bet · GS01UU2 · 2004-11-18 00:00:00 — Arbetet med att skapa en bättremiljö måste därför intensifieras, och för att de fattiga länderna isödra skall kunna ha en möjlighet att leva upp till målet om enhållbar utveckling är det viktigt att miljöfrågorna inarbetas i ländernasegna nationella fattigdomsstrategier.I motion 2004/05:U311 (kd) yrkande 1 krävs att världens regeringar följerupp de mål som upprättades under i omatt integrera miljöaspekterna i alla former av fattigdomsbekämpning ochatt skydda de naturresurser som är basen för ekonomisk utveckling. Iyrkande 2 kräver motionärerna att regeringen skall klargöra vilkakapaciteter och kompetenser skall bidra med i samarbetsländernaför att skapa ett trovärdigt internationellt miljösamarbete.Vidare krävs i yrkande 3 att måste driva på för ett starkareglobalt samarbete kring hållbarhetsfrågorna, både inom landet och påeuropeisk nivå. Hänsyn skall tas till de fattiga ländernas villkor ochakuta problem, liksom till att etiska dimensioner bör betonas i detfortsatta arbetet mot uthållig utveckling och tillväxt (yrkande 4) ochatt skydda de naturresurser som är basen för ekonomisk utveckling(yrkande 8). I yrkande 9 framhålls vikten av att öka integrationen avmiljöaspekter i fattigdomsbekämpningen och att främja en ekologiskthållbar globalisering (yrkande 10).I motion 2004/05:U311 (kd) yrkande 7 framhålls att bör betonavikten av att skydda produktionen av "gemensamma globala nyttigheter".Prioriterade bland dessa bör vara en effektivisering av energi- ochmaterialhanteringen inom ramen för en hållbar utveckling. I yrkande 22liksom i motion 2004/05:MJ498 (kd) yrkande 9 krävs att det skapas enenergifond som skall användas för att stärka utvecklingsländernaskapacitet att föra en hållbar energipolitik och i 2004/05:U311 (kd) yrkande24 att och EU bör uppmuntra forskningssatsningar med inriktningpå hur utvecklingen av hållbara energisystem och ett effektivt ochmiljömässigt jordbruk kan utvecklas i fattiga länder.I motion 2004/05:Fi228 (mp) yrkande 1 framhålls att aktivt börverka för en ändring av inriktningen i och andrainternationella finansieringsinstitutioners energiutlåning och, i yrkande 2,att kräva årlig rapportering till om inriktningen på bankensenergiutlåning. Vidare krävs i yrkande 3 en redogörelse om Sverigesställningstagande angående beviljade fossilenergiprojekt i banken.Utskottets övervägandenUtskottet menar att hållbar utveckling endast kan uppnås inom ramen förglobalt och regionalt samarbete. I Johannesburgsdeklarationen understryksvikten av en integrerad syn på den hållbara utvecklingens tre dimensioner:den sociala, den ekonomiska och den miljömässiga. Utvecklingsländernasnationella strategier för fattigdomsbekämpning, vilka i varierande gradbygger på ett folkligt deltagande, är en central utgångspunkt förförverkligandet av det övergripande målet för politik för globalutveckling. I samband med Johannesburgsmötet beslutades att ett 10-årigtramverk för åtgärder för hållbara produktions- och konsumtionsmönsterskall utarbetas. har varit drivande i frågan och kommer attstödja FN-systemet i detta arbete. Länder som samarbetar medbör själva ta ett långsiktigt nationellt ansvar och säkerställa atthållbarhetsperspektivet tydliggörs i lagstiftning och strategier.Utskottet menar att politik för global utveckling innebär attmiljömässig hållbarhet bör beaktas i tillväxt- och utvecklingsstrategier,såväl nationellt som internationellt. Genom att vara drivande i arbetetför hållbara produktions- och konsumtionsmönster kan bidra utveckling av ny teknik och nya ekonomiska och politiska styrmedel.Länder som samarbetar med bör själva ta ett långsiktigt nationelltansvar och säkerställa att hållbarhetsperspektivet tydliggörs ilagstiftning och strategier. uppgift är att stödja och kompletteradessa ansträngningar.Utskottet konstaterar vidare att för hållbar utvecklingantogs på svenskt initiativ av i i juni 2001.I strategin konstateras att hållbar utveckling kräver globala lösningar.Unionen strävar efter att göra hållbar utveckling till ett mål iutvecklingssamarbetet samt inom den internationella handelspolitiken. EUförsöker särskilt främja frågor som rör global miljöförvaltning ochsäkerställa att handels- och miljöpolitik stöder varandra. Utskottetmenar att svensk politik bör främja en ekologiskt hållbar globalisering.Mänsklig verksamhet inverkar i allt större utsträckning på de grundläggandeekosystemen och en klok förvaltning av naturresursbasen är en förutsättningför hållbar utveckling. Utskottet menar därför att ohållbara konsumtions-och produktionsmönster måste brytas.Utskottet har inhämtat att det inrättades ettsamordningskansli för hållbar utveckling i . Uppgiften äratt koordinera arbete med hållbar utveckling och attfungera som idéskapare och leda arbetet med att vidareutveckla dennationella strategin. En samordnad utbildning med UD om hållbar utvecklingoch politik för global utveckling har påbörjats för att stärka kompetensenhos personal.Utskottet kan konstatera att har antagit en strategi för stödtill regionalt och subregionalt utvecklingssamarbete i söder omSahara . I denna strategi är ett stöd till samarbete kringgemensamma naturresurser, t.ex. att uppnå ett hållbart nyttjande avfloder och grundvattenresurser, ett prioriterat område. stöderäven regionala och subregionala organisationer med inriktning påvattensamarbete. Utskottet kan konstatera att stöttåtgärder för bättre vattenförsörjning, bl.a. genom stöd till hållbartutnyttjande av vattenresurser i södra . Inom ramen för samarbetetför att utveckla området kring är vattenfrågorna mycketbetydelsefulla.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2004/04:U219 (c)yrkande 11, 2004/05:U302 (kd) yrkande 7, 2004/05:U307 (m) yrkande 8,2004/05:U311 (kd) yrkandena 1-4, 7-10, 22 och 24, 2004/05:MJ498 (kd)yrkande 9 samt 2004/05:Fi228 (mp) yrkandena 1-3.8 Medier, kulturfrågor och utbildningPropositionenSverige har prioriterat arbetet med FN:s decennium för utbildning ochfrämjar utbildningsfrågor genom att driva på nödvändig resursmobiliseringoch förbättrad harmonisering av stöd till utbildningssektorn. Sverigeavser att verka för ett intensifierat arbete för jämställdhet ochutbildning på landnivå.Regeringen har även initierat en framåtblickande studie om ett effektivtinternationellt system för utvecklingsfinansiering. Med utgångspunkt ifattiga länders, medelinkomstländers och transitionsekonomiers resursbehovdiskuterar studien nya och existerande instrument för finansiering samtförslag till reformer av FN, de internationella finansieringsinstitutionerna,EU och andra aktörer i systemet. Särskild vikt läggs vid nödvändigastrategiska val för ett bättre fungerande system. Studien slutförs under2004. Resultaten skall kunna användas för fortsatta svenska reformsträvandenvad gäller det internationella systemet för utvecklingsfinansiering.Vidare har prioriterat en förstärkning av forsknings- ochutbildningskapaciteten i samarbetsländerna samt att skapa fungerande ochlångsiktiga nätverk mellan universitet och högskolor i och inärområdet.MotionernaI motion 2004/05:U226 (fp) yrkande 26 framhålls att lokala eller regionalakonflikter ofta exploaterar etniska eller kulturella motsättningar föratt skapa folklig legitimitet och mobilisering. Människors kulturarv ären möjlighet att finna identitet och trygghet, vilket krävs för attutveckla öppna samhällen och därför måste det ske ett medvetet arbetemed att utveckla mekanismer för att skydda kulturarvet. Vidare framhållsi yrkande 28 att det finns ett tydligt samband mellan fattigdom ochbristen på utbildning och en bred samsyn kring värdet av utbildningsinsatseri kampen mot fattigdom. Speciellt viktigt är flickors rätt till utbildning,och motionärerna kräver ökade satsningar på riktade utbildningsinsatserför flickor och unga kvinnor.I motion 2004/05:U241 (m) yrkande 2 framhålls att för att skapa utveckling,demokrati och öka hälsan i är utbildning en nyckelfråga, ochsett utifrån ett demokratiperspektiv är och bör rätten till utbildningvara en grundläggande rättighet. Även i motion 2004/05:U307 (m) yrkande7 framhålls utbildning som en nyckelfråga, både för flickor och pojkarmen särskilt viktigt är att alla flickor får utbildning eftersom deofta diskrimineras.I motion 2004/05:U303 (kd) yrkande 2 krävs att i förhållandetill EU:s nya grannländer fokuserar biståndsinsatser till institutionerför utveckling av demokrati, mänskliga rättigheter, rättssamhälletsprinciper och deras praktiska genomförande och att biståndsresursernaskall användas för att överbrygga etniska och religiösa barriärer medmålet att nå ökad förståelse och tolerans (yrkande 3).I motion 2004/05:U331 (kd) yrkande 22 krävs en ökad satsning påutbildningsbiståndet och undervisningsstödet till mottagarländerna för attmotverka brain-drain och verka för att främja en god utveckling i defattigaste länderna.Utskottets övervägandenUtskottet menar att såväl kultur- som utbildningspolitiken har en centralroll i utvecklingsarbetet och fattigdomsbekämpningen. Kulturen är ettviktigt verktyg för att uppnå målet för politiken för global utveckling.Sverige har en lång och omfattande tradition av att sätta in kulturfrågornai ett internationellt utvecklingssammanhang. var också ett avde första länderna att ge kulturen plats i det statliga utvecklingssamarbetet.Utskottet ser det som självklart att politiken för global utvecklingmåste värna kulturarvet och svenska insatser inom området skall inriktaspå t.ex. kulturbevarande insatser och kulturminnesvård.Utbildning är av avgörande betydelse för att främja jämställdhet mellanflickor och pojkar och för att förhindra diskriminering, exploateringoch våld mot flickor. stöder därför aktivt den ökande uppmärksamhetsom det internationella samfundet (FN, inklusive , DAC ochVärldsbanken) ger flickors utbildning och de faktorer som hindrar dennautbildning. Regeringen anser att det är angeläget att rikta uppmärksamhetenpå flickors situation i ett bredare perspektiv och angripa de attityderoch de grundläggande orsaker som leder till övergrepp mot flickor.Utskottet menar att utvecklingssamarbetet med länderna i börinriktas på åtgärder som främjar dessa länders närmande till europeiskasamarbetsstrukturer och värdegemenskaper. Med samarbetsländernas behovsom utgångspunkt kan insatser inriktas på områden där har enerkänd och efterfrågad kompetens. EU har ett ansvar för att utvecklarelationerna med sina östra grannländer. Ett gott samarbetsklimat kanöverbrygga etniska och religiösa barriärer vilket leder till ökadförståelse och tolerans.Utskottet konstaterar vidare att aktivt deltar i styrning avEU:s olika biståndsprogram som stöder utvecklingen av demokrati, mänskligarättigheter, rättssamhällets principer samt deras praktiska genomförande.Phareprogrammet syftar till att förbereda kandidatländerna för åtagandenvad gäller . Ett av de direktiv som kandidatländerna skallanpassa sig till är EU:s nya antidiskrimineringsdirektiv som trädde ikraft och bl.a. rör diskriminering av romer.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2004/05:U226 (fp)yrkandena 26 och 28, 2004/05:U241 (m) yrkande 2, 2004/04:U303 (kd)yrkandena 2 och 3, 2004/05:U307 (m) yrkande 7 samt 2004/05:U331 (kd)yrkande 22.9 Biståndets geografiska inriktningPropositionenVarje land har det övergripande ansvaret för att skapa gynnsammaförutsättningar för den egna utvecklingen. Hållbar ekonomisk tillväxt, enrättvis fördelningspolitik och ett brett och aktivt deltagande av detcivila samhället i beslutsprocesser är nödvändiga förutsättningar. Ävenom det offentliga biståndet, i ljuset av de samlade resursflödena,volymmässigt spelar en begränsad roll är det avgörande inom vissa sektoreroch särskilt för de fattigaste länderna. av BNI skall därförgå till de minst utvecklade länderna. Behoven och effektiviteten ifattigdomsbekämpningen ligger till grund för den geografiska fördelningenav medlen. Tyngdpunkten i samarbetet ligger därför på de fattigasteländerna i och . Den särskilt utsatta situationen förmänniskorna i motiverar en större tilldelning av resurser för denkontinenten. Samarbetet skall utformas för att stödja samarbetsländernasnationella strategier för fattigdomsbekämpning, bl.a. genom budget- ochsektorstöd.MotionernaI motion 2004/05:U226 (fp) yrkande 16 krävs att det svenskautvecklingssamarbetet koncentreras till ett mindre antal länder.I motion 2004/05:U227 (v) yrkande 1 krävs att bör utarbeta ensammanhängande strategi för konfliktlösning och fattigdomsbekämpning iÖstafrika och i yrkande 2 att i FN och EU bör verka för attSveriges strategi för fattigdomsbekämpning och konfliktlösning i Östafrikabildar underlag till en gemensam strategi för EU och FN.I motion 2002/03:U284 (kd) yrkande 27 framhålls vikten av attutvecklingssamarbetet stöder fred och fredsbyggande processer.I motion 2004/05:U302 (kd) yrkande 11 framhålls att bör sättahård press på konflikthärjade stater i så att barn skyddas fråntvångsrekrytering till egna eller andra väpnade trupper.Utskottets övervägandenUtvecklingssamarbetet är ett uttryck för solidaritet med fattiga ochutsatta människor i andra länder. Utskottet menar att det finns länderdär förutsättningar saknas för ett långsiktigt och brett samarbete mendär olika typer av riktade insatser för att stödja positiva processerkan vara möjliga. Detta gäller även för länder där förutsättningarnaför samarbete på ytan kan tyckas vara begränsade, t.ex. i diktaturer.Insatser i dessa länder kan då göras genom enskilda organisationer, t.ex. inom demokratifrämjande eller främjande och skydd av de mänskligarättigheterna. Insatserna måste avgöras från fall till fall och medbeaktande av ett helhetsperspektiv. Utskottet menar att ett val avsamarbetskanaler och samarbetsformer skall göras efter en bred analys avsituationen i samarbetslandet.Utskottet konstaterar att ändamålen numera styr biståndets utformningi högre grad än traditionen med länderval. Det är dock viktigt att skiljamellan utformningen av biståndet och hur medelsöverföringen sker.Biståndet kanaliseras vanligen stat-till-stat. Det är en fråga om att gestöd till utvecklingen i enskilda länder, där folkvalda regeringarbestämmer prioriteringarna. Ett enskilt land är alltjämt den främstamotparten, och kanalen, för svenskt statligt bistånd. När det gällerutformningen av biståndet skall den sättas i relation till landetsprioriteringar, målsättningar och internationella åtaganden.Utskottet menar att det kan vara mer ändamålsenligt att genomföra delarav biståndet med andra partner än statsapparater. Biståndet utformasdärför utifrån ändamålen men inom ramen för enskilda länders politikoch prioriteringar.Utskottet anser, som framgått tidigare i detta betänkande, att varjeland har det övergripande ansvaret för att skapa gynnsamma förutsättningarför utveckling. Hållbar ekonomisk tillväxt, en rättvis fördelningspolitikoch ett brett och aktivt deltagande av det civila samhället ibeslutsprocesser är nödvändiga förutsättningar. Ett stabilt institutionelltoch makroekonomiskt ramverk, en öppen och effektiv förvaltning och ettsjälvständigt rättsväsende behövs. Korruption måste bekämpas, inte minstdärför att den utgör ett allvarligt utvecklingshinder.Utskottet kan vidare konstatera att behoven och effektiviteten ifattigdomsbekämpningen ligger till grund för den geografiska fördelningenav medlen. Tyngdpunkten i det svenska samarbetet med ligger därförpå de fattigaste länderna. Den särskilt utsatta situationen för människornai motiverar en större tilldelning av resurser för den kontinenten.Samarbetet skall utformas för att stödja samarbetsländernas nationellastrategier för fattigdomsbekämpning, bl.a. genom budget- och sektorstöd.Bilden av demokrati och respekt för mänskliga rättigheter i ärinte entydig. Demokratin i formell mening gör framsteg. Mycket återstårdock för att utveckla en demokratisk kultur som bygger på grundlägganderespekt för de mänskliga rättigheterna och jämställdhet. Kvinnorna måstefå ökad delaktighet i det politiska livet så att de kan påverka sinavillkor. I flera länder är den utbredda korruptionen ett allvarligthinder för utveckling och måste bekämpas inom ramen för ansträngningarnaatt åstadkomma bättre samhällsstyrning.NEPAD (New Partnership for ''''''''''''''''''''''''''''''''s Development) som var de afrikanskaländernas egna initiativ betonar att länderna måste ta ansvar för sinegen utveckling. NEPAD har därför upprättat APRM (African ) som syftar till att granska länderna vad politisk och ekonomisksamhällsstyrning angår. Ett tjugotal har anslutit sigtill mekanismen och de första granskningarna har inletts.Utskottet konstaterar att betydande framsteg har gjorts för att lösaflera av svåraste och mest långvariga konflikter. Samtliga störrekonfliktområden i är föremål för afrikanskt ledda fredsprocesser.Afrikanska unionen (AU) verkar för fred, säkerhet och stabilitet.Inrättandet av ett freds- och säkerhetsråd är av stor betydelse föransträngningarna att förebygga och hantera konflikter på kontinenten.Fredsprocessen i Stora sjöregionen fortsätter trots flera djupa krisermed allvarliga övergrepp mot de mänskliga rättigheterna.Utskottet konstaterar att länderna på är drabbade både avinterna och gränsöverskridande konflikter. Konflikterna i regionen harmånga inbördes beröringspunkter och länderna driver ofta en politik föratt stödja oppositionsgrupper i varandras länder. Under de senaste årenhar en arkitektur för att hantera konflikter i börjat växa fram- med Afrikanska unionen som i samråd med FN tar ett övergripande ansvar.Sverige förbereder en samlad strategi för hur Afrikanska unionen bästkan stödjas i arbetet för fred och utveckling. arbetar Sverigebilateralt med de olika konflikter som präglar regionen. spelaren mycket aktiv roll i arbetet med att stödja fredsprocessen i Somalia,bl.a. genom ett internationellt möte i . har ocksåaktivt agerat på olika sätt kring krisen i och fortsatt stöttfredsprocessen i södra konstaterar vidare att EU arbetar aktivt med olika konflikteroch interna problem inom länderna. EU har bidragit med omfattande stödtill Afrikanska unionens arbete, inklusive mer generellt finansielltstöd för kapacitetsuppbyggnad. EU för också en politisk dialog medländerna på , där särskilt frågorna om mänskliga rättigheteroch demokrati står i fokus. har även bidragit med stöd tillEU:s särskilde representant för , liksom i dialogen medLiberia och Sierra Leone.Utvecklingssamarbetet, inte minst dialogen, bedöms kunna öka med ettantal länder som bedrivit ett långsiktigt utvecklingssamarbetemed och som driver en aktiv politik för att minska fattigdomen.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2002/03:U284 (kd)yrkande 27, 2004/05:U226 (fp) yrkande 16, 2004/05:U227 (v) yrkandena 1och 2 samt 2004/05:U302 (kd) yrkande 11.10 Biståndets genomförande och organisationPropositionenUtvecklingsprocessen måste drivas av mottagarlandets egen regering medstöd av befolkningen. Utvecklingssamarbetets roll är att stödja dennaprocess och att skapa förutsättningar för en samstämd politik för globalutveckling. Avsikten är att bidra till ländernas utveckling så att dekommer ur sitt biståndsberoende och kan stå på egna ben, inte minstgenom ekonomisk tillväxt. Öppna, robusta, rättvisa och legitima ramvillkorför internationell handel och investeringar, minskade jordbruks- ochexportsubventioner och ökade insatser för fred och säkerhet är exempelpå områden som är avgörande i sammanhanget.I utvecklingssamarbete betonas samarbetslandets eget ansvaroch ägarskap. De nationella fattigdomsstrategierna (PRS) banar väg förbättre samordning. som PRS understryker landets ägarskapunderlättas samverkan finansiärer och aktörer emellan. Detta arbete kanvidareutvecklas ytterligare, vilket manifesteras bl.a. av pågåendeutvecklingsarbete inom FN, de internationella finansieringsinstitutionerna,EU och /DAC. I propositionen understryks att korruption måstebekämpas och för detta krävs bl.a. att mottagarländerna har ett stabiltinstitutionellt och makroekonomiskt ramverk, en öppen och effektivförvaltning och ett självständigt rättsväsende.Noggrann uppföljning och utvärdering av utvecklingssamarbetet är viktigtför effektiviteten i biståndet. Det svenska stödet kan mycket sällanses isolerat från andra insatser. Utvärdering och uppföljning av svensktutvecklingssamarbete måste därför ske brett och tillsammans med fleragivare i nära samråd och samarbete med samarbetslandet självt. Denlöpande interna uppföljningen och utvärderingen bör kompletteras medoberoende utvärderingar. Regeringen avser att inrätta en myndighet förutvärderingsfunktionen och bedömer att verksamheten kan inledas under2005. Utvärderingsorganets fristående ställning i förhållande till övrigaaktörer inom biståndsförvaltningen skall tillgodoses genom att organetblir en egen myndighet. Utgångspunkten för verksamheten skall varautvärdering av hur svenska biståndsmedel används i förhållande tillutvecklingssamarbetets mål och syfte, liksom effekter av de använda medlen.Den blivande utvärderingsmyndigheten skall kunna analysera och utvärderabåde multi- och bilateralt utvecklingssamarbete. Även Regeringskanslietskall kunna granskas vad avser utvecklingssamarbete. Myndigheten skallkomplettera den utvärderingsverksamhet som bedrivs vid Sida.En ny Sidaenhet kommer att etableras på för att främjaett fördjupat samarbete mellan och . Den nyaSidaenhetens verksamhet kommer att finansieras från utgiftsområde 7Internationellt bistånd.MotionernaI motion 2004/05:U226 (fp) yrkande 17 framhålls att en ny profilenhetinom Sida skall etableras på och motionärerna menar att det äroacceptabelt att regionalpolitiska hänsyn får styra i biståndspolitiken.I yrkande 19 understryks att om bistånd eventuellt skall bedrivas idiktaturstater skall det kanaliseras genom enskilda organisationer. Iyrkande 20 välkomnar motionärerna att egeninsatsen för enskildaorganisationer i finansieringen av projekt i skall sänkas men kräveratt egeninsatsen helt tas bort när det gäller enskilda organisationersdemokratiprojekt i diktaturregimer.I motion 2004/05:U278 (v) yrkande 3 framhålls att den utvärderingsenhetsom presenterades i budgetpropositionen får mandat att ge förslag omhur politiken kan förbättras och att den får ett tydligt mandat attverka självständigt från regeringsmakten.I motion 2004/05:U307 (m) yrkande 11 framhålls att korruption orsakarstora svårigheter vid val av länder att arbeta i men att det måste varanolltolerans när det gäller inblandning i korruption i samband medsvenskt bistånd. Vidare understryks vikten av att noggrann utvärderingger kunskap om hur svenskt bistånd kan effektiviseras och förbättras(yrkande 12). I yrkande 16 framhålls att utformningen av biståndet börske i u-landsmiljö och svenska insatser bör i högre utsträckning fokuserapå kvalitet och resultat (yrkande 17).I motion 2004/05:U331 (kd) yrkande 10 framhålls att för samordning ochsamstämmighet inom det civila samhället krävs att ett medborgarforuminrättas för utbyte av kunskap och erfarenheter på nationell nivå. Ettsådant nationellt forum borde ingå i en större global organisation därdet civila samhället representeras i expert/specialistgrupper medrådgivande funktion för de stora multilaterala organisationerna.I motion 2004/05:U337 (mp, fp, v, c) yrkande 4 framhålls att engrundförutsättning för att utrikespolitik skall kunna ha ett tydligtHBT-perspektiv är att anställda inom Sida och utrikesförvaltningen haren grundläggande kompetens i frågor som rör homosexuellas, bisexuellasoch transpersoners mänskliga rättigheter.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att ett generöst och högkvalitativt bistånd tillutvecklingsländerna är nödvändigt och önskvärt, liksom att den samladeutvecklingspolitiken samverkar till att nå de nya målen. Olikauppföljningsinsatser skall säkerställa detta.