bet · GR01AU2 · 2004-01-01 00:00:00 — Det är enligt vår mening ett oförsvarligtslöseri med intellektuellt kapital att de personer som skall fattastrategiskt viktiga beslut bara rekryteras ur den halva av befolkningen somär män. Eftersom näringslivet och fackförbunden bevisligen inte lyckatslösa dilemmat är det att använda politiken och skapa nya strukturerför att ta oss in i det moderna samhället och utveckla det svenskanäringslivet.Under flera decennier har det talats om problemet att så fåkvinnor finns representerade i börsbolagsstyrelser. Utredningar har lagtspå hög, men konkreta åtgärdsförslag och resultat har uteblivit. Vi iFolkpartiet kommer därför att ta initiativ till en aktiv opinionsbildningkring vikten av mångfald inom ledarskapskulturen. Vi vill ha ett utökatsamarbete med börsbolag och andra berörda organisationer och representanterför att hitta lösningar på problemet. Vi tänker också belysa dagenssituation inom näringslivet genom olika aktiviteter för att på det sättetfå upp allmänhetens medvetenhet om den skeva situationen. Det handlar bl.a. om att arbeta för att chefsutvecklingsprogram och rekryteringsprocesserutvecklas så att kvinnors behov särskilt lyfts fram. Kvinnliga kandidaterbör målmedvetet övervägas för styrelseposter. Målet skall vara att avsevärtöka kvinnorepresentationen.Vad som här har anförts bör ges regeringentill känna. Det anförda innebär att motionerna A4 yrkande 3 (fp) och A307yrkandena 1 och 12 (fp) tillstyrks som motionerna A258 yrkande12 (m), A288 (v), A302 yrkande 15, A335 (s) och A371 yrkandena 2 och 32(kd) avstyrks.6. Frågor om makt och inflytande, punkt 3 (kd)avAnnelie Enochson (kd).Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslagettill riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse:Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation6. Därmed bifaller motion 2003/04:A371 yrkandena 2 och 32 ochavslår motionerna 2003/04:A4 yrkande 3, 2003/04:A258 yrkande 12, 2003/04:A288yrkandena 1-3, 2003/04:A302 yrkande 15, 2003/04:A307 yrkandena 1 och 12och 2003/04:A335.StällningstagandeEnligt uppfattningär jämställdhet en fråga om demokrati. Kvinnor och män skall ha sammarättigheter och möjligheter att påverka och delta i samhällsutvecklingen.Därför är det viktigt att män och kvinnor finns representerade i någorlundalika delar i alla beslutande församlingar. I kan vi glädjas övervärldens mest jämställda parlament kvinnor. Men fortfarande ärmännen i klar majoritet i många beslutande församlingar. Forskningen visaratt den erfarenhet som mannen respektive kvinnan har också inverkar på depolitiska besluten. En jämn representation är alltså ett viktigt mål föratt skapa förutsättningar för bättre beslut som innefattar både mäns ochkvinnors kompetens, perspektiv och prioriteringar.Det är glädjande attkvinnorepresentationen ökat i de politiska församlingarna. Alla partierhar ansvar för att den utvecklingen fortsätter. Alla politiska partierhar en skyldighet att lyfta fram kvinnor för att kunna uppnå en ökadjämställdhet. Det är också viktigt att den politiska ledningen i ett landär ett föredöme i jämställdhetsfrågor; handling måste överensstämma medord, i annat fall förlorar politiken och politikerna itrovärdighet.Jämställdhetsministern kritiserar ofta näringslivet för att det finns förfå kvinnor på beslutande poster. Det gör det extra viktigt att regeringenmånar om måluppfyllelse för egen del. Därför är det mycket anmärkningsvärtatt det endast är av myndighetscheferna i som ärkvinnor. Vid de större myndigheterna, de med fler än 200 anställda, ärtre av fyra myndighetschefer män.Kristdemokraterna har länge förespråkaten jämn könsfördelning i de statliga bolagsstyrelserna och välkomnar därföratt regeringen nu uppnått delmålet att andelen kvinnor i bolagsstyrelserdär staten äger av aktierna skall vara 2003. Det finnsdock mycket kvar att göra. Andelen kvinnliga styrelseordförande ärfortfarande och andelen vice ordförande 31 %.Även omUtrikesdepartementet arbetat med att få kvinnor utnämnda till ambassadörer desenaste åren är det långt kvar tills hälften av ambassadörer iutlandet är kvinnor. Detta är ett underbetyg åt ett demokratiskt land meden regering som har ökad jämställdhet som ett högt prioriterat mål ochsom framhåller som världens mest jämställda land.Kristdemokraternavill även peka på den kritik som FN riktat mot bl.a. för att detfinns så få kvinnor på höga poster såväl inom offentlig som privat sektor.Faktorer som hämmar kvinnor att ta på sig ledningsansvar bör kartläggasför att kunna elimineras. Regeringen bör ges i uppdrag att göra en sådankartläggning.I den privata sektorn är makten än mer ojämnt fördelad äni den statliga och kommunala. var t.ex. avstyrelseledamöternai börsnoterade företag kvinnor. Regeringen anger att den avser att undersökaförutsättningarna för att införa någon form av kvoteringsbestämmelse ilagstiftningen när det gäller representation av kvinnor och män i styrelsernai näringslivet. Vi anser att en tvingande lagstiftning är fel väg att gå.Regeringen bör i stället ta initiativ till trepartssamtal mellan stat,arbetsgivar- och arbetstagarparter för att uppnå en ökad representationav kvinnor såväl på styrelsenivå som på ledande poster. Målet bör varaatt av styrelseledamöterna i börsbolagen är kvinnor år 2006.Vadsom här har anförts bör ges regeringen till känna. Det innebär att motionA371 yrkandena 2 och 32 (kd) tillstyrks som motionerna A4 yrkande3 (fp), A258 yrkande 12 (m), A288 (v), A302 yrkande 15 (c), A307 yrkandena1 och 12 (fp) och A335 (s) avstyrks.7. Frågor om makt och inflytande,punkt 3 (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJaganser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följandelydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 7. Därmed bifaller motion 2003/04:A302yrkande 15 och avslår motionerna 2003/04:A4 yrkande 3, 2003/04:A258 yrkande12, 2003/04:A288 yrkandena 1-3, 2003/04:A307 yrkandena 1 och 12, 2003/04:A335och 2003/04:A371 yrkandena 2 och 32.StällningstagandeEfterjämställdhetsministerns hot om lagstiftning har plötsligt börsbolagensvalberedningarfått bråttom. Visst är det bra att många nu försöker öka den kvinnligarepresentationen, men det finns fortfarande faror i rekryteringsarbetetoch i hur det fortsatta arbetet i styrelsen kommer att fungera.Iblandhöjs det röster från näringslivsföreträdare om att kvinnor inte skulle haden kompetens som krävs för att delta i börsbolagens styrelser. Om detskulle ligga något i denna kritik så är det bara en omständighet som fallertillbaka på börsbolagens ledningar. Om svenska kvinnor aldrig får varamed kan de ju heller inte lära sig hur arbetet går till.Jag anser attdet är dags att börsbolagens styrelser inser att man måste använda 100 %av ett lands kompetens om de ska bli framgångsrika. Kvinnor och män harolika bakgrund och olika erfarenheter. Därför kan de tillföra olikakompetenser i ett styrelsearbete, kompetenser som så väl behövs för att nåframgång.När kvinnor tar plats i en styrelse kan nya problem uppstå somförtjänar att uppmärksammas. Det kan röra sig om att de blir undanhållnainformation, inte blir sedda eller att beslut redan är fattade i ett annatinformellt forum. Att bli behandlad på det viset är mycket förnedrandeoch kan knäcka den starkaste. För att öka kunskapen om strukturer, hinderetc. för kvinnor och styrelsearbete bör ett lärosäte få ett nationelltuppdrag att forska om detta.Vad jag här har anfört bör ges regeringentill känna. Det innebär att motion A302 yrkande 15 (c) tillstyrks samtidigtsom motionerna A4 yrkande 3 (fp), A258 yrkande 12 (m), A288 (v), A307yrkandena 1 och 12 (fp), A335 (s) och A371 yrkandena 2 och 32 (kd) avstyrks.8. Lika lön för lika och likvärdigt arbete, punkt 6 (m, fp, kd, c)avMargareta (), (), (), TinaAcketoft (fp), (), () och AnnelieEnochson (kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget tillriksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse:Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 8.Därmed bifaller motionerna 2003/04:A4 yrkandena 5-7, 2003/04:A293yrkandena 1 och 2, 2003/04:A302 yrkandena 10, 11 och 13, 2003/04:A307yrkandena 3, 4, 8 och 9 och 2003/04:A371 yrkande 10.StällningstagandeEnligtvår uppfattning är lönefrågan en huvudfråga för jämställdheten. Trotsmånga års arbete tjänar kvinnor fortfarande mindre än män. Tvåcentrala förändringar måste ske - fler kvinnor på ledande befattningar ochen allmän press uppåt på lönerna i de kvinnodominerade yrkena inom skola,vård och omsorg. Den stora kraften måste sättas in i bekämpandet av demönster som skapar segregationen på arbetsmarknaden.En betydande del avlöneskillnaderna kan förklaras sakligt av att kvinnorna arbetar färretimmar än vad män gör. Men det faktum att kvinnor i högre grad än mänväljer att arbeta mindre än heltid är ofta ett uttryck för att traditionellakönsroller lever kvar. Andra faktorer som påverkar skillnaderna i lönmellan kvinnor och män är utbildning, yrkesval och position samt arbetsmarknad.Men även rensat på dessa faktorer, som i sig återspeglar en djup,strukturell ojämlikhet, kvarstår en lönediskriminering på uppemot 8 %.Denoffentliga sektorn har alltför ofta organiserat arbetet efter tankemönstretatt deras personal har huvudansvaret för hem och barn och att förvärvsarbetetdärför måste anpassas efter detta. Det främsta sättet att tvinga framförändringar är att verksamheterna inom kommuner och landsting utsättsför konkurrens.De många kvinnor som arbetar inom den offentliga sektornser till att välfärden fungerar, men de får långt ifrån den lön de förtjänar.Den stelbenta strukturen håller lönerna nere. De orättvisa lönerna fårlivslånga konsekvenser för kvinnorna i form av minskat utrymme för sparande,för möjligheten att äga bostaden och för möjligheten att få krediter,vilket slutligen påverkar pensionerna negativt.Det är därför angelägetatt de s.k. mjuka yrkena uppvärderas på den svenska arbetsmarknaden föratt säkra den välfärd vi alla eftersträvar. Regeringen bör utforma enlångsiktig plan för att uppvärdera kvinnodominerade yrken.Fler alternativinom den offentliga sektorn gör det möjligt för kvinnor att byta arbetsplatsoch att starta eget i kvinnodominerade branscher. Med mer än en arbetsgivareökar också möjligheterna att påverka arbetstid, arbetsvillkor och lön.Att bryta monopolen handlar om att ifrågasätta gamla socialistiska påståendenom att det inte får "löna sig" att vårda andra. Detta synsätt leder tillatt stora yrkesgrupper, t.ex. sjuksköterskor, berövas möjligheten attvälja arbetsgivare, att konkurrera med sin specialistkompetens eller atttillsammans med kolleger starta egen verksamhet på vettiga ekonomiskavillkor. Genom konkurrens mellan arbetsgivarna kan lönenivåerna höjas,vilket kan illustreras med sjuksköterskornas situation. När kommuner ochlandsting anlitade bemanningsföretag började lönenivåerna att stiga.Detär alltså av största vikt att undanröja löneskillnader som inte är sakligtmotiverade. Förutom att kvinnor tjänar mindre än män missgynnas de ävennär det gäller löneförmåner, t.ex. tjänstebil.Vad som här har anförtsbör ges regeringen till känna. Det innebär att motionerna A4 yrkandena5-7 (fp), A293 yrkandena 1 och 2 (fp), A302 yrkandena 10, 11 och 13 (c),A307 yrkandena 3, 4, 8 och 9 (fp) och A371 yrkande 10 (kd) tillstyrks.9.Mäns våld mot kvinnor, punkt 7 (fp)av () och TinaAcketoft (fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget tillriksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse:Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 9.Därmed bifaller motion 2003/04:A4 yrkande 9 och avslår motion2003/04:A280.StällningstagandeVåld mot kvinnor är ett ytterst allvarligtbrott och samhället måste ingripa med sitt oreserverade stöd till kvinnanoch i förekommande fall också till barnen. Vi i har underlång tid förespråkat åtgärder som ytterligare kan bidra till att ökaskyddet för våldsutsatta kvinnor och barn. Bland annat bör det införas enförsöksverksamhet med intensivövervakning med elektronisk kontroll av demän som inte kan förmås respektera ett utfärdat besöksförbud.Mångavåldsutsatta kvinnor är också i behov av stöd och hjälp från sociala ochandra myndigheter. För att möjliggöra att snabba och lämpliga insatserges för dessa kvinnor anser vi att alla kommuner bör få i uppgift att tafram en handlingsplan för hur våldsutsatta kvinnor skall hjälpas. Kommunernamåste kunna bistå med skyddat boende i större omfattning, och våldsutsattakvinnor skall få möjlighet till social förtur gällande boende i hela landet.Ett annat växande problem är det s.k. hedersrelaterade våldet som ihuvudsak drabbar flickor och unga kvinnor i invandrarmiljöer. När vålddrabbar invandrarkvinnor ligger det politiska ansvaret för insatser påintegrationsministern. Om våldet i stället drabbar kvinnor av svenskhärkomst betraktas det som ett ansvar för justitieministern. Vi anser attallt våld alltid är lika fel, oavsett vem det drabbar. Det politiskaansvaret för arbetet med att bekämpa våld mot kvinnor bör därför alltidåligga justitieministern.Vad som här har anförts bör ges regeringentill känna. Det innebär att motion A4 yrkande 9 (fp) tillstyrks och motionA280 (v) avstyrks.10. Mäns våld mot kvinnor, punkt 7 (v)av CamillaSköld ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslagettill riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse:Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation10. Därmed bifaller motion 2003/04:A280 och avslår motion2003/04:A4 yrkande 9.StällningstagandeJämställdhet och jämlikhet mellankönen framhålls ofta som de mest svenska av värden. Olyckligtvis har dennakoppling av jämställdhet till svenskhet påverkat vårt sätt att se påsvenskar och invandrade när man talar om våld mot kvinnor. Jämställdhethar blivit ett verktyg som används allt mer för att förklara skillnaderi beteendemönster hos personer med utländsk bakgrund jämfört med svenskar.Vid s.k. hedersvåld har man t.ex. valt att i huvudsak hänvisa tillkulturella förklaringar snarare än den könsmaktsordning där mäns våld motkvinnor är en del.Det icke-svenska och icke-jämställda kulturella bagagethar härmed kommit att bli det som främst förklarar kvinnoförtryck och detsom benämns som patriarkalisk kontroll. Detta ramverk är det som främstbestämmer tolkningsutrymmet för den diskussion om hedersmord, tvångsäktenskapoch främst unga invandrarkvinnors utsatthet. Det är vår uppfattning attdet svenska samhället har svikit de invandrade kvinnorna och deras döttrargenom att sätta in integrationspolitiska åtgärder för att lösa dessaproblem snarare än jämställdhetspolitiska.I dag finns det stora kunskaperom det strukturella, sexualiserade våldet. Av dessa kunskaper kan vi draslutsatsen att oavsett om våldet drabbar svenska eller invandrade kvinnorså är behoven i stort desamma. Med stöd av dessa kunskaper bör vi kunnase och hantera eventuella skillnader utan att fastna i stereotypa ochstigmatiserande bilder av invandrade kvinnor och män. Endast så tarsamhället ett verkligt ansvar för våldet mot kvinnor. Endast då kanhandlingsplaner upprättas för att skydda kvinnors säkerhet.En aktivintegrations- och jämställdhetspolitik är två viktiga verktyg i arbetet föratt montera ned förtryckande strukturer. menar att dessai mycket större utsträckning aktivt måste samagera för att leva upp tillmålsättningen att omfatta alla kvinnor och män som lever i Sverige.Invandrade kvinnor och män skall i samma utsträckning som svenskfödda kvinnoroch män omfattas av jämställdhetspolitiken i dess generella mening.Invandrade kvinnor som diskrimineras på arbetsplatsen eller som utsätts förmanligt våld, hot eller kontroll är inte i behov av integrationsåtgärderutan av åtgärder för ökad jämställdhet. Samma behov har svenskfödda kvinnorsom diskrimineras och som utsätts för våld. Det är en fråga om maktförhållandenamellan könen. Därför bör regeringen i det fortsatta arbetet vad gäller s.k. hedersrelaterat våld och frågor som anknyter till detta ta i beaktandeatt det är jämställdhetspolitiken som har det främsta ansvaret.Vad somhär har anförts bör ges regeringen till känna. Det innebär att motionA280 (v) tillstyrks och motion A4 yrkande 9 (fp) avstyrks.11. Jämställdaförsäkringsvillkor, punkt 8 (c)av ().Förslagtill riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut underpunkt 8 borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringensom sin mening vad som anförs i reservation 11. Därmed bifaller riksdagenmotion 2003/04:A302 yrkande 18.StällningstagandeI dag missgynnarförsäkringsbolagens villkor kvinnor i olika hänseenden i förhållande tillmän. Jag anser därför att JämO bör få ett särskilt uppdrag att granskaförsäkringsbolagens försäkringsvillkor i de delar där de berör våld motkvinnor.Vad som här har anförts bör ges regeringen till känna. Detinnebär att motion A302 yrkande 18 (c) tillstyrks.12. Föräldraledighetm.m., punkt 10 (kd)av ().Förslag tillriksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 12. Därmed bifaller motionerna2003/04:Sf404 yrkande 15 och 2003/04:A371 yrkande 19.StällningstagandeUndersökningarvisar att många mammor och pappor skulle vilja ägna mer tid åt barnen,främst när de är små. Enligt är det samhällets uppgiftatt stödja deras möjligheter till detta. En jämnare fördelning mellanförvärvsarbete och vård av barn skulle medföra många positiva effekternär det gäller ökad familjestabilitet, jämställdhet och inte minst närdet gäller förbättrad kontakt mellan pappor och barn.Statistiken visaratt det är kvinnorna som har huvudansvaret för barnen. De står för 83 %av de uttagna dagarna i föräldraförsäkringen medan männen står för 17 %.En studie som genomförde 2001 bland akademikermän som hade barnvisade att inte tagit någon pappaledighet alls. I en undersökning som genomförts i årbland nyutexaminerade akademiker har frågat hur länge de önskarvara föräldralediga. av männen uppger att de vill vara hemmaminst . nöjer sig med att vara hemma under pappamånadenoch lika få, , vill inte alls vara pappalediga.Målet måste vara attpappor skall vilja och välja att vara hemma med sina barn, inte att deskall tvingas till att ta ut tiden. anser att studierbör göras av det varierande uttaget av pappaledighet över landet för attidentifiera stimulerande faktorer för ett ökat uttag.Med tanke på hurviktig omsorgen om barnen är framstår dagens system, som inte inbegriperomvårdnad i hemmet, som mycket otidsenligt. Detta är ett förhållande somi första hand drabbar kvinnorna. Män och kvinnor arbetar ungefär likamycket räknat, men proportionerna mellan hemarbete och arbete utanförhemmet är olika. Kvinnorna arbetar mindre på den så kallade öppnaarbetsmarknaden. Den politik som regeringen för ger i stället en signalom att alla bör förvärvsarbeta heltid även då arbetsbelastningeni hemmet är som störst, t.ex. när man har små barn. Detta är en viktigjämställdhetsfråga eftersom en sådan politik missgynnar kvinnor.Kristdemokrater anser därför att hemarbetet måste uppvärderas.Vad som härhar anförts bör ges regeringen till känna. Det innebär att motionernaSf404 yrkande 15 (kd) och A371 yrkande 19 (kd) tillstyrks.13. Sexualiseringenav det offentliga rummet, punkt 11 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslutunder punkt 11 borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager förregeringen som sin mening vad som anförs i reservation 13. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:So419 yrkande 2.StällningstagandeI reklamenoch i de bilder som förmedlas via massmedierna formas en "idealbild" avhur flickor och kvinnor skall vara. Innebörden i merparten av dessa bilderär att kvinnor som grupp är underordnade män som grupp och att män utgörden norm efter vilken vi organiserar samhället. Trots att är ettav de mest jämställda länderna i världen lever svenska kvinnor fortfarandeunder detta förtryck. Jämställdhetspolitikens könsblindhet förmår inteatt lösa dessa frågor eftersom de är könsspecifika och organiserade efteren könshierarki. tycker att det är dags att dessa frågorförs upp på dagordningen. Vi behöver frirum. Det är en rättighet att kunnaröra sig i samhället utan att ständigt bli utsatt för krav på hur vi skallagera och se ut för att duga.Därför är det välkommet att regeringenangett sexualiseringen av det offentliga rummet som ett av de fem s.k.fokusområdena för jämställdhetsarbetet och att denäven avser att tillsätta en expertgrupp för arbetet med dessa frågor.Enligt mening bör regeringen emellertid vid sidan av dettatillsätta en utredning där en analys görs av hur sexualiseringen av detoffentliga rummet påverkar kvinnors rörelsefrihet.Vad som här har anförtsbör ges regeringen till känna. Det innebär att motion So419 yrkande 2 (v)tillstyrks.14. Jämställdhetslagen m.m., punkt 12 (kd)av AnnelieEnochson (kd).Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslagettill riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse:Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation14. Därmed bifaller motionerna 2003/04:A329 yrkande 9 och2003/04:A371 yrkandena 11 och 13.StällningstagandeSedan 1992 hararbetsgivare haft skyldighet att upprätta en årlig jämställdhetsplan medlönekartläggning. Enligt de lagändringar som trädde i kraft den 1 januari2001 skall planen kompletteras med en analys av löneskillnader och enhandlingsplan för att komma till rätta med de osakliga löneskillnaderna.Kristdemokraterna ansåg att en försöksverksamhet först skulle genomförasinom offentlig sektor för att påvisa att en sådan lagstiftning inte baraskulle bli en skrivbordsprodukt med ökad administrativ börda. Det hardessvärre visat sig att endast av de privata företagen medmer än 10 anställda har en jämställdhetsplan, vilket varit en skyldighetsedan tio år tillbaka. Inom offentlig sektor är motsvarande siffra 75 %.Ändå är det där som löneskillnaderna är störst mellan kvinnor ochmän.Kristdemokraterna menar att det i första hand åligger arbetsmarknadensparter att i löneförhandlingar och genom kollektivavtal särskilt beaktalikalöneprincipen för lika och likvärdigt arbete. Att lagstiftning genomförtsbetyder att parterna inte tagit sitt ansvar för att motverka de osakligalöneskillnaderna. Hos parterna ligger de största möjligheterna att utjämnaorättfärdiga löneskillnader. Ansvaret vilar på såväl arbetsgivare somarbetstagarorganisationer att se till att jämställdhetsplanerna blirverkningsfulla instrument i verksamheten. anser attjämställdhetsplanens betydelse och funktion i arbetet för jämställdhet börutvärderas. Lagstiftningens roll kontra eldsjälarnas betydelse för framgångbör särskilt belysas.5 § jämställdhetslagen anger att arbetsgivare skalluppmuntra föräldraledighet och underlätta den. Detta är en generellbestämmelse, och några sanktionsmöjligheter finns inte. Prejudicerande domarsaknas, varför lagen blir tämligen uddlös. Ett enda fall har drivits avJämO där en kvinna ansåg sig ha blivit av med utlovat jobb då hon berättadeatt hon var gravid. Domen blev inte fällande då inget skriftligt dokumentkunde styrka att kvinnan verkligen varit lovad anställning. Kristdemokraternamenar att lagen måste skärpas så att den blir ett användbart skydd förkvinnor och män som under föräldraledighet blir diskriminerade i någotavseende. Regeringen bör återkomma till med ett lagförslag.Vad som här har anförts bör ges regeringen till känna. Det innebär attmotionerna A329 yrkande 9 (kd) och A371 yrkandena 11 och 13 (kd) tillstyrks.15. Översyn av jämställdhetslagen, punkt 13 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget tillriksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse:Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 15.Därmed bifaller motion 2003/04:A262 yrkandena 1 och2.StällningstagandeVänsterpartiets grundsyn är att diskriminering är enkränkning av mänskliga rättigheter.