminskningen begränsadesgenom s.k. fasta införandetillägg. De årliga förändringarna underperioden begränsades genom s.k. rörliga införandetillägg och införandeavdrag.Däremot får de bidrags- eller avgiftsförändringar som beror påförändringar i skattekraft och beräknad strukturkostnad slå igenom vid denårliga uppdateringen av bidrags- och utjämningssystemet. Införandereglernafinansieras genom en nivåjustering av det generella statsbidraget församtliga kommuner och landsting.Utskottets övervägandenUtgångspunkter för ett nytt utjämningssystemUtskottets förslag i korthetUtskottet anser att ett kommunalt utjämningssystem även i fortsättningenska baseras på principerna om bl.a. likvärdiga ekonomiska förutsättningarför kommuner respektive landsting samt en långtgående utjämning avskillnader i beskattningsbara inkomster och strukturellt betingadekostnadsskillnader. Därutöver ska såväl inkomstutjämningen somkostnadsutjämningen omfatta samtliga kommuner och landsting. Utskottetkonstateraratt de av regeringen förespråkade utgångspunkterna till ett nyttutjämningssystem ligger väl i linje med de principer som utskottet förordar.Därmed föreslår utskottet att godkänner vad regeringen anförti detta avseende. Förslagen i motionerna avstyrks.Jämför reservationerna 1 (m, kd), 2 (fp) och 3 (c).PropositionenHuvudsyftet med regeringens förslag till ett nytt utjämningssystem är,i likhet med utgångspunkterna för det nuvarande systemet, att åstadkommalikvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landstingatt bedriva sin verksamhet. För att nå detta krävs enligt regeringenett system med långtgående utjämning av skillnader i beskattningsbarainkomster och strukturellt betingade kostnadsskillnader. Kostnadsutjämningenska däremot inte kompensera för skillnader i servicenivå, kvalitet,avgiftssättning och effektivitet. Därför kan för kostnadsutjämningenäven fortsättningsvis standardkostnadsmetoden1Standardkostnadsmetodeninnebär att utjämning sker till den kostnad kommunen eller landstingetskulle ha haft om verksamheten bedrivits vid en genomsnittlig avgifts-,ambitions- och effektivitetsnivå med hänsyn till egna strukturellaförhållanden och enligt valda faktorer. tillämpas eftersom den är direktkopplad till hur de olika verksamheterna utvecklas i kommuner ochlandsting. Genom en omfördelning av resurser som sker i ett sådantutjämningssystem kan likvärdiga förutsättningar för att tillhandahållavälfärdstjänster skapas.Nivån för vad som kan anses vara likvärdiga ekonomiska förutsättningarbestäms enligt regeringen lämpligen med utgångspunkt i medelskattekrafteni landet med hänsyn tagen till det utrymme som kan skapas genom attsystemet omfattar i stort sett hela den statliga bidragsgivningen. Detär viktigt för regeringen att statens roll i stödsystemetavseende kommuner och landsting blir tydligare jämfört med dagensutjämningssystem.Därför anser regeringen att det statliga stödet kan förtydligas genomatt sammanföra utjämningssystemet, det generella statsbidraget och vissariktade statsbidrag i ett nytt system för inkomstutjämning. När en stordel av den statliga bidragsgivningen tillförs inkomstutjämningen minskardessutom antalet kommuner och landsting som måste avstå en del av sinskattekraft. Detta bör enligt regeringens uppfattning bidra till attstärka systemets legitimitet jämfört med , som enlångtgående utjämning av skillnader i beskattningsbara inkomster bibehålls.Därutöver ska regleringsbidrag/avgift utgöra ett instrument för ekonomiskaregleringar mellan staten och kommunsektorn för att finansieraupprätthållandet av garantinivån i inkomstutjämningen samt för eventuellaförändringar i den totala statsbidragsramen.Regeringen understryker att det finns starka kopplingar mellanförutsättningarna för självstyrelse och den ekonomiska förmågan hoskommuner och landsting. Ett kommunalt utjämningssystem är därför avgörandeför att den kommunala självstyrelsen ska kunna utvecklas även i kommuneroch landsting med sämre ekonomiska förutsättningar. Den kommunalasjälvstyrelsen ger kommuner och landsting stor frihet att själva utforma,organisera och prioritera sin verksamhet. Dessa förhållanden verkarockså för ekonomisk effektivitet. Det finns därför enligt regeringenstarka skäl för att utforma statsbidrags- och utjämningssystem efter sågenerella principer som möjligt. För detta krävs att alla kommunerrespektive landsting solidariskt medverkar i ett nationellt system förutjämning av inkomster och kostnader.MotionernaModerata samlingspartiet framhåller i motion Fi46 att de av regeringenföreslagna förändringarna i utjämningssystemet inte löser de problemsom följer med de existerande kraftiga skillnaderna i kommunernasekonomiska villkor. Motionärerna anser att relationerna mellan staten ochkommunerna först måste förändras för att stödja ökat välstånd i landetskommuner och landsting (yrkande 1). Bland grundprinciperna för dessarelationer nämner man att staten ska ha ett ansvar för att landets allaprimärkommuner och landsting ges rimliga förutsättningar att klara sinaåligganden. Dessutom måste de ekonomiska relationerna mellan staten ochkommunerna utformas så att incitament skapas för kommunerna att bidratill ökad ekonomisk tillväxt, främja effektivitet och stimulera tillökad valfrihet för medborgarna. Ansvarsförhållandena mellan staten ochkommunerna måste vara tydliga - staten ska betala för detstaten beslutar om. Vidare anser motionärerna att både utjämningssystemet,de statliga bidragen till kommunsektorn och balanskravet för kommunernamåste ses över i syfte att dels minska kommunernas konjunkturkänslighet,dels säkerställa sunda offentliga finanser. I det sammanhanget bör manenligt motionärerna även diskutera andra möjligheter att finansierakommunal verksamhet än genom beskattning av kommuninvånarnas inkomster.Den i flera moderata motioner föreslagna nationella finansieringen aven stor del av kommunernas nuvarande verksamhet (via s.k. pengsystem)anses kunna kraftigt reducera behovet av ekonomisk utjämning mellankommuner och landsting (yrkande 2). Motsvarande ståndpunkter presenterasi Moderata samlingspartiets motion Fi33. Där kritiserar också motionärernaregeringens förslag för de kvarvarande tillväxtskadliga egenskapernasåsom stora marginaleffekter, bestraffning av kommuner med hög tillväxt,upprätthållande av en stark konjunkturkänslighet hos kommunala finansersamt bevarande av ett krångligt och svårgenomträngligt utjämningssystem(yrkande 5).Folkpartiet liberalerna anser i motion Fi44 (yrkande 1) att detnuvarande utjämningssystemet måste reformeras så att kommuner och landstingges likvärdiga förutsättningar att bedriva kärnverksamheten. Systemetska också stimulera kommuner att bedriva tillväxtfrämjande politik.Inkomst- och kostnadsutjämningen bör ses och analyseras tillsammans,som antalet faktorer ska reduceras och vara hänförliga tillkommunala ansvarsområden. Motionärerna anser att regeringens förslaginte motsvarar den efterfrågade inriktningen och förordar att en mergrundläggande reformering utreds med ambitionen att kunna sjösättasinför . Målet för arbetet med en framtida omläggning ska vara attutjämningen sker genom statens försorg. Efter eventuella tillkommandeförändringar i huvudmannaskap och finansiering av verksamheterna kanåterstående behov av skatteväxling mellan stat och kommunsektor enligtmotionärerna avgöras för att ett sådant statligt utjämningssystem skakunna verka med bibehållna krav på tydlighet och genomskinlighet.Kristdemokraterna förordar i motion Fi45 ett kommunalt utjämningssystemdär alla kommuner och landsting ska ha likvärdiga förutsättningar försin verksamhet och service oberoende av skattekraft och opåverkbarastrukturella kostnader. Systemet ska förena en utjämning med incitamentför tillväxt och förnyelse och måste vara begripligt och demokratisktförankrat hos medborgare och i kommunsektorn. Det ska vara möjligt förkommuner och landsting att kunna parera t.ex. befolkningsförändringargenom att styra och förändra verksamhet och ekonomi utan att behövaöverraskas av det ekonomiska utfallet i utjämningssystemet. Systemetska dessutom stå i överensstämmelse med grundlagens intentioner om denkommunala självstyrelsen, lokaliseringsprincipen och den kommunalabeskattningsrätten. Mot denna bakgrund anser motionärerna att det kommunalautjämningssystemet helt och hållet bör vara ett statligt ansvar attfinansiera (yrkande 1 i denna del). Motsvarande ståndpunkt presenterarKristdemokraterna i motion Fi36 (yrkande 3).I motion Fi47 beskriver tre principer som bör gälla förett långsiktigt hållbart kommunalt utjämningssystem (yrkande 2). Enligtmotionärerna måste utjämningssystemet respektera och garantera detkommunala självstyret, som alla kommuner i landet ska haliknande förutsättningar för att kunna upprätthålla en skälig servicenivågenom bl.a. kompensation för endast strukturella kostnadsskillnader.Därutöver ska det finnas incitament för tillväxt och ökad skattekraft.Motionärerna anser att regeringens förslag bryter mot dessa tre principergenom att det föreslagna utjämningssystemet inkräktar på det kommunalasjälvstyret och minskar incitamenten för ekonomisk tillväxt genom attnegativa marginaleffekter återigen kan uppstå. Man bedömer också attregeringens förslag inte kommer att leda till märkbart bättre ekonomiskaförutsättningar för de nu utsatta regionerna. Mot denna bakgrund föreslårmotionärerna att regeringens proposition avslås (yrkande 1). I ställetbör regeringen tillsätta en utredning i syfte att utarbeta ett förslagtill ett långsiktigt hållbart utjämningssystem med utgångspunkt i de avCenterpartiet förespråkade grundläggande principerna för systemet(yrkande 5).Utskottets ställningstagandeAlla människors lika tillgång till vård, skola och omsorg är en självklarrättvisefråga i dagens . Tillgången till bra offentlig serviceär också grundläggande för en positiv regional utveckling i landetsolika delar. De svenska kommunerna och landstingen har dock mycket olikaförutsättningar att kunna bereda sina medborgare en bra service.För att alla invånare i ska kunna få en bra skola, vård ochomsorg behövs därför en rättvis och solidarisk fördelning av landetstillväxt. Detta förutsätter en långtgående ekonomisk utjämning mellankommunerna och mellan landstingen.Finansutskottet vill understryka att huvudsyftet med det kommunalautjämningssystemet även fortsättningsvis ska vara att skapa likvärdigaekonomiska förutsättningar för kommuner respektive landsting. Dettaförutsätter en långtgående utjämning av skillnader i beskattningsbarainkomster och i strukturellt betingade kostnadsskillnader. Såvälinkomstutjämningen som kostnadsutjämningen måste omfatta samtligakommuner och landsting i för att alla ska erhålla likvärdigaförutsättningar för att tillhandahålla välfärdstjänster.