bet · GS01FöU4 · 2004-12-02 00:00:00 — Det som tillkommit är bl.a. den ökade spridningen av datavirus som kan slå ut samhällets och industriernas datorer. För att ha en god beredskap mot attacker från sådant som stör våra datorer föreslås en alternativ värnplikt för de ungdomar som har goda datakunskaper. har tidigare motionerat om att en utredning bör tillsättas angående allmän samhällstjänst för alla ungdomar. Hon återkommer med samma yrkande i motion 2003/04:Fö211 (c). Motionären pekar på att samhället har ett stort problem eftersom allt färre människor väljer att utbilda sig inom vård och omsorg, som det finns ett skriande behov av personal inom denna sektor. Alla ungdomar borde få en möjlighet att göra någon form av samhällstjänst och stifta bekantskap med vad det innebär att arbeta inom skola och vårdsektor. Kommittémotion 2002/03:Fö216 (v) av m.fl. behandlar prövningsförfarandet vid ansökan om vapenfri tjänst. En ansökan om vapenfrihet skall, om den inkommer senare än efter mönstring, kompletteras med en redogörelse (3 kap. 19 § lagen om totalförsvarsplikt, 1994:1809). Den totalförsvarspliktige skall där redogöra för de förhållanden som han eller hon vill åberopa som stöd för sin inställning till ansökan om vapenfrihet. Redogörelsen består av tre frågor. Motionären anser att relevansen är tveksam för dessa frågor. Hon anser att de inte fyller någon funktion. Lagen ställer kravet att det skall vara antagligt att den totalförsvarspliktige har en allvarlig personlig övertygelse rörande bruk av vapen mot annan, inte hur övertygelsen uppkommit, om man kan tänka sig att använda våld i någon situation eller hur den kan påverkas av andras bruk av vapen. Lagens krav på redogörelse kan och bör uppfyllas genom att man enkelt får redogöra för varför man ansöker om vapenfrihet. föreslås tillkännage för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förändra ansökningsförfarandet vid ansökan om vapenfrihet. I kommittémotion 2002/03:261 (mp) av och sägs att det allmänna värnpliktssystemet har spelat ut sin roll. Det utgör ett i grunden orättvist och helt otidsenligt system. Det är dags för regeringen att överge den allmänna värnplikten som den utformats. I stället bör 2000-talets försvarspolitik bygga på ett system av frivillighet och vara öppet för både män och kvinnor. Motionärerna föreslår att begär att regeringen läger fram förslag om att avskaffa den allmänna värnplikten till förmån för ett totalförsvarssystem som bygger på frivillighet och är öppet för både män och kvinnor (yrkande 2). I motion 2002/03:Fö224 (mp) av anför motionären att det behövs ett försvar. Men det försvaret skall vara inriktat på de verkliga hot som finns mot medborgarna. Men är försvaret uppbyggt för att möta ett hot som inte finns, och de som hamnar i försvaret är tvingade dit. Värnplikten borde omvandlas till en frivillig värntjänst. bör därför begära att regeringen lämnar förslag till ändringar i relevant lagstiftning för att omvandla den allmänna värnplikten för alla män till en frivillig värntjänst för alla. Kvinnlig plikt I motion 2002/03:Fö235 (s) av och anför motionärerna att det inte längre finns några trovärdiga argument för varför kvinnor inte skall omfattas av värnplikten. Vi måste , liksom i övriga samhället, likställa mäns och kvinnors villkor för en ökad jämställdhet. Försvaret måste byggas i nära relation med det övriga samhället. Den civil-militära samverkan måste stärkas, och försvaret får aldrig bli en isolerad verksamhet. Ur det perspektivet är det orimligt att halva befolkningen inte ens kallas till mönstring. Kvinnorna behövs för att försvaret skall få ett så kompetent rekryteringsunderlag som möjligt. Motionärerna föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening att värnplikten bör utvidgas till att även omfatta kvinnor. Samma motionärer återkommer i 2003/04:Fö222 (s) i en i stort likalydande motion. I motion 2003/04:Fö233 (m) av och föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om allmän värnplikt för kvinnor. I sin motivering anför motionärerna tre anledningar till att värnplikten bör göras allmän. Män och kvinnor bör vara likställda under lagen, kompetensen bör breddas inom försvaret och alla könsrollsbevarande institutioner i samhället bör motverkas. I kommittémotion 2002/03:Fö240 (fp) av m.fl. påpekas att varje uttagning till tjänstgöring eller utbildning med hjälp av totalförsvarspliktlagen är ett extraordinärt ingrepp i den enskilde individens integritet. Det måste därför kunna motiveras av ett i varje enskilt fall tydligt behov av att kunna bemanna en funktion i totalförsvarets krigsorganisation. Lagen om totalförsvarsplikt bör således gälla för kvinnor på samma villkor som för män. Därför bör kvinnor på samma sätt som män kallas till mönstring. Uttagning till utbildning och tjänstgöring skall, för både män och kvinnor, i största möjliga mån styras av frivillighet och individuella val. Motionärerna föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en könsneutral personalförsörjning inom totalförsvaret (yrkande 6). I motion 2002/03:Fö223 (fp) av anför motionären att liberalerna länge har förordat en allmän värnplikt i dess riktiga bemärkelse, d.v.s. gällande såväl kvinnor som män. är frågan mer aktuell och angelägen . Hon pekar på flera skäl för att låta även kvinnor omfattas av pliktlagarna. Det främsta skälet är kvalitativt. Försvarsmakten står inför stora förändringar. Med en könsneutral värnplikt skulle man tillgodose de samlade personalbehoven inom civilt och militärt försvar genom att utgå från hela befolkningen. Försvarsmakten behöver kvinnornas kompetens. Ett annat skäl till att utsträcka plikten att fullgöra värnplikt till att gälla även kvinnor ligger i nödvändigheten att säkra folkförankringen. Det har stor betydelse att vi alla känner ansvar för och efter förmåga medverkar till försvar. Ett tredje skäl är jämställdhetsaspekten. återkommer i motion 2003/04:Fö254 (fp) med i stort likalydande synpunkter och resonemang. Hon föreslår återigen att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en könsneutral värnplikt (yrkande 1) samt därutöver att regeringen skall återkomma med förslag om hur den könsneutrala värnplikten skall genomföras (yrkande 2). Samma motionär pekar i motion 2004/05:Fö249 (fp) ånyo på skälen för att införa kvinnlig värnplikt kvalitets- och kompetenshöjning, folkförankring och jämställdhet. Motionärerna föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnors roll i försvaret. I kommittémotion 2003/04:Fö238 (fp) av m.fl. sägs att det är hög tid att göra den enbart manliga värnplikten allmän. Därför välkomnas att Försvarsmakten har fått i uppdrag att redovisa förutsättningarna för och konsekvenserna av en framtida könsneutral plikttjänstgöring. liberalerna välkomnar initiativet. Förhoppningsvis kan det bidra till att den könsbundna plikten avskaffas i Försvarsbeslutet . Motionärerna föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en könsneutral värnplikt (yrkande 4). I kommittémotion 2001/02:U6 (c) av m.fl. hävdas att en allmän värnplikt för både kvinnor och män är ett självklart ställningstagande utifrån ett jämställdhetsperspektiv inom såväl det internationella som nationella fredsarbetet. Försvaret skall se till kompetens, inte till kön. Det är även viktigt med den kvalitetshöjning av värnpliktsförsvaret som skulle bli en naturlig följd av att både kvinnor och män hade samma rätt och skyldighet att delta. Värn- och civilplikten bör därför omfatta kvinnorna på samma villkor som för männen, vilket bör ge regeringen till känna (yrkande 4). Likalydande resonemang återkommer i kommittémotion 2002/03:A366 (c) av m.fl. Motionärerna föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om könsneutral mönstringsplikt (yrkande 6). I partimotion 2004/05:Fö8 (v) av m.fl., avgiven med anledning av propositionen, konstaterar motionärerna att det finns flera tunga argument för att göra värnplikten könsneutral: det svenska försvaret behöver de bäst lämpade, behovet av kvinnor är stort i de internationella insatserna samt att Försvarsmakten liksom andra myndigheter och samhälls-funktioner behöver bli mer jämställda. bör alltså besluta att införa könsneutral plikt, vilket som sin mening bör ge regeringen till känna (yrkande 9). I kommittémotion 2002/03:Fö212 (v) av m.fl. anför motionärerna att anser att skall införa allmän värnplikt, vilket innebär att både kvinnor och män skall omfattas av totalförsvarsplikten. Motiven för allmän värnplikt bygger på den demokratiska idén om att det militära våldsmonopolet skall ha en folklig förankring. Alla samhällsgrupper skall vara representerade inom Försvarsmakten. Att införa allmän värnplikt vore bra för försvaret, för och för jämställdheten. En av uppgifterna i det nya försvaret är att Försvarsmakten i större utsträckning än tidigare skall bidra till fred och säkerhet i omvärlden. är det ytterst få kvinnor som ingår i Försvarsmaktens internationella styrkor. Dagens värnpliktssystem försvårar Försvarsmaktens möjligheter att rekrytera kvinnor till utlandstjänst, eftersom förutsättningen för tjänsten som regel är att man genomgått värnpliktsutbildningen. bör därför som sin mening ge regeringen till känna att skall införa allmän värnplikt (yrkande 2). återkommer till frågan i kommittémotion 2003/04:Fö218 (v) av m.fl. Där anförs att det har stor betydelse för Försvarsmaktens trovärdighet och folkförankring att alla samhällsgrupper finns representerade inom myndigheten. De nya kraven på Försvarsmakten gör att effektiviteten i rekrytering och utbildning bör förbättras. Därför vill ha allmän värnplikt som inkluderar både kvinnor och män, vilket som sin mening bör ge regeringen till känna (yrkande 1). Även i den enskilda motionen 2004/05Fö:224 (v) av föreslås en allmän plikt. Motionären pekar på stora fördelar med ett pliktsystem som omfattar både unga män och kvinnor. Han föreslår att begär att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning för att utarbeta riktlinjer för ett system med allmän plikt för kvinnor och män i det svenska totalförsvaret. Förbandsutbildningssystemet De värnpliktiga är Försvarsmaktens största enskilda personalgrupp. I motion 2004/05:Fö214 (s) av och framhåller motionärerna att de värnpliktiga deltar i övningar som kräver hög precision och stort ansvarstagande. Det ställs dessutom allt högre krav på den utbildning som de värnpliktiga genomgår, vilket i sig skapar större risker för olyckor och andra former av tillbud. De värnpliktiga måste känna sig trygga . utförs slumpvisa drogtester på anställd personal inom Försvarsmakten, men dock inte på de värnpliktiga. Försvarsmakten utredde frågan om slumpvisa drogtester bland värnpliktiga och svarade att pliktlagen ej medger sådan slumpvis testning. Då de berörda parterna inom Försvarsmakten är överens om nödvändigheten i att kunna utföra sådana tester är det av stor vikt att det sker en översyn över de lagändringar som kan komma att behövas för att arbetet med slumpvis drogtestning skall kunna igångsättas relativt snart. föreslås därför tillkännage för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över de lagändringar som behövs för att kunna införa slumpvisa drogtester bland värnpliktiga. I kommittémotion 2003/04:Fö243 (fp) av m.fl. kritiseras att Försvarsmakten gör sig av med utbildad personal långt före bäst före-datum. Till följd härav utbildas långt fler värnpliktiga än vad som skulle behövas för att bemanna krigsorganisationen. Motionärerna föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utnyttja de män och kvinnor som genomgått grundutbildning i krigsorganisationen och därmed skapa förutsättningar för att minska antalet som uttas till sådan utbildning (yrkande 7). I kommittémotion 2002/03:Fö252 (kd) av m.fl. anför motionärerna att svenska kvinnor har samma möjligheter som män att delta i totalförsvaret. Genom lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning har kvinnor också möjlighet att genomgå antagningsprövning (mönstring) för inskrivning. En kvinna som skrivits in för värnplikt eller civilplikt med lång utbildning blir vid straffansvar skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt enligt samma bestämmelser som för männen. Detta innebär att en kvinna blir skyldig att genomföra inte bara grundutbildningen utan även repetitionsutbildning och att tjänstgöra vid höjd beredskap. Avbryts utbildningen blir det straffpåföljd. Motionärerna föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda möjligheten att avbryta värnplikten utan straffpåföljd (yrkande 1). Ett likalydande yrkande framförs i kommittémotion 2003/04:Fö263 (kd) yrkande 1 av m.fl. I motion 2004/05:Fö246 (kd) av Skånberg anfört att utbildas värnpliktiga endast till att kunna stoppa blödning och upprätthålla andning. Om alla landets värnpliktiga fick utbildning i hjärt- och lungräddning skulle det innebära att det civila samhället fick ett tillskott på 10 00015 000 utbildade hjärt- och lungräddare, med färska och aktuella kunskaper och färdigheter. skulle detta få stora positiva effekter för samhället och förbättra möjligheterna att rädda liv vid olyckor och katastrofer. Att utbilda de värnpliktiga i hjärt- och lungräddning skulle även innebära en statushöjning för värnpliktsutbildningen och ytterligare höja de värnpliktigas motivation. bör därför tillkännage för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att alla värnpliktiga skall få utbildning i hjärt- och lungräddning under grundutbildningen. I kommittémotion 2004/05:Fö242 (v) av m.fl. anförs att Värnpliktsrörelsen och Försvarsmakten har varit överens om att även värnpliktiga bör omfattas av de slumpvisa drogtester som genomförs på den anställda personalen. Försvarsmakten, som fått i uppdrag att utreda hur snabbt arbetet med slumpvisa drogtester kunde påbörjas, har svarat att pliktlagen ej medger slumpvis drogtestning av värnpliktiga. Då berörda parter har varit överens i frågan är det av yttersta vikt att en utredning tillsätts för att identifiera vilka eventuella lagändringar som kan komma att behövas, i syfte att arbetet med slumpvis drogtestning skall kunna påbörjas möjligt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna (yrkande 3). I samma motion framhålls behov av att komplettera förordningen om medinflytande för totalförsvarspliktiga, detta för att stärka ytterligare en förtroenderolls plats i det formella medinflytandet för totalförsvarspliktiga, nämligen kontaktkvinnan för Nätverket kvinnliga värnpliktiga. I förordningen, liksom författningen, står förtroendemannen och skyddsassistenten utskrivna som de mest betydande förtroendeposterna. Nätverket kvinnliga värnpliktiga är ett viktigt medel för att låta de kvinnliga värnpliktiga mötas och för en gångs skull vara i majoritet i en annars mansdominerad miljö. Trots detta ser både befäl och värnpliktiga kontaktkvinnan som en mindre viktig förtroenderoll, vilket är en attityd som måste förändras. I syfte att ge kontaktkvinnan den status hon förtjänar bör de två ovannämnda texterna kompletteras på sådant sätt att de fortsättningsvis rymmer även kontaktkvinnan för Nätverket kvinnliga värnpliktiga, och beskriver hennes rättigheter. Kontaktkvinnan skall, liksom förtroendemannen och skyddsassistenten, utbildas i medinflytande och ges en plats i de olika nämnderna på alla nivåer. Motionärerna föreslår därför att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att komplettera förordningen (1995:808) om medinflytande för totalförsvarspliktiga samt föreskrift (FFS 1998:6) om medinflytande för totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt i syfte att dessa även skall innefatta kontaktkvinnan för Nätverket kvinnliga värnpliktiga (NKV) (yrkande 7). Ett likalydande yrkande framförs i motion 2004/05:Fö221 (mp) (yrkande 1) av . Samme motionär anför att syftet med medinflytande inom Försvarsmakten enligt medinflytandeförordningen, vilken 1995 fastslogs av regeringen, är att utveckla verksamheten i enlighet med utbildningens mål och i syfte att i övrigt främja goda utbildningsförhållanden. Enligt motionären är det ÖB:s uppfattning att tillämpningen av medinflytande så långt som möjligt skall fungera i kris och krig. Dock finns det inget regelverk som säkerställer medinflytande i dessa situationer. bör därför tillkännage för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att medinflytandeförordningen (förordning 1995:808 om medinflytande för totalförsvarspliktiga) även skall gälla i kris och krig (yrkande 2). Avgångar I kommittémotion 2004/05:Fö242 (v) av m.fl. hänvisas till Försvarsmaktens mål för att minska förtida avgångar. De bör inte uppgå till av den årliga värnpliktskullen. Trots att arbete bedrivs med att minska avgångarna är målet inte nått. Statistiken visar dock att de förband som själva tagit initiativ med forskning, handlingsplaner och förändrad metodik har lyckats sänka sina avgångar. Enligt bör samtliga förband åläggas att upprätta handlingsplaner som, med både kort och långt perspektiv, syftar till att minska avgångarna under värnplikten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna (yrkande 5). I samma motion anförs att det saknas en central policy för att följa upp förbandens arbete med att minska förtida avgångar under värnplikten. För att uppnå bättre resultat bör en sådan policy upprättas, med uppgift att kontrollera och följa upp förbandens arbete genom det verktyg som nämnda handlingsplaner innebär, vilket som sin mening bör ge regeringen till känna (yrkande 6). Civilt meritvärde I motion 2003/04:Fö247 (c) av hävdar motionären att det är viktigt att en genomförd värnplikt har ett högt civilt meritvärde nu när det endast är av hela årskullen, kvinnor och män, som gör värnplikten. För att öka motivationen hos värnpliktiga och för att ge dem möjlighet att nyttja sina kunskaper i civila sammanhang måste Försvarsmakten tillse att utbildningen blir fullgott specificerad och dokumenterad. Vad som anförts om att den militära utbildning som kan jämföras med motsvarande civil utbildning meriteras med högskolepoäng eller certifikat bör ges regeringen till känna (yrkande 1). Motionären anser vidare att Försvarsmakten och Försvarsdepartementet måste prioritera arbetet med att höja statusen för värnplikten. Försvarsmakten bör därför aktivt informera samhället om värnpliktens civila meritvärde, vilket som sin mening bör ge regeringen till känna (yrkande 2). I kommittémotion 2003/04:Fö264 (kd) av m.fl. anförs att ett antal utredningar har visat att den moderna värnplikts- och civilpliktsutbildningen har ett meritvärde även civilt. Försvarsmakten tillsammans med och bör därför komma fram till ett system som värderar utbildning inom totalförsvaret, vilket som sin mening bör ge regeringen till känna (yrkande 11). I kommittémotion 2002/03:Fö219 (v) av m.fl. erinras om att regeringen lade fram en proposition som behandlade förutsättningar för vuxnas lärande respektive kvalificerad yrkesutbildning. Ett av målen var att forma en nationell strategi för utveckling av det livslånga lärandet. Enligt motionärerna är det anmärkningsvärt att den av staten arrangerade och prioriterade pliktutbildningen inte nämndes i sammanhanget, trots att det ofta har framhållits av både regeringen och myndighetsföreträdare att plikttjänstgöringen ger kompetenser, färdigheter och erfarenheter som är betydelsefulla i det civila samhället och som är utvecklande för individen. Pliktutbildningen är dyr och det skulle innebära en stor samhällsekonomisk vinst om utbildningen gav exempelvis högskolepoäng. Självklart borde totalförsvarspliktsutbildningen utgöra en viktig byggsten i regeringens nationella strategi för livslångt lärande. bör därför tillkännage för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa totalförsvarspliktsutbildningen i regeringens nationella plan för det livslånga lärandet (yrkande 1). I samma motion hävdas att när endast en sjättedel av årskullen genomgår civil- eller värnpliktsutbildning finns risken att samhället inte har tillräcklig förståelse för verksamheten. För att undvika detta måste Försvarsmakten och de civila utbildningsanordnarna aktivt informera arbetsgivare och högre utbildningsinstanser om de kvaliteter och erfarenheter man erhåller genom pliktutbildningen i allmänhet. Detta är ett led i arbetet för att öka det civila meritvärdet för totalförsvarsutbildningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna (yrkande 2). I motion 2003/04:Fö241 (mp) av framförs flera yrkanden om civil meritvärdering. Motionären anför att frågan om civilt meritvärde blir allt viktigare i takt med minskade värnpliktskullar. Han anser att Försvarsmakten måste intensifiera och prioritera arbetet med civilt meritvärde i den dagliga värnpliktsutbildningen. Arbetet har påbörjats men bör organiseras och utvecklas då det går för sakta. Motionären föreslår därför att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att arbetet för att höja det civila meritvärdet i värnpliktsutbildningen skall intensifieras och prioriteras inom Försvarsmakten (yrkande 1), Försvarsmakten aktivt informerar i samhället om värnpliktens civila meritvärde (yrkande 2), det krävs en central samordningsenhet hos Försvarsmakten för att kunna säkerställa kontinuiteten och det vardagliga arbetet med det civila meritvärdet för värnpliktiga (yrkande 3), delar av grundutbildningen anpassas för att möjliggöra en civil meritering av värnplikten i form av civila certifikat, såsom körkort, navigeringsbevis, ammunitionsröjarbevis m.m. (yrkande 5), Försvarsmakten väsentligt fördjupar samarbetet med utbildningsväsendet samt näringslivet i syfte att förbättra det civila meritvärdet för de värnpliktiga (yrkande 6) samt värnpliktiga ges möjlighet att vid sidan av sin tjänst studera på komvux på förbandsorten (yrkande 7). Ekonomiska förmåner I motion 2002/03:Fö205 (m) av och anför motionärerna att värnpliktstiden innebär att man utsätts för risker som överstiger riskerna på en vanlig arbetsplats. Det är orimligt att de unga män och kvinnor som utbildas i att försvara vårt land inte har ett fullgott försäkringsskydd. Staten bör ha ett helt och odelat ansvar att lämna ersättning för skador och i värsta fall dödsfall i samband med plikttjänstgöringen. Därför bör den nödvändiga försäkringen omfatta alla slags olyckor som sker . Motionärerna föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ersättning vid skador och dödsfall under värnpliktstjänstgöringen. I motion 2004/05:Fö209 (c) av och anser motionärerna att vissa grundförutsättningar måste vara uppfylla för att mildra de negativa konsekvenserna av pliktlagstiftningen. Då man från samhället inskränker människors fri- och rättigheter är det mycket viktigt att de berörda blir kompenserade såväl ekonomiskt som socialt för sina insatser. Vidare är det mycket viktigt att värnplikten skall bygga på den enskildes motivation och skall vara fylld med ett så pass förmånligt innehåll att den framstår som ett meningsfullt alternativ till arbete eller studier. Problemet har framför allt varit att försvarets ersättningssystem och bestämmelser inte tillfredsställande följt med i utvecklingen när antalet värnpliktiga blivit färre. För att inte värnpliktiga skall fungera som budgetregulatorer då de värnpliktigas ersättningar och förmåner, såsom t.ex. hemresor, ständigt står i konkurrens med övriga utgifter inom Försvarsmakten bör dessa särskiljas från Försvarsmaktens totala anslag, vilket bör ges regeringen till känna (yrkande 1). Värnpliktiga förlorar generellt ekonomiskt på att göra värnplikten. Varken dagersättningen eller förplägnadsersättningen räcker för att täcka de värnpliktigas behov eller för att vara ett konkurrensmässigt alternativ till studier och arbete.