bet · GR01NU11 · 2004-03-30 00:00:00 — I sitt svar framhöllnäringsministern att han inte avsåg att vidta några åtgärder för att göraden rörliga delen av elpriset större. Han påpekade att den fasta kostnadenpå elpriset utgör en mycket liten del av konsumenternas totala elkostnad.Beträffande priset på nättjänsten poängterade näringsministern att enmycket stor del av nätbolagens kostnader är kapitalkostnader och därmedi princip fasta kostnader samt att nätföretagens stora kostnader uppståroavsett hur stor förbrukning konsumenten har.Utskottets ställningstagandeI motion 2003/04:N277 (s) efterlyses en utvärdering av elprisetskostnadsutveckling. När det gäller prisutvecklingen kan utskottetkonstateraatt priset på elenergi till slutkunderna sjönk efter omregleringen avelmarknaden . (SOU 2002:7), som presenteradesina slutsatser , noterade att det totala elpriset (prisför elenergi, nätavgifter och skatter) sedan avregleringens början harsjunkit för industrikunderna, medan hushållens totala elpris stigit. Detsenare beror främst på att elskatten ökat . Trenden medfallande elpriser bröts dock och priserna började stigatill följd av utvecklingen på spotmarknaden. sjönkelpriserna något för att åter stiga kraftigt . I januari 2003var systempriset för rekordhögt. Därefter harpriserna minskat något. Elprisökningen berorfrämst på minskad tillrinning till vattenmagasinen i och ,vilket minskar den möjliga vattenkraftproduktionen och leder till attdyrare produktion måste utnyttjas. Även ökade skatter och minskadöverskottskapacitet i det nordiska elproduktionssystemet kan ha bidragittillatt driva upp priset.Frågan om bristande konkurrens på elmarknaden kan ha bidragit till ettökat pris på elenergi ligger, menar utskottet, inomramen för det uppdrag som El- och gasmarknadsutredningen getts. Somtidigare nämnts har utredaren att utvärdera elmarknadens funktionssätt medhuvudinriktning på hur strukturförändringarna har påverkat konkurrensenpå elmarknaden och även belysa konkurrensen ur ett nordiskt och europeisktperspektiv. Att tillsätta en särskild utredning med uppdraget att särskiltutvärdera elprisets utveckling är därför inte erforderligt.En utredning av de fasta elavgifterna begärs i motion 2003/04:N265 (v).Med anledning därav vill utskottet anföra följande. Sedan omregleringenår 1996 sätts elpriset på en konkurrensutsatt marknad. Priset för elenergiutgörs i huvudsak av en rörlig del samt, i vissa fall, av en mindre fastkostnad. Nätpriset, å andra sidan, är reglerat enligt ellagen, ochEnergimyndigheten utövar tillsyn över skäligheten i avgifterna. Vidbedömningenav en nättariffs skälighet skall konsumenternas intresse av låga ochstabila priser särskilt beaktas. Vidare skall tarifferna varakostnadsriktigaoch grundas på kostnader som hör till nätverksamheten. beslutaderiksdagen (prop. 2001/02:56, bet. 2001/02:NU9) om vissa ändringar i ellagen,bl.a. ändrades kriterierna för skälig nättariff. Enligt den nyabestämmelsenskall skälighetsbedömningen göras på nätkoncessionshavarens prestation.Energimyndigheten arbetar med att ta fram en modell, nätnyttomodellen,för bedömning av nättarifferna.En mycket stor del av nätbolagens kostnader är kapitalkostnader, vilketinnebär att bolagen har höga fasta kostnader som inte påverkas av mindrevariationer i eldistributionen. Den rörliga delen av nätavgiften, som ärberoende av kundernas förbrukning, är liten och består till stor del avnätförluster. Som tidigare nämnts behandlade utskottet en motionvari den fasta nätavgiften ifrågasattes. I detta sammanhang framhöllutskottet att det faller sig naturligt att en stor del av nätavgiften ärfast. Utskottet påpekade även att statsmakterna inte bör gripa in ielmarknaden genom att reglera förhållandet mellan fasta och rörligaavgifter.Vid detta står utskottet fast.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2003/04:N265 (v) och2003/04:N277 (s).Byte av elleverantörUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden med krav på införande av ettsanktionssystem vid leverantörsbyten med hänvisning till det uppdrag som El-och gasmarknadsutredningen har. Jämför reservationerna 3 (m, fp, kd) och4 (mp).MotionernaAtt det måste bli lättare att byta elleverantör för att konkurrensen påmarknaden skall fungera väl framhålls i motion 2003/04:N342 (m). Riksdagenhar vid upprepade tillfällen begärt förslag från regeringen om införandeav ett sanktionssystem gentemot nätägare som missköter kunders krav påbyte av elleverantör. Vid det senaste tillfället krävde förslagom ett sanktionssystem så fort som möjligt. Då det nu har gått två årsedan gjorde sitt uttalande utan att någonting har hänt, börriksdagen upprepa sin kritik mot regeringens sätt att hantera frågan.Enligt vad som anförs i motion 2003/04:N324 (fp) bör besluta omatt införa ett sanktionssystem för de nätbolag som fördröjer byte avelleverantör. Även i denna motion erinras om att vid två tidigaretillfällen uttalat att ett sanktionssystem bör införas utan att regeringenpresenterat något förslag. Detta beklagas av motionärerna som menar attregeringens senfärdighet kommer att innebära att många elkunder kan fåvänta mycket länge på leverantörsbyte.Även i motion 2003/04:N413 (kd) begärs ett tillkännagivande av riksdagenom att ett sanktionssystem mot de nätbolag som inte uppfyller regelverketskrav vid byte av elleverantör bör införas.Vissa kompletterande uppgifterUtskottet avstyrkte senast (bet. 2002/03:NU6) tre motionervari frågan om leverantörsbyte och införande av ett sanktionssystemberördes. beklagade utskottet den fördröjning som sketti hanteringen av beställning. framhöll utskottet attdet var berett att acceptera ytterligare utredningsarbete för att uppnåatt ett eventuellt sanktionssystem blir så enkelt som möjligt frånadministrativ synpunkt. Vidare menade utskottet att det var värt att prövamöjligheterna att på frivillig väg lösa problemen vid leverantörsbyten.I en reservation (m, fp, kd, mp) förordades att genom etttillkännagivande skulle uppmana regeringen att omgående tillse att fråganom leverantörsbyte fick en lösning.Som nämns i motionerna har , ochvåren 2002, uttalat sig för att regeringen bör utreda frågan och framläggaförslag om ett sanktionssystem mot de nätbolag som inte uppfyllerregelverkets krav på leverantörsbyten. beslöt , påförslagfrån ett enhälligt utskott (bet. 2000/01:NU8), anmoda regeringen attskyndsamt utreda förutsättningarna och formerna för införande av etteffektivt sanktionssystem mot de nätbolag som inte uppfyller regelverketskrav vid byte av elleverantör eller gällande föreskrifter om angivande avanläggningsidentitet vid mätrapportering.På uppdrag av regeringen utredde för att införa ett sanktionssystem. tillsatteregeringen även (dir. 2001:69) med uppdrag att seöver konkurrensen på elmarknaden. I uppdraget ingick bl.a. att utredabetydelsen av olika hinder för kundernas rörlighet på marknaden. I dettasammanhang betonades att leverantörsbytesprocessen fungerat bristfälligtoch att detta kan ha haft en negativ inverkan på kundernas rörlighet ochdärmed på konkurrensen på elmarknaden. avlämnadeElkonkurrensutredningen en delrapport (Vissa frågor kring kunders rörlighetm.m.) vari framför allt problem med leverantörsbyten och hinder mothushållskundernas rörlighet på marknaden behandlades. Det förslag somutredningenlämnade innebar införandet av ett sanktionssystem riktat mot nätföretagen.Utgångspunkten för det system som föreslogs är att den enskilde kundenalltid skall hållas skadeståndslös så länge denne gjort vad som krävs avhonom. Om kunden på ett korrekt sätt meddelat den information som ärnödvändig för leverantörsbytet men bytet ändå inte kommer till stånd vidavsett datum bör någon form av kompensation utgå till kunden. Vidarebetonas i rapporten betydelsen av att det i systemet för utbyte avinformationi samband med leverantörsbytet finns inbyggt automatiska mottagningsbevis.Frågan om leverantörsbyten behandlades ånyo av utskottet i februari 2002i samband med hanteringen av propositionen om energimarknader i utveckling(prop. 2001/02:56). I detta sammanhang påpekade utskottet (bet. 2001/02:NU9)att regeringen inte hade hanterat frågan på ett tillfredsställande sättoch att det i propositionen borde framlagts förslag om ett sanktionssystem.Med anledning därav förordade utskottet att skulle anmodaregeringen att utan tidsspillan lämna det av tidigare begärdaförslaget om införande av ett sanktionssystem vid leverantörsbyte. I enreservation (s, v) angavs att regeringen borde återkomma till riksdagenunder /03 så att bestämmelser kan träda i kraft så fort sommöjligt. gjorde ett tillkännagivande i enlighet med vad utskottetanfört.Regeringen tog åter upp frågan om ett sanktionssystem i propositionen omsamverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop.2001/02:143), vilken behandlade . Ipropositionen gör regeringen bedömningen att om ett system för sanktionermot nätägarna införs bör det vara administrativt lätthanterligt samtinbegripa automatiska mottagningsbevis som entydigt visar om orsaken försening av ett leverantörsbyte ligger hos nätägaren. Vidare framhöllregeringen att möjligheten att på frivillig eller annan väg se till attkunden får en skälig ersättning för den olägenhet som det uteblivnaleveransbytet orsakat bör utredas närmare. Utskottet ansåg (bet. 2001/02:NU17)att ett ytterligare riksdagsuttalande i frågan kunde undvaras, men framhöllsamtidigt att detta i sak inte förändrade något i förhållande till vadriksdagen sagt. I reservationer (kd, fp; mp) efterlystes åtgärderför att underlätta leverantörsbyten.I budgetpropositionen för (prop. 2002/03:1 utg.omr. 21) togregeringen igen upp frågan om leverantörsbyten. Regeringen hänvisade tillden bedömning som gjordes i den energipolitiska proposition som föreladesriksdagen , vari framhölls att möjligheten bör utredas närmareför att se till att kunden på frivillig eller annan väg får skäligersättningför den olägenhet som det uteblivna leverantörsbytet orsakat. Vidarehänvisades till att branschorganisationen i en skrivelsetill regeringen framfört sin målsättning att införa ersättningsregler ide allmänna avtalsvillkoren. Regeringen avsåg att följa denna utvecklingoch återkomma till beträffande konkurrensen på elmarknaden vidett senare tillfälle.Den tidigare nämnda utredningen om el- och naturgasmarknaderna (dir.2003:22), som regeringen tillsatte , skall bl.a. utredabehovet av ett sanktionssystem riktat mot nätföretag som inte följerellagens regler om leverantörsbyten. Om utredaren finner att det behövsskall denne föreslå formerna för ett sådant system. Utredaren skall ävenbeakta möjligheten att på frivillig väg eller på annat sätt se till attkunderna får en skälig ersättning för den olägenhet som det uteblivnaleverantörsbytet orsakat. Härvid skall beaktas vad som framkommit ibetänkandet om konkurrensen på elmarknaden (SOU 2002:7). I detta sammanhangskall utredaren även se över behovet av sanktioner riktade mot nätägaresom inte följer ellagens regler om avläsning av elmätare. Om utredarenfinner behov skall denne föreslå formerna för ett sådant system. Utredarenskall rapportera sitt arbete i denna del senast i september 2004.Näringsminister besvarade en fråga (fr.2003/04:281) av () om när han avsåg införa det av riksdagenbeställda sanktionssystemet. I sitt svar framhöll näringsministern attinförandet av ett sanktionssystem visat sig svårt att genomföra, framförallt för att det inte alltid är enkelt att fastställa vem som har orsakatdet försenade leverantörsbytet. Vidare hänvisade han tillEnergimyndighetensrapport om leverantörsbytesprocessen vari framhålls att det finns bristeri olika delar av kedjan och att allt inte enbart kan skyllas på nätägarna.Ett välfungerande sanktionssystem förutsätter dels att det kan fastställasvem som orsakat förseningen, dels att ekonomiska krav kan ställas såvälpå elhandlare som nätföretag, menade ministern. Han hänvisade även tillatt frågan behandlas av el- och gasmarknadsutredningen och att han därförinte kunde ge något klart besked om när ett sanktionssystem kan införas.För närvarande pågår ett arbete inom branschorganisationen att, i samverkan med , ta fram nya allmännaavtalsvillkor.De nya avtalsvillkoren kommer att omfatta regler om ersättning till kundvid försenat leverantörsbyte. Enligt uppgift från ärförhoppningen att de nya avtalsvillkoren skall beslutas ochträdai kraft under sommaren 2004.Utskottets ställningstagandeRiksdagen har, såsom nämnts, uttalat sig för attregeringen bör utreda och framlägga ett förslag om sanktionssystem mot denätbolag som inte uppfyller regelverkets krav vid leverantörsbyten.Utskottet (bet. 2002/03:NU6) har även beklagat de fördröjningar som skettmen understrukit att det är viktigt att ett eventuelltsanktionssystem blir så enkelt som möjligt från administrativ synpunkt.Därtillhar utskottet framhållit att det kan vara värt att pröva möjligheternaatt på frivillig väg lösa problemen vid leverantörsbyten.Som redogjorts för har regeringen låtit genomföra ett omfattandeutredningsarbete i syfte att tillmötesgå de krav som ställt.Införandet av ett sanktionssystem är emellertid behäftat med vissa problem,inte minst när det gäller att fastställa vem som har orsakat det försenadeleverantörsbytet. Regeringen har därför uppdragit åt utredningen om el-och gasmarknaderna att studera frågan om ett sanktionssystem. Möjlighetenatt på frivillig väg hantera problemen vid leverantörsbyten skall ävenbeaktas av utredaren. Det är utskottets uppfattning att böravvakta utredningens slutsatser och därpå följande beredning av dessa.Med hänvisning till det ovan sagda avstyrker utskottet här aktuellamotioner i berörda delar.Nationellt anläggningsregisterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden om ett nationellt anläggningsregisterför elmarknaden. Utskottet menar att slutsatserna från den pågåendeutredningen om el- och gasmarknaderna först bör avvaktas. Jämförreservation5 (mp).MotionernaRegeringen bör, enligt vad som anförs i motion 2003/04:N266 (v), uppdraåt eller att införa och driva ettnationellt anläggningsregister för elmarknaden som möjliggörstandardiseradeoch obligatoriska informationsrutiner mellan nätägare och elleverantörer.Elmarknadens funktion är beroende av snabb, kontinuerlig och tillförlitligkommunikation mellan nätägare och elleverantörer, sägs det i motionen.Dagens system, där såväl elhandlarna som nätägarna använder olika IT-system,leder till stora administrativa problem och ständiga behov av manuellhantering då systemen inte är anpassade till varandra. Införandet av ettnationellt anläggningsregister skulle enligt motionärerna innebära att deproblem som finns kan undvaras.Även i motion 2003/04:N297 (mp) förordas införandet av nationelltanläggningsregister för elmarknaden. Dagens informationshantering sker viadirektkontakter mellan nätägare och elleverantörer som använder olikasystem för kommunikation. Då elnätbolagens mätvärdesrapportering tillelleverantörerna successivt kommer att gå mot ettdrygt tiofaldigande - när nuvarande krav på årsvis avläsning av elmätareblir - kommer det att krävas standardiserade system för attinte reformen skall haverera. Införandet av ett nationelltanläggningsregisterleder till en bättre fungerande elmarknad, en minskad elkonsumtion ochdärmed även till lägre elkostnader för konsumenterna, sägs det i motionen.Svenska kraftnät bör ansvara för införandet och driften av ett sådantregister. Ett riksdagsuttalande med innebörden att denna fråga bör utredasmed förtur begärs därför.Vissa kompletterande uppgifterFrågan om införande av ett nationellt anläggningsregister behandlades avElkonkurrensutredningen (SOU 2002:7). Föreningen till utredningen förslag om att ett centralt anläggningsregisterborde införas och administreras av exempelvis . Denbedömningen utredningen gjorde var att ett nationellt register skulle havissa positiva effekter, men att uppbyggnad och administration av ettsådant register i första hand var en uppgift för marknadens aktörer. Motdenna bakgrund fann utredningen inga skäl att föreslå att ett centraltanläggningsregister skulle upprättas.Frågan om krav på speciella IT-system för informationsutbyte för såvälelhandlare som nätföretag togs upp av regeringen i propositionen omsamverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop.2001/02:143), som behandlade . Enligt regeringenförutsätter ett väl fungerande sanktionssystem att krav kan ställas påsåväl elhandlare som nätföretag bl.a. om tillgång till IT-system som kanframbringa automatiska mottagningsbevis. Införandet av ett sanktionssystemborde därför enligt regeringen samordnas med införandet av sådana krav.För att underlätta byte av elleverantör menade regeringen att specifikakrav borde kunna ställas på såväl elhandlare som nätföretag när det gällertillgång till IT-system för informationsutbyte mellan nätägare,elhandelsföretag och , bl.a. vad gäller automatiskamottagningsbevis.Utformningen borde enligt regeringen utredas vidare.Utredningen om fortsatt utveckling av el- och naturgasmarknaderna (dir.2003:22) skall bl.a. analysera om ytterligare krav bör ställas påelleverantörerna och om det anses nödvändigt föreslå hur sådana krav börutformas. Som exempel anges i direktivet krav på speciella IT-system förinformationsutbyte eller krav på att elleverantörerna skall offentliggöravissa elprisuppgifter. Utredningen skall i denna del redovisa sinaslutsatsersenast . Frågan om ett nationellt anläggningsregister tasinte uttryckligen upp i utredningsdirektivet. Utredningen kommer dockenligt uppgift att beröra frågan.HSB, , , ,, , har inkommit med en gemensam skrivelse (daterad den 23 februari2004) till utskottet med plädering för att ett nationelltanläggningsregisterskall etableras på elmarknaden.Utskottets ställningstagandeI två motioner pläderas för införandet av ett nationelltanläggningsregisterför elmarknaden. Såväl i motion 2003/04:N266 (v) som i motion 2003/04:N297(mp) påtalas de positiva effekter ett nationellt, centraltanläggningsregisterskulle ha för elmarknadens funktion.Utskottet anser, i likhet med motionärerna, att elmarknadens funktion ärberoende av snabb, kontinuerlig och tillförlitlig kommunikation mellannät-ägare och elleverantörer. Exempelvis är korrekt information omelförbrukningen av avgörande betydelse för elleverantörers möjligheter attdebitera sina kunder korrekt och att prognostisera sina egna inköp.Sveriges ca 130 elhandlare använder olika IT-system för att hanterainformationsutbytet med de 200 nätägarna, vilka i sin tur även de använderolika IT-system. Ett centralt anläggningsregister, med standardiseradeoch obligatoriska informationsrutiner, skulle innebära att de ca 330elleverantörerna och nätägarna kan kommunicera med en enda part, på ettenda språk. Enligt utskottet är det väsentligt att olika hinder sombegränsar elmarknadens funktion undanröjs för att en väl fungerandekonkurrensskall uppnås. Liksom motionärerna ser utskottet möjliga fördelar medinrättandet av ett nationellt anläggningsregister.Som redogjorts för har den av regeringen tillsatta utredningen om el- ochnaturgasmarknaderna att analysera om ytterligare krav bör ställas påelleverantörerna och, om det anses nödvändigt, föreslå hur sådana krav börutformas. Ett exempel som anges i direktivet är krav på speciella IT-systemför informationsutbyte. Därtill har utredaren, som tidigare nämnts, attta ställning i frågan om ett sanktionssystem vid leverantörsbyte. Enligtden information som nått utskottet har utredaren även för avsikt att berörafrågan om ett nationellt anläggningsregister. Enligt utskottets meningbör utredningens resultat i denna del avvaktas innan tarställningi frågan.Med det anförda avstyrker utskottet nämnda motioner.Mellanstatlig samverkanUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden om dels internationell samordning,dels ett gemensamt nordiskt stamnätsbolag. Utskottet hänvisar bl.a. tilldet arbete som bedrivs samt, när det gäller frågan om ett nordisktstamnätsbolag, till att det är utskottets uppfattning att detta fortsattskall vara en nationell angelägenhet.MotionernaBildandet av ett gemensamt nordiskt stamnätsbolag föreslås i motion2003/04:N395 (s). Motionärerna menar att det är angeläget att pröva olikavägar för att förbättra såväl försörjningstryggheten och distributionensom att effektivisera elhandeln. Ett gemensamt nordiskt stamnätsbolagskulle troligen, menar de, påskynda ytterligare samordning avinvesteringarnai de enskilda länderna i syfte att motverka flaskhalsar och åstadkomma enallmän kapacitetshöjning i stamnätet både i och mot kontinenten.Frågan bör utredas av de nordiska energiministrarna och diskuteras , sägs det i motionen.Vikten av internationell samordning kring regelverk, skatter och avgifterför produktion, distribution och handel med el framhålls i motion2003/04:N279 (v). Då handeln sker på marknadsmässiga villkor är det viktigtatt de företag som producerar, förmedlar och säljer el gör detta pålikartade grunder, sägs det i motionen. Det är även av stor vikt attmiljöregler, skatter och avgifter anpassas för att åstadkomma en hållbarochuthållig utveckling. Motionärerna menar att måste bli än mer aktivtoch pådrivande för att åstadkomma lika villkor inom produktion,distributionoch handel med el. Det gäller såväl i och som i EU.I motionen förordas bl.a. att en organisation skapas inomRegeringskanslieti syfte att driva detta arbete.Vissa kompletterande uppgifterEnergipolitikens riktlinjerEnligt de riktlinjer som fastställt skall energipolitiken bl.a.bidra till ett breddat energi-, miljö- och klimatsamarbete iÖstersjöregionen(prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17). På den gemensamma ochinternationellamarknaden är det av största vikt att tillförseln av energi sker på likavillkor och med klara och tydliga miljömål. En avgörande del avenergipolitikenär att harmonisera regler, avgifter och skatter så att energileverantöreroavsett land kan konkurrera på lika villkor somenergiförsörjningenbidrar till en hållbar utveckling.Nordiskt samarbeteDen gemensamma nordiska elmarknaden omfattar samtliga nordiska länderutom . En viktig del av den nordiska elmarknaden utgörs av dennordiska elbörsen , där aktörer från , , ochDanmark kan handla med el. ägs till lika delar avsystemoperatörernai (Statnett) och (). organiserarhandel med el på en fysisk och en finansiell marknad samt erbjuderclearingtjänster.Vid Nordiska ministerrådets möte träffades de nordiskaenergiministrarna i . Bland de frågor som diskuterades var detnordiska elsamarbetet samt utvecklingen av energisamarbetet iÖstersjöområdet.När det gäller utvecklingen på den nordiska elmarknaden var ministrarnamycket positiva till att ett fördjupat samarbete hade utvecklats mellande nordiska myndigheterna och systemoperatörerna för att säkraförsörjningstryggheten i . Detta arbete inkluderar bl.a. planläggningochutbyggnad av det nordiska överföringsnätet. Av mötets slutsatser framgåratt en översyn av lagar och regler skall genomföras för att identifieraom det är nödvändigt med ändringar för att fördjupa detta samarbeteytterligare. Beträffande energisamarbetet i (BASREC, senästa sida) och samarbetet med beslutade ministerrådet att stödjaen intensifiering av energisamarbetet med närområdena och Östersjöregionen.De nordiska energiministrarna har även beslutat att genomföra ensårbarhetsanalys av den nordiska kraftmarknaden för att identifierakonkretaförbättringsåtgärder och för att förbättra försörjningstryggheten.Samarbetsorganisationen skall senast överlämna enrapportmed bl.a. förslag till hur det nordiska stamnätssamarbetet kan utvecklasför att ytterligare öka driftsäkerheten. Rapporten skall följas upp vidde nordiska energiministrarnas möte i september 2004.Regeringen har även lagt ett uppdrag på (N2004/564/ESB)att utreda olika metoder att hantera begränsningar i det svenskaöverföringsnätet för el. Uppdraget syftar till att ge kunskaper för enfortsattharmonisering av den nordiska elmarknaden.