bet · GR01LU22 · 2004-04-13 00:00:00 — Sålunda begär m.fl. (m) imotionerna 2002/03:L220 och 2003/04:L236 attregeringen skall lägga fram förslag till ändringar inamnlagen så att endast immaterialrättsligt skyddadevärden skall begränsa medborgarnas möjligheter attsjälva välja sina namn. Enligt motionärerna ärpersonnamnet en stor del av den personligaintegriteten och det bör därför i störreutsträckning än vara möjligt att ändra efteregna önskemål.Mikaela och (båda mp) anför i motion 2002/03:L228 att namnlagensnuvarande utformning utgör en allvarlig kränkning avden enskilda individens integritet eftersom denbegränsar individens möjligheter att själv bestämmahur dennes bakgrund och identitet skall bekräftasgenom sitt namn. Enligt motionärerna bör namnlagenändras med hänvisning till jämställdhet, för atttillvarata barnens bästa i större utsträckning ochför att bejaka etnisk mångfald i samhället. Motdenna bakgrund begär motionärerna att regeringen gören översyn av namnlagen i syfte att det skall blitillåtet med dubbelnamn och flera namn somefternamn.I motion 2002/03:L318 av m.fl (mp)begärs att regeringen skall lägga fram förslag tilländring i namnlagen så att det blir tillåtet attbyta förnamn till det som man själv väljer.Namnlagens syfte skall, enligt motionärerna, varaatt skydda barn från att få namn som de kan få lidaför senare i livet och skydda från intrång ifamiljenamn. Bestämmelserna i namnlagen skall intehindra människor från att ta vilka förnamn de önskar(yrkande 8).Frågor om mellannamn behandlas i två motioner. Imotion 2003/04:L232 av och (båda c) yrkas att regeringen skallåterkomma med förslag till ändringar av namnlagensom innebär att det blir möjligt att få bäramellannamn eller tilläggsnamn tillsammans medefternamn förbundet med bindestreck. Vidare börlagändringarna innebära att det blir möjligt för tvåmakar att var för sig behålla sina tidigarefamiljenamn i kombination med den andre partnernsnamn. En liknande fråga behandlas i motion2003/04:L313 av och (båda s). I den sistnämnda motionen anförs attbestämmelserna om mellannamn ger möjlighet att bådeta en makes efternamn och lägga till sitt tidigarenamn som mellannamn samt att behålla sitt efternamnföre äktenskapet och lägga till den andre makensnamn som mellannamn. Bestämmelserna är dockkonstruerade så att endast en av två makar har rättatt lägga till ett mellannamn. Motivet härför är atten annan ordning skulle innebära att makar skullekunna ha två olika namnkombinationer, något somuppenbarligen inte är tillfredsställande.Motionärerna anser att lagens två möjligheter attlägga till mellannamn skall kunna utnyttjas av bådamakarna. I motionen begärs ett tillkännagivande meddetta innehåll.Eva och (båda s) yrkari motion 2003/04:L288 ett tillkännagivande om att enmyndighet, , skallhantera samtliga namnbytesärenden. Enligtmotionärerna skulle en sådan ordning bl.a. innebärabättre service för kunderna och en enhetligaretillämpning av namnlagens bestämmelser.I motion 2003/04:L300 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande om att regeringensnarast genomför den av beställdaundersökningen om namnlagen (yrkande 7).Möjligheten att döpa barn enligt isländsktnamnskick tas upp i motion 2002/03:L324 av MargaretaIsraelsson (s). I motionen begärs etttillkännagivande om att barn i skall kunnadöpas enligt isländskt namnskick även när enförälder har svenskt medborgarskap.Utskottets ställningstagandeMotsvarande motionsyrkanden har behandlats avutskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande 2001/02:LU14. Utskottetavstyrkte de då aktuella motionerna och hänvisadetill ett tillkännagivande som gjordes våren 2001.Utskottet uttalade då att det snart gått sedannamnlagen trädde i kraft. Efter lagens tillkomst harförhållandevis få ändringar gjorts i dennamnrättsliga lagstiftningen, och det kunde, enligtutskottets mening, inte uteslutas att synen på hurnamnskicket lämpligen bör vara reglerat ändrats.Utskottet ansåg mot den bakgrunden att tiden varmogen för att göra en undersökning för att utrönahuruvida de avvägningar som gjordes i samband mednamnlagens tillkomst mellan det allmännas intresseav namnstabilitet och enskildas önskemål att frittvälja namn fortfarande kan anses vara bärkraftiga.Det bör ankomma på regeringen att bestämma denärmare formerna för ett sådant arbete. Om det avutskottet förordade undersökningsarbetet ger vidhanden att det föreligger ett klart och uttalatbehov av lagändringar bör, anförde utskottet,regeringen ta upp frågan om vilkalagstiftningsåtgärder som är påkallade och meddeladirektiv för ett sådant lagstiftningsarbete. Dettagavs regeringen till känna (bet. 2000/01:LU11).Beträffande frågeställningen i motion 2002/03:L324kan nämnas att regeringen har beslutatvissa förordningsändringar som innebär att isländskaföräldrar i snabbt och utan kostnad kanansöka om ett isländskt efternamn för sina barn.I regeringens skrivelse 2003/04:75 Redogörelse förbehandlingen av skrivelser tillregeringen anförs att regeringen har för avsikt attlåta göra en undersökning för att ta reda på omnamnreglerna behöver moderniseras. Arbetet ärinriktat på att ett sådant uppdrag skall lämnasunder år 2004.Utskottet kan konstatera att nu gått drygt tre årsedan tillkännagivande om att regeringenborde göra en undersökning för att utröna huruvidade avvägningar som gjordes i samband med namnlagenstillkomst fortfarande kan anses vara bärkraftiga.Utskottet beklagar att regeringen ännu inte harinitierat någon sådan undersökning. mening är det hög tid att regeringen utandröjsmål låter göra den beställda undersökningen.Något ytterligare tillkännagivande i denna fråga ärknappast meningsfullt.Med det anförda föreslår utskottet att riksdagenavslår motionerna 2002/03:L220, 2002/03:L228,2002/03:L318 yrkande 8, 2002/03:L324, 2003/04:L232,2003/04:L236, 2003/04:L288, 2003/04:L300 yrkande 7samt 2003/04:L313.Retroaktiva namnbytenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somgäller retroaktiva namnbyten. Utskottethänvisar till ett aviserat arbete. Jämförreservation 18 (v).MotionernaGustav m.fl. (mp) begär i motion2002/03:L318 att regeringen skall lägga fram förslagtill ändringar i relevant lagstiftning som innebäratt en person som bytt kön skall få rätt att få sinidentitet retroaktivt ändrad exempelvis i betyg ochanställningshandlingar (yrkande 7). Liknande kravframställs i motion 2002/03:K365 av ElisebehtMarkström och (båda s).Utskottets ställningstagandeMotsvarande motionsyrkanden har behandlats avutskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande 2000/01:LU11. Utskottet uttaladedå bl.a. att det inte uteslöt att motionsspörsmåletkan komma att bli föremål för ytterligare belysninginom ramen för det arbete som utskottet förordatgenom sitt tillkännagivande. Vidare uttaladeutskottet att frågeställningarna också skulle kunnabli föremål för närmare överväganden i andrasammanhang.I sammanhanget bör nämnas att socialministern i en interpellationsdebatt den 17 november2003 har uppgett att regeringen avser att tainitiativ till en översyn av lagen (1972:119) omfastställande av könstillhörighet i vissa fall (svarpå interpellation 2003/04:62).Utskottet utgår alltjämt från att de nu aktuellamotionsspörsmålen kan komma att bli föremål förnärmare överväganden inom ramen för det arbeterörande namnlagen som utskottet förordade våren2001. Frågeställningarna torde också kunna bliföremål för närmare överväganden i andra sammanhang.Därutöver kan nämnas att regeringen i november 2003har gett i uppdrag attundersöka och analysera hälsosituationen förhomosexuella, bisexuella samt transpersoner. Iuppdraget ingår att lämna förslag på åtgärder somkan förbättra hälsosituationen för dessa personer.Uppdraget skall rapporteras senast den 15 november2005.Med det anförda föreslår utskottet att motionerna2002/03:L318 yrkande 7 och 2002/03:K365 bör avslås.Könsroller m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somgäller könsroller m.m. Utskottet hänvisartill pågående arbete och tidigareställningstaganden. Jämför reservation 19 (v)och särskilt yttrande 7 (c).MotionernaGustav () begär i motion 2002/03:L273 etttillkännagivande om en lagöversyn med queer-perspektiv. Queer handlar om att bryta ned denheteronormativitet som råder och ersätta den med ettsamhälle där människor har rätt och bereds möjlighetatt vara de personer de egentligen är. De lag- ochregelförändringar som görs framöver måste bygga pådenna princip. Genom lagöversynen kan man, enligtmotionären, se vilka privilegier som faktiskt finnsoch skall brytas.I motion 2002/03:L318 av m.fl.(mp) anförs att de socialt konstruerade könsrollernahämmar kvinnors och mäns möjligheter att fritt formasina liv. För att förändra detta krävs, enligtmotionärerna, en ständigt pågående och fridiskussion och ett medvetandegörande om könsroller iskolan, i familjen och i samhället. Detta bör gesregeringen till känna (yrkande 4). Motionärernaanför vidare att sexfixeringen i medier och reklammåste stoppas. De schabloniserade skönhetsideal avkvinnor och män som förmedlas via medier ochmodeindustrin behöver ifrågasättas och diskuteras.Detta kan göras dels genom konsumentmakt ochupplysning, dels genom att ge granskningen av reklamoch medier hårda och klara direktiv. Kvinnans ochmannens objektifiering i medier måste brytas. Skolanär också en plats för diskussion om detta. Etttillkännagivande yrkas i enlighet härmed (yrkande5).Utskottets ställningstagandeVad gäller motion 2002/03:L318 vill utskottet erinraom att regeringen till riksdagenöverlämnade skrivelse 2002/03:140 Jämt och ständigt- Regeringens jämställdhetspolitik med handlingsplanför mandatperioden. I skrivelsen redovisas att detövergripande målet för svensk jämställdhetspolitikär att kvinnor och män skall ha samma möjligheter,rättigheter och skyldigheter inom alla väsentligaområden i livet. har kvinnor och män formelltsamma rättigheter, men ändå har vi inte uppnått ettjämställt samhälle.I skrivelsen anför regeringen att trots en långhistoria av aktivt jämställdhetsarbete präglas vårtsamhälle fortfarande av en könsmaktsordning. Arbetetmåste fortsättningsvis ges en mer feministiskinriktning. Det innebär att vi måste vara medvetnaom att det råder en könsmaktsordning, att kvinnor ärunderordnade och män är överordnade, och viljaförändra den. Det innebär också att regeringenbetraktar manligt och kvinnligt som "socialakonstruktioner", dvs. könsmönster som skapas utifrånuppfostran, kultur, ekonomiska ramar, maktstruktureroch politisk ideologi. Könsmönstren skapas ochupprätthålls både på det personliga planet och pådet samhälleliga planet. Denna struktur har inteförändrats, trots att kvinnors och mänsrepresentation på vissa samhällsområden kvantitativtsett närmat sig varandra. Om vi inte bryter dagenskönsmaktsordning kommer vi inte, enligt regeringen,att uppnå ett jämställt samhälle.Regeringen anför vidare i skrivelsen att mycketarbete för att nå jämställdhet ligger framför ossbåde nationellt och internationellt. Regeringenanser därför att det är nödvändigt att jämställdhetintegreras i alla politikområden. Utöver detta skallnågra särskilda områden lyftas fram . Fokusområdena är bl.a.representation, jämn fördelning av makt ochinflytande och sexualiseringen av det offentligarummet. För att öka kunskapen inom det sistnämndaområdet avser regeringen att tillsätta enexpertgrupp för frågor som rör sexualiseringen avdet offentliga rummet.I november 2003 tog regeringen initiativ tillprojektet . Syftet med projektet är att delsfå till stånd en dialog med media, reklambranschen,annonsörer m.fl. om deras roll och ansvar när detgäller påverkan på barn och unga, dels få i gång endiskussion och ett engagemang bland unga flickor ochpojkar om marknadskrafterna och hur de styr ungaflickors och pojkars bild av sig själva ochvarandra. Även föräldrarna utgör en viktig målgruppi detta arbete. Projektet skall pågå under hela år2004.Det bör också nämnas att utskottet i betänkande2003/04:LU8 har behandlat frågor omkönsdiskriminerande reklam. Utskottet avstyrktemotionsyrkandena bl.a. med hänvisning till tidigareställningstaganden. Utskottet förutsatte dock attregeringen noga följer utvecklingen på området ochvidtar erforderliga åtgärder. Skulle det visa sigatt utvecklingen går i en sådan riktning att det,enligt regeringens bedömning finns skäl att övervägalagstiftningsåtgärder, uttalade utskottet att detgivetvis inte har något emot att frågan utreds. Isammanhanget uttryckte utskottet sintillfredsställelse över den aviserade expertgruppenom sexualiseringen av det offentliga rummet och detnyligen påbörjade . Utskottetuttalade att det med stort intresse kommer att följadet fortsatta arbetet. följde utskottet.Av den ovan lämnade redogörelsen framgår attregeringen bedriver ett arbete med den inriktningsom efterlyses i motion 2002/03:L318. Mot dennabakgrund är utskottet inte berett att föreslå någraytterligare åtgärder från , varför motion2002/03:L318 yrkandena 4 och 5 bör avslås.Vad därefter gäller motion 2002/03:L273 anserutskottet, liksom motionären, att lagändringar somgörs skall utgå från att alla människorinte är heterosexuella. Utskottet vill peka på attregeringen gör sådana överväganden (set.ex. 2001/02:123, bet. 2001/02:LU27, prop.2002/03:80, bet. 2002/03:LU19). Även för framtidenutgår utskottet från att regeringen i relevantalagstiftningsärenden kommer att göra dessaöverväganden.På grund av det anförda är utskottet inte berettatt föreslå någon åtgärd med anledning avmotionen, varför motion 2002/03:L273 bör avslås.Reservationer1. Äktenskap och partnerskap (punkt 1)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 1.Därmed bifaller motionerna 2002/03:L299,2002/03:L316 yrkandena 1 och 2, 2003/04:L294yrkandena 1 och 2, 2003/04:L297 yrkande 1 och2003/04:L304 samt avslår motionerna 2002/03:L218,2002/03:L223, 2002/03:L233 yrkandena 1 och 2,2002/03:L249 yrkandena 2-5, 2002/03: L254 yrkandena1-4, 8 och 9, 2002/03:L262, 2002/03:L276,2002/03:L282, 2002/03:L292 yrkandena 1-3,2002/03:L318 yrkandena 1-3, 2002/03:L321,2003/04:L12 yrkande 6, 2003/04:L212 yrkandena 1och 2, 2003/04:L245, 2003/04:L254, 2003/04:L261yrkande 3, 2003/04:L289, 2003/04:L314, 2003/04:L350yrkandena 1 och 2, 2003/04:K363 yrkande 7,2003/04:K418 yrkandena 21 och 23 samt 2003/04:So568yrkandena 1 och 2.StällningstagandeBarn har genom rätt att havetskap om sina föräldrar och att bli vårdade avdessa. Ett av äktenskapets ursprungliga ändamål äromsorgen om barnen. Alla barn har en naturlig rättatt bli omhändertagna och omvårdade av sina bådabiologiska föräldrar, eftersom dessa båda är orsakentill, och ansvariga för, barnets tillblivelse ochexistens. Äktenskapet är till för att så långtmöjligt omge barnen med ett rättsligt och etisktsammanhang - en "familjemiljö", för att användasamma terminologi som , somsäkrar deras rättigheter visavi sina biologiskaföräldrar och tydliggör föräldrarnas skyldigheter.Barn behöver och har rätt till en manlig och enkvinnlig förebild, samt till sina biologiskaföräldrar. Även om inte alla barn har kontakt medbåde sin mamma och sin pappa skall staten intemedverka till familjebildningar där barn från börjanberövats rätten till en av sina föräldrar. Därförhar också sagt nej tillhomosexuellas möjlighet till assisterad befruktning(insemination) och att prövas som adoptivföräldrar,just för barnens skull.Att slå vakt om äktenskapet är därför som vikristdemokrater ser det att slå vakt om barnensrättigheter. Familjer med äktenskapet som grund ärstabilare än andra familjer som lever enligtjuridiska samlevnadsformer. Enligt all tillgängligstatistik är det större risk att barn till föräldrarsom är sambor får uppleva att föräldrarna separerarjämfört med barn vars föräldrar är gifta. Vid enseparation är risken givetvis större att barnetförlorar kontakten, helt eller delvis, med den enaföräldern. Barn har störst möjligheter att utvecklasoch mogna på ett positivt sätt i en stabilfamiljemiljö.Vidare anser att äktenskapet sominstitution bör bevaras som juridisk gemenskap ävenutifrån kulturella aspekter. Äktenskapet är en delav vårt kulturella arv och har genom tiderna varitbenämningen på samlevnadsformen mellan man ochkvinna. Som tidigare anförts har äktenskapet enstabiliserande funktion och äktenskapet som sådantär därför förknippat med positiva värden.Därutöver bör uppmärksammas att detinternationellt sett kan bli problematiskt om viinför en könsneutral äktenskapsbalk. är detfå länder som har en sådan ordning och många länderaccepterar inte homosexuella äktenskap. Detta skullekunna leda till problem även för personer av olikakön som har gift sig med varandra i Sverige.För oss kristdemokrater har alla människor sammaabsoluta och okränkbara värde oavsett kön, ålder,social position, etnisk och religiös tillhörigheteller sexuell identitet. Därför är det viktigt attbetona att homosexuella i fårregistrera sitt partnerskap med samma rättsligaskydd som gifta. Ett partnerskap har med några fåundantag samma rättsverkningar som ett äktenskap.Med den likabehandling som finns mellanäktenskap och registrerat partnerskap anser vi attdet inte finns något behov av att tillsätta enutredning om könsneutral äktenskapsbalk. Om detvisar sig att partnerskapslagen är i behov av enmodernisering är vi inte främmande för att en sådankommer till stånd.Att olika juridiska samlevnadsformer har olikabenämningar och regleras med olika lagar är, enligtvår uppfattning, inte diskriminerande eftersom ingenmissgynnas av den ordningen. Man kan inte helleranse det diskriminerande att heterosexuella inte fårregistreras som partners.Vi kristdemokrater anser att det är viktigt attsamma möjligheter till förrättning av de olikasamlevnadsformerna finns. Men ingen kyrka skalltvingas att utföra en förrättning som de av skildaskäl finner vara fel. Då går vi emotreligionsfriheten. Kyrkorna måste själva bestämma.Det finns ingen anledning att ta ifrån kyrkornavigselrätten, något som har föreslagits i debatten.Det skulle bara krångla till det för alla som villgifta sig i en kyrka. Nuvarande system fungerar braoch därför vill vi bevara det. Vi anser inte helleratt uppdragen som vigsel- ochregistreringsförrättare med automatik bör göras tillett gemensamt uppdrag. I sammanhanget är av intresseatt nämna att av den ovan redovisade statistikenframgår att det förrättades knappt 40 000 vigslarunder mot drygt 200partnerskapsregistreringar. Av vigslarna förrättadesungefär av . Vid utgången av år2003 var drygt 3 miljoner män och kvinnorfolkbokförda som gifta medan knappt 3 000 kvinnoroch män var folkbokförda som registrerade partner.På grund av det anförda anser vi att det är avstor vikt att lämnas orörd i sinnuvarande form, så att ett äktenskap även ifortsättningen endast kan ingås av en kvinna och enman. Det finns således inte skäl att frångåriksdagens tidigare ställningstaganden i dennafråga. För samhället finns i stället, vilket harframgått ovan, starka skäl att göra allt för attstärka äktenskapet som en varaktig relation mellanen man och en kvinna - för barnens skull. Mot dennabakgrund anser att det inte behövsnågon utredning om en könsneutraläktenskapslagstiftning. Däremot anser vi att enutredning bör tillsättas med uppgift att lämnaförslag till hur familjestabiliteten generellt settskall kunna stärkas. Det får ankomma på regeringenatt ta erforderliga initiativ.Vad som anförts ovan bör , med bifalltill motionerna 2002/03:L299, 2002/03:L316 yrkandena1 och 2, 2003/04:L294 yrkandena 1 och 2,2003/04:L297 yrkande 1 och 2003/04:L304 samt medavslag på motionerna 2002/03:L218, 2002/03:L223,2002/03:L233 yrkandena 1 och 2, 2002/03:L249yrkandena 2-5, 2002/03:L254 yrkandena 1-4, 8 och 9,2002/03:L262, 2002/03:L276, 2002/03:L282,2002/03:L292 yrkandena 1-3, 2002/03:L318 yrkandena1-3, 2002/03:L321, 2003/04:L12 yrkande 6,2003/04:L212 yrkandena 1 och 2, 2003/04:L245,2003/04:L254, 2003/04: L261 yrkande 3, 2003/04:L289,2003/04:L314, 2003/04:L350 yrkandena 1 och 2,2003/04:K363 yrkande 7, 2003/04:K418 yrkandena 21och 23 samt 2003/04:So568 yrkandena 1 och 2, som sinmening ge regeringen till känna.2. Ersättning till vigsel- ochregistreringsförrättare (punkt 2)av (), (), YvonneAndersson (kd), (), MartinAndreasson (fp), () och AnnikaQarlsson (c).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 2.Därmed bifaller motionerna 2002/03:Ju235yrkande 2 och 2003/04:L297 yrkande 2 samt bifallerdelvis motionerna 2002/03:L216 och 2003/04:L210.StällningstagandeLiksom motionärerna bakom motionerna 2002/03:Ju235yrkande 2 och 2003/04:L297 yrkande 2 anser vi attersättningen till vigsel- ochregistreringsförrättare är för låg. Ersättningen harvarit oförändrad . Det är, enligt vårmening, viktigt att uppmuntra människor att åta sigdenna typ av uppdrag. Risken finns annars att detuppstår problem vid rekryteringen av vigsel- ochregistreringsförrättare.Utskottet har vid ett flertal tillfällen, senastvåren 2002, uttalat sig för att ersättningsnivåernabör höjas. har följt utskottet.Enligt vad vi har erfarit har regeringen den 1april 2004, trots tidigare uttalanden,beslutat att det inte finns skäl atthöja ersättningen till vigsel- ochregistreringsförrättare. Detta finner vi mycketanmärkningsvärt.Vi anser alltjämt att ersättningen till vigsel-och registreringsförrättare måste höjas ochförutsätter att regeringen tar erforderligainitiativ.Vad som anförts ovan bör , med bifalltill motionerna 2002/03:Ju235 yrkande 2 och2003/04:L297 yrkande 2 samt med delvis bifall tillmotionerna 2002/03:L216 och 2003/04:L210, som sinmening ge regeringen till känna.3. Betänketid vid äktenskapsskillnad (punkt 3)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 3.Därmed bifaller motion 2002/03:L239yrkande 2.StällningstagandeLiksom motionärerna i motion 2002/03:L239 anser jagatt gällande regler om betänketid vidäktenskapsskillnad utsätter människor för ettonödigt lidande. Att en betänketid löper är, enligtmin uppfattning, inte till fördel för någon, isynnerhet inte för barnen. Betänketiden drar istället ut på processen och försätter människor iansträngande situationer som för utsatta kvinnor ochbarn kan vara direkt livshotande. Våldsutsattakvinnor befinner sig ofta i en särskilt svårsituation. Att lagstiftningen tvingar dessa kvinnoratt uthärda en betänketid är, enligt minuppfattning, stötande. Mot denna bakgrund anser jagatt det ligger i tiden att nu göra en annanavvägning och låta människor skilja sig utan att detställs krav på betänketid. Skulle parterna ångra sig finns ju alltidmöjligheten att ingå äktenskap igen. Det får ankommapå regeringen att utarbeta nödvändiga lagförslag ochåterkomma till riksdagen.Vad som anförts ovan bör , med bifalltill motion 2002/03:L239 yrkande 2, som sin meningge regeringen till känna.4. Förutsättningar för sambolagens tillämpning(punkt 9)av (), (), YvonneAndersson (kd), (), MartinAndreasson (fp) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 4.Därmed bifaller motion 2003/04:L222yrkande 1.StällningstagandeSambolagen blir tillämplig utan något särskiltanmälningsförfarande. Vi ifrågasätter om det är denbästa konstruktionen för att skydda den svagareparten i ett samboförhållande. Vi menar att det ärprincipiellt tveksamt att en tämligen omfattandefamiljerättslig lagstiftning blir tillämplig på parutan att de själva har avsett detta eller ens iförväg är medvetna om att lagens bestämmelser blirtillämpliga på deras förhållande. Enligt vår meningär tiden nu mogen för en närmare prövning av hur ettanmälningsförfarande skulle kunna utformas och vilkaför- och nackdelar som skulle vara förenade med ensådan förändring.