bet · GR01KU19 · 2004-05-27 00:00:00 — En avregeringen tillsatt utredning har haft i uppdrag attge förslag till lagstiftning som främjar likarättigheter och motverkar diskriminering och annankränkande behandling på skolområdet och inom vissannan utbildning. Utredningens betänkande harnyligen överlämnats till regeringen och det kommersnart att skickas ut på en bred remissrunda. Motbakgrund av ovan anförda är enligt utskottets meningnågot uttalande från för att fästaregeringens uppmärksamhet på betydelsen av godskolmiljö inte nödvändigt. Motion 2003/04:K26 (fp)yrkande 7 avstyrks.MaktdelningUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning tilltidigare ställningstagande motionsyrkanden omökad maktdelning. Jämför reservation 20 (m).MotionI motion 2003/04:K24 av m.fl. (m)föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om maktdelning(yrkande 1). Enligt motionärerna bör maktdelningenöka inom parlamentarismens ram. För att öka den s.k.horisontella maktdelningen - ökad maktbalans mellande demokratiska institutionerna på samma nivå -anför motionärerna att domstolar bör ges störremöjligheter att kontrollera lagstiftningensförenlighet med grundlagen, vilket lättast skergenom att uppenbarhetsrekvisitet i 11 kap. 14 §regeringsformen (RF) tas bort. Vidare anförs imotionen att skyddet gentemot statens påbud är svagtoch att det finns en brist på maktdelning mellan dencentrala och den lokala nivån. Motionärerna anseratt inslagen av s.k. vertikal maktdelning skall öka.Sådan maktdelning illustreras främst av en starkkommunal självstyrelse. Andra exempel ärfolkomröstningar och självständiga myndigheter. Somett led i en ökad vertikal maktdelning villmotionärerna ge den kommunala självstyrelsen ettstarkare skydd i grundlagen, vilket bör geregeringen till känna (yrkande 4).BakgrundLagprövning och författinngsdomstolKonstitutionsutskottet behandlade under riksmötet2001/02 flera motioner som tog upp frågor omlagprövningsrätt och författningsdomstol (bet.2001/02:KU13 s. 55 f.). I detta sammanhang lämnadeutskottet en utförlig redovisning av fråganstidigare behandling i utskottet under riksmötet2000/01. I sin bedömning av då aktuella motionerhade utskottet konstaterat att det i motioner och avDemokratiutredningen framhållits den s.k.europeiseringen av svensk rätt, som kan härledasbl.a. från EU-medlemskapet (bet. 2000/01:KU11 s. 39f.). Vid tidigare tillfällen hade utskottetkonstaterat att utrymmet för att tillämpauppenbarhetsrekvisitet i 11 kap. 14 § andra punktenRF har minskat genom medlemskap i ochinförlivandet av i svensk rätt.Utskottet framhöll att EG-rätten ju har företrädeframför svensk lag utan att det finns något krav påuppenbar motstridighet. Därutöver konstateradeutskottet att vissa delar av - desom ingår i EG-rätten - därmed skall tillämpasomedelbart framför svensk lag, medan andra delar avkonventionen skall tillämpas först om "felet äruppenbart". i tillämparinte något uppenbarhetsrekvisit vid sin prövning.Vidare anförde utskottet att om EU skulle anslutasig till så att konventionen isin helhet blir EG-rätt med generell tillämpning,blir utrymmet för att i tillämpauppenbarhetsrekvisitet vid normkollisioner ännumindre.Utskottet erinrade också om sina tidigarepåpekanden att även om regeln i 11 kap. 14 § RF tarsikte på konflikter mellan svenska rättsnormer avskilda valörer, är det tveksamt om någon klarskiljelinje i längden kan upprätthållas irättstillämpningen mellan situationer som synesreglerade av endast nationell rätt och situationerdå den "europeiska" rätten inverkar. av denormer som ställs mot varandra vid en lagprövningkan härledas ur politiska beslut, och det kundedärför enligt utskottets mening inte anses stå istrid med demokratins grundsatser att en norm avhögre statsrättslig valör, som antagits idemokratisk ordning, ges företräde framför en normav lägre statsrättslig valör.Utskottet ansåg mot bakgrund av det anförda attregeringen borde ges i uppdrag att låta utredafrågor om skyldigheten enligt 11 kap. 14 § RF fördomstolar eller andra offentliga organ att i vissafall inte tillämpa en föreskrift och om undantagetfrån denna skyldighet, det s.k.uppenbarhetsrekvisitet. Uppenbarhetsrekvisitet bordeenligt utskottet belysas, inte minst med hänsyn tillatt införlivats med svensk rättoch att anslutit sig till EU. Utredningenborde omfatta frågan på vilket sätt en förstärktlagprövning bör kunna utövas. Detta borde t.ex.kunna innefatta överväganden kring Lagrådetsställning och frågan om behovet av en speciellförfattningsdomstol eller om prövning bör ske inomdet vanliga domstolsväsendet. Enligt utskottetsmening var det angeläget att utredningen belystemöjligheterna att även fortsättningsvis garanteradomstolsväsendets självständighet och undvikapolitisering av domstolarna.Utskottet ansåg att med bifall till ochmed anledning av de aktuella motionerna borde geregeringen det anförda till känna. Riksdagenbeslutade i enlighet med utskottets hemställan(rskr. 2000/01:149).I sitt ställningstagande rörande motioner aktuellaunder 2001/ansåg utskottet att detalltjämt fanns ett behov av att de frågor somberördes i utskottets tillkännagivande tillregeringen under föregående blir föremålför utredning. Enligt utskottets mening var detangeläget att åtgärder vidtogs så att ettutredningsarbete möjligt kunde inledas.Utskottet förutsatte att så skulle ske. Mot dennabakgrund avstyrkte utskottet motionerna (bet.2001/02:KU13 s. 57 f.).I regeringens skrivelse 2002/03:75 med redogörelseför regeringens behandling av skrivelseranfördes rörande bl.a. det ovan redovisadetillkännagivandet att man inom Regeringskanslietövervägde de närmare formerna för detutredningsarbete rörande konstitutionella frågor somtar sikte på förslag till grundlagsändringar . Skrivelsen föranledde i denna del intenågot uttalande från sida(bet. 2002/03: KU29 s. 20 f.).Under våren 2004 avstyrkte utskottet motioner omlagprövning och författningsdomstol med hänvisningtill sitt tidigare tillkännagivande om en utredningrörande lagprövning och uppenbarhetsrekvisitet ochatt överväganden rörande en sådan utredning tordeutgöra en del av förberedelserna inför den kommandeförfattningsöversynen, kring vilken regeringeninlett samtal med de politiska partierna i (bet. 2003/04:KU9 s. 50).I regeringens skrivelse 2003/04:75 med redogörelseför regeringens behandling av skrivelseruppger regeringen rörande ovan nämndatillkännagivande att den har bjudit in företrädareför riksdagspartierna till överläggningar om ensamlad översyn av regeringsformen. Skrivelsenbehandlas av utskottet under våren.MaktdelningUnder har ibetänkande 2003/04:KU9 behandlat en motion (m) omökad maktdelning. I motionen anfördes argument försåväl horisontell som vertikal maktdelning. mening kunde man utgå från att denkommande författningsöversynen kommer att rymmaflera av de frågor som efterfrågades i bl.a. dennämnda motionen. Sålunda kunde enligt utskottetförutsättas att frågor som rör både relationernamellan de organ som uppbär den offentliga makten ochderas uppgifter kommer att beröras. Utskottetavstyrkte motionen i enlighet med detta.I samma betänkande behandlade utskottet även fleramotioner (m, fp, kd, c) om att värna och stärka denkommunala självstyrelsen. Utskottet konstaterade attden s.k. i förslaget (SOU 2003:123)för sitt kommande utredningsarbete aktualiserar enväsentlig del av de frågor som behandlas i deaktuella motionerna. Utskottet förutsatte attregeringen i sina överväganden beträffandeAnsvarskommitténs fortsatta uppdrag och den kommandeförfattningsutredningens arbete beaktar att deöverväganden av grundlagskaraktär som i motionernaaktuella frågor kan föranleda får sin plats i nämndautredningar. Mot den bakgrunden avstyrkte utskottetmotionerna.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande.Motion 2003/04:K24 (m) yrkandena 1 och 4 avstyrks.Granskning i kommunernaUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning tilltidigare ställningstagande en motion ominrättande av kommunala"konstitutionsutskott". Jämför reservation 21(fp).MotionI motion 2003/04:K289 av m.fl. (fp)anförs att revisionen i landets kommuner måsteförnyas och förändras. Motionärerna anser att det ikommunerna behövs ett bättre forum för"konstitutionell" granskning av ledande kommunalapolitikers göranden och låtanden. Därför börinrättas kommunala "konstitutionsutskott" i form avsärskilda granskningsnämnder, bestående avförtroendevalda, med uppgift att granskakommunledningen ur ett konstitutionellt perspektiv.En utredning bör tillsättas för att komma medförslag på en förstärkt förtroendemannarevision ienlighet med tankarna om kommunalakonstitutionsutskott. Detta bör enligtmotionärerna ge regeringen till känna (yrkande 9).BakgrundGällande ordningKommunallagenI kommunallagen (1991:900) finns bestämmelser om denkommunala revisionen. Enligt dessa väljs revisoreroch revisorsersättare av fullmäktige (3 kap. 9 §).Revisorernas uppgift är att i den omfattning somföljer av god revisionssed granska allverksamhet som bedrivs inom nämndernas ochfullmäktigeberedningarnas verksamhetsområden (9 kap.9 och 11 §§). De granskar på samma sätt, genom derevisorer eller lekmannarevisorer som utsetts ikommunala företag, även verksamheten i de företagen.Revisorerna prövar om verksamheten sköts på ettändamålsenligt och från ekonomisk synpunkttillfredsställande sätt, om räkenskaperna ärrättvisande och om den interna kontrollen som görsinom nämnderna är tillräcklig. Av lagtexten framgårklart att revisorerna inte kan granska fullmäktige,vilket ligger i sakens natur eftersom revisorerna iförsta hand är fullmäktiges uppdragstagare.Vidare har enligt kommunallagen varje medlem av enkommun eller ett landsting rätt att få laglighetenav kommunens eller beslut prövad genomatt överklaga dem hos länsrätten (10 kap. 1 §). Debeslut som får överklagas är bl.a. beslut avfullmäktige eller den beslutande församlingen i ettkommunalförbund och beslut av en nämnd eller ettpartssammansatt organ, om beslutet inte är av rentförberedande eller rent verkställande art (10 kap. 2§). Ett överklagat beslut skall upphävas om det intehar tillkommit i laga ordning, beslutet hänför sigtill något som inte är en angelägenhet för kommuneneller , det organ som har fattat beslutethar överskridit sina befogenheter, eller beslutetstrider mot lag eller annan författning (10 kap. 8§).Riksdagens ombudsmänEnligt lagen (1986:765) med instruktion förRiksdagens ombudsmän har justitieombudsmännentillsyn över att de som utövar offentlig verksamhetefterlever lagar och andra författningar samt iövrigt fullgör sina åligganden (1 §). Underombudsmännens tillsyn står bl.a. kommunalamyndigheter och tjänstemän och andrabefattningshavare vid dessa (2 §). Tillsynenomfattar inte ledamöter av beslutande kommunalaförsamlingar.RiksrevisionenEnligt lagen (2002:1022) om revision av statligverksamhet m.m. får inom ramen föreffektivitetsrevision granska hur statsmedel somtagits emot som stöd till en viss verksamhet -inklusive verksamhet som bedrivs i regi -används, om redovisningsskyldighet för medlen gällermot staten eller särskilda föreskrifter ellervillkor har meddelats om hur medlen får användas (2§).DoktrinenI en kommentar till kommunallagen anges att det ärklart att det ligger inom revisorernas befogenheteratt granska lagligheten i förvaltningen i sambandmed förvaltnings- eller redovisningsrevisioner,fastän detta inte angivits särskilt. Det har dockansetts att laglighetsfrågor i första hand skallprövas av de rättsvårdande myndigheterna inom ramenför gällande system, t.ex. genom kommunalbesväreller JO-tillsyn (m.fl.,Kommunallagen. Kommentarer och praxis, 3:e uppl.,2001, s. 381).Frågan om laglighetsgranskning i kommunernaFlera utredningar har övervägt möjligheten att låtarevisorerna övervaka de kommunala besluten frånlaglighetssynpunkt innan de verkställs. Fråganbehandlades också i Lokaldemokratikommitténsdelbetänkande Förtroendevaldas ansvar viddomstolstrots och lagtrots (SOU 1993:109 s. 78).Däri framhöll kommittén betydelsen av en utvidgningav de kommunala revisorernas obligatoriska uppgiftertill att även omfatta granskningen av lagligheten inämndernas verksamhet. Kommittén gjorde sinbedömning utifrån den omständigheten attlaglighetsgranskning ingår i revisorernas arbete.Lokaldemokratikommittén framförde i sittslutbetänkande Lokal demokrati i utveckling (SOU1993:90 s. 178) som sitt huvudförslag, attrevisorernas laglighetsgranskning skulle görasobligatorisk. Kommittén angav att det inte skulleinnebära någon ingripande förändring i revisorernasuppgifter och arbetsförutsättningar om granskningengenom bestämmelser i kommunallagen skulle görasobligatorisk. Remissinstanserna var delade iuppfattningarna om förslag.I promemorian Kommunalt domstolstrots och lagtrots(Ds 1995:27) framhölls att utredningen inte förnärvarande var beredd att föranstalta om någotobligatorium och pekade bl.a. på risken att en sådangranskning skulle ta resurser från andra angelägnarevisionsuppgifter.Kommunala förnyelsekommittén föreslog i sittslutbetänkande Förnyelse av kommuner och landsting(SOU 1996:169 s. 131), såsom en av flera åtgärder isyfte att stärka revisionen, att man skulleundersöka om revisorerna skall granska lagligheten iverksamheten.Kommunrevisionsutredningen gjorde i sittbetänkande Den kommunala revisionen - ettdemokratiskt kontrollinstrument (SOU 1998:71 s. 105)bedömningen att laglighetsprövning inte skall varaen lagreglerad uppgift för revisorerna, utan dessafrågor skall som prövas av de rättsvårdandemyndigheterna. Som skäl för sin bedömning anfördekommittén att frågan om lagligheten i den kommunalaförvaltningen regelmässigt prövas iberedningsarbetet. Vidare innefattas, anfördekommittén, i den kommunala revisionens uppgifter enmöjlighet för revisorerna att granska lagligheten avförvaltningen. Om laglighetsgranskning görs till enlagreglerad obligatorisk uppgift för revisorernafinns det dock, menade kommittén, risk för att dennauppgift kan komma att dominera på bekostnad av andrarevisionella uppgifter. Kommittén framhöll även attde laglighetsfrågor som skall granskas många gångerjuridiskt kan vara mycket komplicerade och att detvid val av revisor inte ställs några krav på varesig ekonomiska eller juridiska kunskaper. Också enåtgärd att tillkalla den juridiska hjälp som kanbehövas vid laglighetsprövning förutsätter, menadekommittén, ett eget juridiskt kunnande;i annat fall är risken stor att man inte upptäckerproblemen.I proposition 1998/99:66 En stärkt kommunalrevision gjorde regeringen samma bedömning somKommunrevisionsutredningen, dvs. attlaglighetsgranskningen inte skall vara enlagreglerad obligatorisk uppgift för revisorerna(s. 90). framhöll regeringen att delaglighetsfrågor som skall granskas kanvara mycket juridiskt komplicerade, och den ansågatt revisionens primära uppgift är och bör vara deförvaltnings- och redovisningsrevisionellauppgifterna. [2] Vidare nämnde regeringen att i denkommunala revisionens uppgifter också innefattas enmöjlighet men ingen uttrycklig skyldighet förrevisorerna att granska lagligheten avförvaltningen. menade regeringen attlaglighetsfrågor, som , skall prövas iberedningsarbetet och av de rättsvårdandemyndigheterna. Regeringen ville i propositionenockså betona vikten av en god intern kontroll ochdess betydelse när det gäller bl.a. lagenligheten iverksamheten. Det är också möjligt, menaderegeringen, för ett sakkunnigt biträde - som enligtkommunallagen skall biträda revisorerna igranskningen (9 kap. 8 §) - att i sin granskninggöra en bedömning av lagligheten och behandla dettai sin granskningsrapport.Konstitutionsutskottet berörde i sin behandling avpropositionen inte frågan om obligatorisklaglighetsgranskning (bet. 1998/99:KU30).Utredningen om den kommunala revisionenEn tillsatt utredning (Fi 2003:09) har fåtti uppdrag att göra en översyn av den kommunalarevisionens förutsättningar och funktionssätt (dir.2003:97). Den särskilde utredaren skall bl.a.analysera om nuvarande regler för ansvarsprövning ifullmäktige har fungerat tillfredsställande ochöverväga andra möjliga åtgärder som deförtroendevalda revisorerna kan vidta som kan stärkaoch utveckla denna process. Andra frågor som skalltas upp i utredningen är det pågående arbetet medcertifiering av kommunala sakkunniga revisorer,rekryteringen av förtroendevalda revisorer,granskning av delårsbokslut i kommunerna ochsamarbete kring revisionen mellan olika kommuner ochlandsting. Uppdraget skall redovisas senast ioktober 2004.Frågesvar av om kommunalakonstitutionsutskottStatsrådet besvarade den 30 juli2003 en fråga (2002/03:1223) om kommunalakonstitutionsutskott. uppgav därvidatt han inte var beredd att låta utreda frågan ominrättande av sådana. I svaret hänvisades till att,till skillnad från hur det fungerar i regering ochriksdag, domstol kan pröva om kommunfullmäktiges,respektive nämnders beslutöverensstämmer med deras lagenliga befogenheter ochskyldigheter. Vidare hänvisades till den kommunalarevisionens granskning, Justitieombudsmannenstillsyn samt till att förtroendevalda i kommuner ochlandsting bor nära och ofta kommer i kontakt medsina väljare, vilket medför att medborgarna på ettförhållandevis enkelt sätt kan framföra sinasynpunkter direkt till de lokala beslutsfattarna.Konstitutionsutskottets tidigare bedömningavseende kommunala konstitutionsutskottKonstitutionsutskottet behandlade ettmotionsyrkande (fp) om inrättande av kommunalakonstitutionsutskott för att skärpa denkonstitutionella granskningen i kommuner ochlandsting (bet. 1997/98:KU4). Utskottet ansåg att ensådan ordning som föreslogs i motionen inte passadein i det kommunala systemet. Utskottet konstateradeockså att kommunallagen ger utrymme för engranskning av lagenligheten i den kommunalaförvaltningen genom revisorerna, vartill kom att denkommunala verksamhetens lagenlighet också prövasgenom kommunalbesvär och JO:s tillsynsverksamhet.Mot den bakgrunden avstyrkte utskottetmotionsyrkandet.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande.Motion 2003/04:K289 (fp) yrkande 9 avstyrks.Demokratisk professionalism iförvaltningenUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till detförvaltningspolitiska handlingsprogrammet enmotion om demokratisk professionalism iförvaltningen. Jämför reservation 22 (kd).MotionerI motion 2003/04:K400 av Skånberg m.fl. (kd)yrkande 9 föreslås att tillkännager förregeringen som sin mening vad i motionen anförs omen statlig utredning som utifrånDemokratiutredningens förslag utvecklar "ettoffentligt etos och en demokratisk professionalism".I motionen anförs att staten verkar ha en alltotydligare idé om vilka beteenden och mål som skallprägla statsförvaltningen. Ämbetsmannakulturen, somenligt motionärerna tidigare präglade stora delar avstatsförvaltningen, luckras upp alltmer ochingenting verkar ersätta den förutom ekonomiska måttsom skall uppfyllas.BakgrundGällande ordningEnligt 1 kap. 9 § regeringsformen skall domstolarsamt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgöruppgifter inom den offentliga förvaltningen i sinverksamhet beakta allas likhet inför lagen samtiakttaga saklighet och opartiskhet. Enligt 1 kap. 2§ skall den offentliga makten utövas med respekt föralla människors lika värde och för den enskildamänniskans frihet och värdighet.I förvaltningslagen (1986:223) anges allmännabestämmelser om hur förvaltningsmyndigheter skallhandlägga sina ärenden. Bestämmelserna avser attvärna den enskildes rättssäkerhet och anspråk påservice.Det förvaltningspolitiska handlingsprogrammetRegeringen redovisade i propositionen i medborgarnas tjänst (prop.1997/98:136) riktlinjer för och krav på den statligaförvaltningen. Propositionen behandlades avutskottet (bet. 1997/98:KU31).År 2000 antog regeringen ett flerårigtförvaltningspolitiskt handlingsprogram - i demokratins tjänst. I skrivelse2000/01:151 lämnade regeringen en redogörelse tillriksdagen för handlingsprogrammet. Programmetinnehåller dels regeringens grundläggande värden fören långsiktig utveckling av förvaltningen, dels deåtgärder som regeringen genomför för att uppnå deförvaltningspolitiska målen.Av ovan nämnda skrivelse framgår bl.a. att kärnani det förvaltningspolitiska handlingsprogrammet äratt medborgarna sätts i centrum i en demokratisk,rättssäker och effektiv förvaltning.Statsförvaltningens verksamhet skall utgå ifrån degrundläggande värdena demokrati, rättssäkerhet ocheffektivitet. De krav som demokratin ställer innebäratt förvaltningen skall fullgöra sina uppgifter ienlighet med de beslut som riksdag och regering harfattat. Kraven på rättssäkerhet innebär attförvaltningen skall fatta materiellt riktiga beslutpå grundval av gällande lagar och andraförfattningar samt att enskilda skall ha möjlighetatt få sin sak prövad i domstol. Kravet påeffektivitet innebär att förvaltningen skallåstadkomma avsedda resultat och uppnå de mål somfastställts av statsmakterna och att detta skall skekostnadseffektivt.I demokratiskrivelsen (s. 111) anför regeringenatt det förvaltningspolitiska handlingsprogrammethar fått ett brett genomslag i förvaltningen. Destatliga myndigheterna har under de senaste årenökat sina ansträngningar att vara tillgängliga ochserviceinriktade i sina kontakter med medborgare ochföretag. Enligt skrivelsen framgår detta bl.a. avdialoger med myndigheter, rapporter frånstabsmyndigheter och kontakter med forskarvärlden.Även de medborgarundersökningar, som Statskontorethar gjort på regeringens uppdrag, visar bl.a. attservicen har förbättrats.Statens kvalitets- och kompetensrådI inrättade regeringen en ny myndighet,. Enligtförordningen (1998:1647) med instruktion för Statenskvalitets- och kompetensråd är rådet en centralförvaltningsmyndighet med uppgift att i medborgarnasintresse stödja och stimulera arbetet medkvalitetsutveckling och kompetensförsörjning inomden statliga förvaltningen (1 §). Rådet skall bl.a.utveckla och sprida former för arbete med kvalitetinom statsförvaltningen, ta fram underlag för attstödja den statliga förvaltningen i arbetet med attskaffa, utveckla och behålla rätt kompetens,förmedla grundläggande förvaltningsutbildningar ochverka för en god förvaltningskultur och etik hos destatliga myndigheterna (4 §).I budgetpropositionen (prop. 2003/04:1utg.omr. 2 avsnitt 5.5.2) bedömde regeringen attStatens kvalitets- och kompetensråd under åretspelat en viktig roll för att bidra tillintensifieringen av den statliga förvaltningenskvalitetsarbete samt för att stödjastatsförvaltningens långsiktigakompetensförsörjning.Utskottets ställningstagandeRegeringen har inom ramen för detförvaltningspolitiska handlingsprogrammet arbetatför en långsiktig utveckling av statsförvaltningen.En statlig myndighet har inrättats med uppgift attbl.a. verka för en god förvaltningskultur och etikhos de statliga myndigheterna. Kärnan ihandlingsprogrammet är att medborgarna sätts icentrum i en demokratisk, rättssäker och effektivförvaltning. Regeringen har redogjortför för åtgärder som regeringen harvidtagit och den fortsatta inriktningen avförvaltningspolitiken. Mot denna bakgrund avstyrkerutskottet motion 2003/04:K400 (kd) yrkande 9.Demokrati och ITUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning tillpågående arbete motioner om demokrati och IT.Jämför reservation 23 (m, fp, kd, c, mp).MotionerFlera motioner tar upp vikten avinformationstekniken i arbetet med att utvecklademokratin. I motion 2002/03:K383 av () yrkande 9 begärs att regeringen utrederInternets användning i demokratiska beslutsprocessersamt uppmuntrar och utvärderar sådana kommunalainitiativ. Eventuella tekniska hinder börundanröjas. Det bör särskilt beaktas vilka kanaleroch vilken teknik unga väljer för sitt engagemangsamt att den nya kommunikationstekniken har storbetydelse för enskildas möjlighet att påverka ochföra samtal i ett vidsträckt och glesbefolkat landsom Sverige.I motion 2003/04:K290 av m.fl.(fp) föreslås att tillkännager förregeringen som sin mening vad i motionen anförs omatt utveckla e-demokratin (yrkande 18).