bet · GR01LU17 · 2004-03-18 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet 14 motionsyrkanden från allmännamotionstiden i olika immaterialrättsliga frågor. Yrkandena gällerfrämjande av patent, patentintrångsförsäkring, datorrelaterade uppfinningar,upphovsrättsligt skydd, upphovsrätt i anställningsförhållanden, ersättningför kopiering, ersättning till , följerätt och s.k. arenarätt.Utskottet föreslår att skall avslå samtliga motionsyrkanden ochhänvisar främst till tidigare ställningstaganden från sidasamt pågående arbete på såväl nationell som internationell nivå.I betänkandet finns fem reservationer och ett särskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Främjande av patentRiksdagen avslår motionerna 2003/04:L247 och 2003/04:N414 yrkandena 17-19.2. PatentintrångsförsäkringRiksdagen avslår motion 2003/04:L346.3. Datorrelaterade uppfinningarRiksdagen avslår motion 2003/04:T474 yrkande 5.Reservation 1 (v, c)4. Upphovsrättsligt skyddRiksdagen avslår motion 2003/04:Kr254 yrkande 5.Reservation 2 (m)5. Upphovsrätt i anställningsförhållandenRiksdagen avslår motion 2003/04:L215.6. Ersättning för kopieringRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Kr326 yrkande 25, 2003/04:Kr327yrkande 6 i denna del och 2003/04:Kr390 yrkande 18.Reservation 3 (m, fp, kd, c)7. Ersättning till STIMRiksdagen avslår motion 2003/04:L276.Reservation 4 (kd, c)8. FöljerättRiksdagen avslår motion 2003/04:Kr327 yrkande 6 i denna del.9. ArenarättRiksdagen avslår motionerna 2003/04:L298 och 2003/04:Kr282 yrkande 3.Reservation 5 (m, kd)den 18 mars 2004På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), MarianneCarlström (s), (), (), (), (), (), (),(), (), Rezene Tesfazion (s), MartinAndreasson (fp), (), (s), Henrikvon (), () och ().Utskottets övervägandenFrämjande av patentUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden om åtgärder för att främja patent.Utskottet hänvisar till pågående nationellt och internationellt arbete.Jämför särskilt yttrande (m).BakgrundReglerna i patentlagen (1967:837) innebär att den som gjort en ny uppfinningkan få ensamrätt att utnyttja uppfinningen yrkesmässigt genom patent.Patent kan meddelas på ett förfarande, t.ex. ett nytt produktionssätt,eller på en produkt som sådan, exempelvis ett nytt läkemedel. Som allmännaförutsättningar för patenterbarhet gäller att uppfinningen skall vara ny,ha uppfinningshöjd - dvs. väsentligen skilja sig från vad som tidigareär känt - och att den skall kunna utnyttjas industriellt och varareproducerbar. Det senare innebär att uppfinningen skall ha sådan karaktäratt den avsedda effekten med säkerhet kan uppnås vid ett upprepat utövandeav uppfinningen.Den ensamrätt att utnyttja en uppfinning som patentskyddet ger innehavarenär avsedd att stimulera forskning och utvecklingsarbete. Uppfinnare kanräkna med att utan konkurrens kunna marknadsförauppfinningen eller på annat sätt exploatera den ekonomiskt. Häri ligger ocksåett allmänt intresse. Mot de intressen som sålunda bär upp patentskyddetstår samhällets intresse av att det inte skapas ett alltför långtgåendemonopol när det gäller att dra nytta av en uppfinning. Ensamrätten hardärför begränsats i tiden. Vidare finns möjlighet att under vissaförutsättningar genom tvångslicens ge tredje man rätt att, utan hinder av ettpatent, mot ersättning till patenthavaren utnyttja den patentskyddadeuppfinningen.I söks patent hos (). I sambandmed ansökan skall en ansökningsavgift betalas, liksom årsavgifter så längeansökningsförfarandet pågår. Om förutsättningarna för patent är uppfylldaskall sökanden underrättas om att patent kan meddelas. Sedan sökandenbetalat en särskild avgift, meddelandeavgift, skall patentmyndighetenbifalla ansökningen och kungöra beslutet. När beslutet har kungjorts ärpatent meddelat.Ett patent som meddelas av en nationell patentmyndighet blir gällandebara i det landet. Något världspatent existerar inte. En uppfinnare somvill ha patentskydd i flera länder måste alltså i princip söka patent ivarje land. På patentområdet finns dock ett flertal internationellakonventioner som bl.a. syftar till att samordna patentförfarandet.I konventionen om patentsamarbete (, PCT), somratificerats av , finns bestämmelser om s.k. internationell ansökansom gör det lättare att ansöka om patent i flera länder . Föratt patent skall meddelas måste dock en internationell ansökan alltidfullföljas vid den nationella patentmyndigheten, vilken självständigt görden slutliga prövningen enligt nationell rätt.Genom den europeiska patentkonventionen (EPC) har det skapats en ordningsom medger att en patentansökan kan erhålla patentskydd i fleraländer, s.k. europeiskt patent. Sådant patent meddelas av det europeiskapatentverket (EPO). EPC har tillträtts av och ett flertal andraeuropeiska stater. I den svenska patentlagen har de särskilda regler somföranletts av tillträdet tagits in. Ett patent som meddelas av EPO ärgiltigt i de länder som angivits, designerats, i ansökningen. Patentet ärdock giltigt enligt respektive lands nationella patenträtt. Det är alltsåinte fråga om ett europeiskt patent utan om ett knippe av nationellapatent.Fördelarna med ett europeiskt patent har ansetts vara flera. Endast enansökan behöver ges in, ansökan görs på ett enda språk - engelska, tyskaeller franska - och kostnaden blir därmed lägre. Systemet har dock enligtmångas mening vissa nackdelar beroende på dess komplexitet och på attkostnaderna trots allt anses för höga. En annan nackdel som framhållitsär avsaknaden av en domstol på Europanivå som avgör tvister 2000 hölls en diplomatkonferens för revidering av EPC mellankonventionsstaterna. har signerat den revisionsakt som då antogs.I syfte att minska kostnaden för att få ett europeiskt patent tillsattekonventionsstaterna vid en regeringskonferens en arbetsgrupp(Working Party on Cost Reduction, WPR). Arbetsgruppens huvuduppgift varatt ta fram ett förslag för att minska översättningskostnaderna. Arbetsgruppenenades om ett förslag till en överenskommelse om tillämpning av artikel65 EPC. Texten till denna antogs vid en regeringskonferens i ioktober 2000 och är öppen för de konventionsstater som vill ansluta sig.Den innebär i korthet följande. De konventionsstater som har något avdet europeiska patentverkets handläggningsspråk som ett av sina officiellaspråk avstår genom överenskommelsen från att i fortsättningen krävaöversättning av patentskriften för att patentet skall bli giltigt. Sådanakonventionsstater som inte har ett officiellt språk som också ärhandläggningsspråk i det europeiska patentverket skall peka ut ett av de trehandläggningsspråken och avstå från översättning till ett nationellt språkom patentskriften finns på det utpekade språket. Även i fall när patentskriftenfinns på detta språk har dessa stater alltjämt rätt att kräva översättningav patentkraven till ett av sina officiella nationella språk. harsignerat överenskommelsen.Patenträttskonventionen (PLT) antogs vid en diplomatkonferens våren 2000.Den innebär åtaganden om avreglering och viss harmonisering av bestämmelserom formalia kring patentansökningar. Konventionens bestämmelser ärhuvudsakligen minimibestämmelser, dvs. konventionsstaterna har frihet atttillämpa bestämmelser som är mer liberala för patentsökande ochrättighetsinnehavare än vad som anges i konventionen. har signeratkonventionen.MotionernaI motion L247 anför () att det är mycket angeläget attstimulera uppfinnare att fullfölja sina idéer och att hjälpa dem att göradessa till framgångsrika produkter som kan skapa nya industrier ocharbetstillfällen. Motionären pekar på dels de kostnader som är förenade meden patentansökan, dels de problem som gör sig gällande vid patentintrångoch de stora processkostnader ett sådant intrång kan medföra. Motionärenmenar att en uppfinnare som redan haft stora kostnader för utveckling ochansökan om patent kan ha svårt att bekosta beivrandet av ett patentintrång.Motionären anser att samhället bör ge uppfinnare stöd i olika former.Det skulle innebära en markering om att deras arbete är viktigt för Sverigeoch öka deras benägenhet att utveckla idéer till framgångsrika produkter.Detta skulle i sin tur, enligt motionären, bidra till att bredda Sverigesindustriella bas och skapa nya arbetstillfällen. I enlighet härmed begärsett tillkännagivande om innovationer och uppfinnare och deras betydelseoch villkor.I motion N414 framför m.fl. (mp) att ett skydd bör gesför uppfinningar från patentansökan till dess patent beviljasoch att en ersättning bör kunna utgå till den som drabbas.Motionärerna begär ett tillkännagivande om att kostnaderna för dettaskall utredas (yrkande 17). Vidare begärs ett tillkännagivande om attskadestånd för intrång skall kunna krävas efter det att patentet harbeviljats (yrkande 18). Motionärerna anser också att patentkostnadernamåste sänkas. Regeringen bör därför utreda vilka ekonomiska konsekvenserdet skulle få för innovatörer och för staten (yrkande 19).Tidigare lagstiftningsåtgärderVåren 1994 beslutade om väsentligt skärpta åtgärder mot intrångi de immateriella ensamrätterna (prop. 1993/94:122, bet. LU17, rskr. 227).Genom beslutet, som innebar ändringar i bl.a. patentlagen, har domstolnu möjlighet att vid vite förbjuda fortsatt intrång inom hela detimmaterialrättsliga området. Vidare ändrades skadeståndsbestämmelserna på detindustriella rättsskyddets område så att rättighetshavarnas ställning vidintrång förstärks. Även straffbestämmelserna skärptes. Den nya lagstiftningenträdde i kraft den 1 juli 1994.För att ytterligare motverka det ökande olovliga kommersiella utnyttjandetav andras verk, produkter och varumärken beslutade hösten 1998om en ny skyddsåtgärd - intrångsundersökning - vid immaterialrättsintrång(prop. 1998/99:11, bet. LU5, rskr. Åtgärden innebär att enrättighetshavare i ett civilrättsligt förfarande kan begära att det görs enundersökning för att säkra bevis hos någon som på goda grunder misstänksha gjort ett intrång i en immateriell rättighet. Bestämmelserna omintrångsundersökning, som tagits in i bl.a. patentlagen, trädde i kraft den1 januari 1999.Pågående arbete i och inom EURegeringen tillkallade en särskild utredare med uppdragatt ta fram underlag för bedömning av om bör tillträda den revideradeversionen av den europeiska patentkonventionen (EPC2000), överenskommelsenom tillämpning av artikel 65 i EPC (den s.k. Londonöverenskommelsen) ochpatenträttskonventionen (PLT). Utredaren har även haft i uppdrag att geförslag till de lagändringar som behövs för att dessa instrument skallkunna tillträdas eller som annars bedöms lämpliga i samband med etttillträde. Vidare skulle utredaren lämna förslag till de lagändringar sombehövs med anledning av ändringar som gjorts i konventionen om patentsamarbete(PCT). Utredaren skulle också överväga några andra immaterialrättsligafrågor som aktualiserats, däribland frågor som rör handläggningen avpatentansökningsärenden. Utredningen som antog namnet Patentfördragsutredningenöverlämnade betänkandet (SOU 2003:66) Harmoniserad patenträtt.Betänkandet har varit föremål för remissbehandling, och ärendet beredsnu i Regeringskansliet.I augusti 2000 lade kommissionen fram ett förslag till förordning omgemenskapspatent, KOM (2000) 412. Bakgrunden till förordningsförslaget ärbl.a. kommissionens grönbok om gemenskapspatentet och patentsystemeti , KOM (97) 314. Avsikten med förordningsförslaget är att möjliggöraför den som gjort en uppfinning att genom en enda ansökan få ett patentsom gäller i hela gemenskapen. Genom förordningen vill man därmed göradet billigare för företag och enskilda uppfinnare att erhålla patentskyddi gemenskapen. Förslaget innebär bl.a. att EPO kommer att pröva ansökningarom gemenskapspatent enligt samma regler som gäller för övriga europeiskapatent. När ett gemenskapspatent väl har beviljats skall det däremot iprincip regleras av gemenskapsregler. För att det skall bli ekonomisktmöjligt för innovatörerna att ansöka om gemenskapspatent kommer huvuddelenav patentskriften att finnas på det av EPO:s handläggningsspråk (engelska,franska eller tyska) som sökanden har valt. En mindre del av patentet,de s.k. patentkraven, i ett beviljat gemenskapspatent kommer att behövaöversättas till samtliga officiella EU-språk för att patentet skall bligiltigt. Vid en rådskonferens träffades en principöverenskommelseom bl.a. inrättande av en ny gemenskapsrättslig domstol som skall ha tilluppgift att pröva mål om intrång i och ogiltighet av gemenskapspatent.Mot bakgrund härav har kommissionen lagt fram dels ett förslagtill beslut om att ge behörighet i mål om gemenskapspatent,dels ett förslag till beslut om upprättande av en specialdomstol -gemenskapspatentdomstolen - för att pröva mål om gemenskapspatent. Den nyaspecialdomstolens beslut skall enligt förslaget kunna överklagas tillEG:s förstainstansrätt.Tidigare behandlingUtskottet har behandlat motionsyrkanden om åtgärderför att förbättra villkoren för uppfinnare och innovatörer, senast våren2003 i betänkande 2002/03:LU16. I dessa sammanhang har utskottet uttrycktatt det är viktigt att uppfinnare och företag förmår att ta till vara defördelar som patentskyddet erbjuder. Vidare har utskottet konstaterat attpatent för företag är ett av flera sätt att försäkra sig om att resultatenav satsningar på forskning och utveckling kan tillgodogöras och vidmakthållas.Patent utgör ett sätt att exploatera ny teknik, och när företagen ochsamhället satsar allt större resurser på forskning och utveckling blirdet också mer betydelsefullt att kunna säkra avkastningen på gjordainvesteringar. Om vissa uppfinnare och företag inte förmår att ta till varade fördelar som patentskyddet erbjuder, fyller patentsystemet inte längresin funktion (se bl.a. bet. 1997/98:LU16).Utskottets ställningstagandeUtskottet har inte heller nu någon annan uppfattning än motionärerna vadgäller patentets betydelse och vikten av ett patentsystem med ett effektivtpatentskydd. Det är ofrånkomligt att tyngdpunkten i de svenska aktiviteternai syfte att främja patent fokuseras på och är beroende av det internationellaarbetet. Såvitt utskottet finner har också det arbete som bedrivs påområdet en inriktning som ligger i linje med motionsönskemålen. Mot bakgrundav detta är det enligt utskottets mening inte påkallat med någon åtgärdfrån sida med anledning av motionerna. Utskottet föreslår därföratt avslår motionerna L247 och N414 yrkandena 17-19.PatentintrångsförsäkringUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion om införande av en patentintrångsförsäkring.Utskottet redovisar tidigare överväganden i frågan och hänvisar tillpågående arbete inom EU.BakgrundHösten 1996 gav regeringen ()i uppdrag att ta fram ett underlag med förutsättningar för och förslagtill utformning av en patentintrångsförsäkring som bygger på kommersiellagrunder. Uppdraget redovisades i rapporten (R 1997:4)Rättsskyddsförsäkring för patent. Verket redogjorde i rapporten för enmodell för en rättsskyddsförsäkring som bygger på kommersiell grund ochföreslog lösningar med expansionsmöjligheter till nordisk och europeisknivå.Regeringen utsåg därefter en särskild förhandlare med uppdrag att söka fåtill stånd en överenskommelse med olika intressenter om bildande av ettförsäkringsbolag för att meddela den aktuella försäkringen. Regeringenförklarade sig beredd att skjuta till medel för vissa initialkostnader,förutsatt att det gick att finna finansiärer som var villiga att bidratill det erforderliga aktiekapitalet.Den särskilde förhandlaren konstaterade i sin redovisningav uppdraget till regeringen att det saknades förutsättningar för attingå överenskommelser med intressenter för finansiering och ägande av ettförsäkringsbolag som skall tillhandahålla rättsskyddsförsäkring för patent.Även om många ansåg att det var angeläget att lösa problemet fanns detenligt rapporten uppenbarligen inte tillräckligt stort intresse hos någonav de intressenter som hade möjlighet, finansiellt och i övrigt, att fåtill stånd en ordning baserad på privat engagemang. En nationell lösningav problemet torde därför, enligt den särskilde förhandlaren, förutsättaett väsentligt större engagemang, bl.a. finansiellt, från statens sida,än vad som varit aktuellt enligt förhandlingsuppdraget. Vidare anfördesatt det kan diskuteras huruvida det från allmänna utgångspunkter ärlämpligt att staten på sådant sätt skulle ta ansvaret för problemets lösning,och det är också oklart om det vore förenligt med EU:s konkurrensregler.Avslutningsvis angavs i rapporten att problemet med patentintrång tagitsupp på EU-nivå, men att de flesta bedömare ansåg att en eventuell lösningpå europeisk nivå låg fram i tiden. Som sin slutsats ansåg densärskilde förhandlaren att i den föreliggande situationen bordeinrikta ansträngningarna på att, tillsammans med övriga intresserade länder,aktivt driva fram en europeisk lösning av problemet.MotionenI motion L346 anser () att det måste skapas ett bättreoch starkare rättsskydd för uppfinnare och upphovsmän genom någon typ avstatlig försäkringskonstruktion. Enskilda innovatörer har som regel varesig råd eller kompetens att på egen hand bemöta t.ex. ett multinationellteller nationellt storbolags försök att skada eller stoppa en innovation.Ett sätt vore enligt motionären att staten gav uppdraget attorganisera en innovatörs- och patentförsäkring som alla patentägare ochupphovsmän kunde teckna för en överkomlig peng och därmed skaffa sig ettrimligt skydd vid patentintrångsprocesser. Motionären begär etttillkännagivande i enlighet med detta.Tidigare lagstiftningsåtgärderSom redovisats i avsnittet Främjande av patent beslutade våren1994 om väsentligt skärpta åtgärder mot intrång i de immateriellaensamrätterna (prop. 1993/94:122, bet. LU17, rskr. 227), och för att ytterligaremotverka det ökande olovliga kommersiella utnyttjandet av andras verk,produkter och varumärken beslutade om en nyskyddsåtgärd - intrångsundersökning - vid immaterialrättsintrång (prop.1998/99:11, bet. LU5, rskr. 24).Pågående arbete inom EUKommissionen presenterade ett förslag till Europaparlamentetsoch rådets direktiv om åtgärder och förfaranden för skydd av immaterialrätter,KOM (2003) 46. I dokumentet finns förslag till åtgärder och förfarandensom skall bidra till skyddet av immateriella rättigheter i EU:s medlemsstater.Syftet är att motverka i första hand sådana intrång i immateriellarättigheter som sker i kommersiellt syfte eller orsakar rättighetshavarenväsentlig skada. Kommissionens uppfattning är att det angivna syftet bästuppnås genom en harmonisering av lagstiftningen på gemenskapsnivå. Bakgrundentill förslaget är bl.a. den grönbok som kommissionen lämnade i oktober1998 om bekämpning av varumärkesförfalskning och piratkopiering på deninre marknaden.Direktivförslaget innehåller bestämmelser om såväl civilrättsliga somstraffrättsliga sanktioner. Det föreslås regler om bl.a. säkerställandeav bevismaterial, rätt till information om intrångsgörande varors ursprungoch distribution, vitesförbud, kvarstad, återkallande och förstöring avintrångsgörande varor m.m., skadestånd, ansvar för rättegångskostnaderoch straff, inklusive en rad särskilda rättsverkningar av brott.Efter behandling av förslaget i en rådsarbetsgrupp har ett kompromissförslagi överlämnats till Europaparlamentet.Tidigare behandlingVåren 1998 behandlade utskottet motionsyrkanden som tog upp behovet av enpatentintrångsförsäkring. Utskottet fann det vara utomordentligt beklagligtatt det inte hade varit möjligt att lösa de finansiella förutsättningarnaför den föreslagna försäkringsmodellen. Med hänsyn till frågans betydelseförutsatte utskottet att regeringen dels noga överväger om det kan finnasalternativa vägar att nå fram till en nationell lösning, dels verkar föratt driva fram en försäkringslösning på europeisk nivå. Utskottet avstyrktebifall till motionsyrkandena (bet. 1997/98:LU16).När utskottet senast behandlade motionsyrkanden om införande av enpatentintrångsförsäkring gav utskottet uttryck för en positiv syn i fråganmen hänvisade till svårigheterna med att få till stånd en sådanlösning. Utskottet var inte berett att föreslå något riksdagsinitiativ ifrågan och avstyrkte motionsyrkandena (bet. 2002/03:LU16).Utskottets ställningstagandeUtskottet är inte heller nu berett att föreslå något riksdagsinitiativ ifrågan om patentintrångsförsäkring. Utskottet anser att det pågåendearbetet inom EU med frågan om skydd mot intrång i immateriella rättigheterbör avvaktas. Mot bakgrund av detta bör avslå motion L346.Datorrelaterade uppfinningarUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande om att patent på mjukvara inteskall få förekomma. Utskottet hänvisar till pågående arbete inom EU. Jämförreservation 1 (v, c).BakgrundEtt uttryckligt skydd för datorprogram infördes i upphovsrättslagen år1989 och innebär att datorprogrammen åtnjuter i princip samma upphovsrättsligaskydd som litterära verk. En EU-anpassning av de svenska reglerna förskydd för datorprogram skedde , bl.a. såvitt avser upphovsrätteni anställningsförhållanden samt möjligheterna till kopiering för enskiltbruk (prop. 1992/93:48, bet. LU17, rskr. 125).Den snabba utvecklingen inom IT-området har medfört att det immaterialrättsligaskyddet för datorprogram blivit alltmer betydelsefullt. För närvarandeskyddas datorprogram som sådana i och i övriga avupphovsrättslagstiftningen, till skillnad från i och i därdatorprogrammeni sig är patenterbara. Även i kan dock patent ges på programvara,om funktionen av programmet har teknisk effekt och även uppfyller deandra patenterbarhetskriterierna. Med teknisk effekt menas att uppfinningenskall lösa ett problem på tekniskt sätt och fungera i praktiken. Exempelviskan patent ges på en funktion som är ett resultat av programmets körningi datorn. Vidare kan exempelvis program som styr operativsystem patenteras.Det rådande rättsläget när det gäller patentskydd för datorrelateradeuppfinningar är emellertid tvetydigt, vilket innebär att det saknasrättslig förutsägbarhet. Trots att datorprogram i sig inte är patenterbaraenligt patentlagarna i EU:s medlemsstater och europeiska patentkonventionen(EPC) lär tusentals patent på datorrelaterade uppfinningar ha utfärdatsav europeiska patentverket (EPO) och av nationella patentverk. Många avpatenten är på informationsteknikens kärnområden, dvs. digital bearbetningav data eller identifiering, visning och lagring av data. Andra gällersådana teknikområden som fordonsteknik eller mekanik, t.ex. programstyrdaprocessorer.Det regelverk som lägger fast villkoren för att utfärda sådana patent äri stort sett identiskt från land till land, men praxis i medlemsstaternasdomstolar och hos myndigheter varierar från land till land. I synnerhetskiljer sig praxis i EPO:s besvärsinstanser från den som tillämpas imedlemsstaternas domstolar. Detta betyder att en datorrelaterad uppfinningkan få patentskydd i en medlemsstat men förvägras motsvarande skydd i enannan.MotionenSven m.fl. (c) framhåller i motion T474 att det är olyckligtatt EU blivit drivande i fråga om patenträtt på mjukvara. Enligt motionärernainnebär ett mjukvarupatent ett slags praktiskt tankeförbud, då det mednödvändighet kommer att omfatta också ganska enkla lösningar. Motionärernamenar att det bidrar till att befästa den utveckling mot monopolsituationersom redan nu i alltför stor utsträckning präglar mjukvarumarknaden. Detligger en stor fara i en utveckling där patenträtten alltmer blirstorföretagens rätt mot de enskilda innovatörerna och de entreprenörer som ärbasen för framtida tillväxt och välstånd. I motionen begärs etttillkännagivande som syftar till att undanröja möjligheten till patent påmjukvara (yrkande 5).Pågående arbete inom EUMot bakgrund av de förhållanden som beskrivits tidigare lade kommissioneni fram ett förslag till direktiv om patenterbarhet fördatorrelaterade uppfinningar, KOM (2002) 92. Kommissionens förslag syftarbl.a. till att klargöra rättsläget genom enhetliga regler inom EU.