bet · GR01KRU6 · 2004-03-16 00:00:00 — Utskottet utgår från att all verksamhet inom kulturområdetsträvar efter att ha sin grund i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheternaoch i alla människors lika värde.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 2002/03:Kr340(v) yrkandena 1 och 2 om diskriminering i kulturlivet och motionerna2002/03:Kr339 (s, fp, v, c, mp) yrkande 1, 2003/04:Kr286 (s) yrkande 1 och2003/04:Kr353 (mp, fp, v, c) yrkande 1 om kulturell påverkan på attityder.Mångkultur m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslag om- mångkulturens utrymme hos kulturinstitutioner, kulturmyndigheter m.fl.,- utbyggnaden av organisationen med mångkulturkonsulenter, jämför reservation4 (v) och- förberedelserna för , jämför reservation 5 (v).Information till utskottet om mångkulturfrågorUtskottet har på inbjudan av gjort ett studiebesök ikommunen för att ta del av verksamheten vid Mångkulturelltcentrum i , i och iAlby samt få information om kommunens kulturverksamhet i övrigt.MotionernaI fem motioner behandlas frågor om mångkultur.I motion 2003/04:Kr326 (c) yrkande 10 hemställs att skalltillkännage för regeringen att integrationsarbetet inom kulturområdet skallförbättras. Rekryteringen till landets teatrar och teaterskolor bör breddasför att nå alla grupper i samhället. Det mångkulturella samhället börockså avspeglas i det kulturella uttryckssättet. Integration bör inteinnebära assimilation utan i stället vara ett samspel mellan flera parterdär ömsesidig respekt och tolerans kan växa fram.Även i motion 2002/03:Kr373 (v) hemställs att mångkulturen skall ges störreutrymme på teater- och dansscenerna. I teatern och dansen finns förmåganatt gestalta och ge publiken upplevelser och möjlighet till empati. Vidareanförs att de nationella minoriteterna skall få tillräckliga medel föratt på egna villkor bevara och förmedla sitt rika kulturella arv (yrkande10).Enligt motion 2002/03:Kr341 (s) bör samverkan mellan olika aktörer isamhället, såsom kulturinstitutioner, myndigheter, ideella föreningar,bostadsbolag m.fl., öka för att utveckla och fördjupa integrationen. Detraditionella folkrörelserna, organisationerna och institutionerna behöverbefruktas av nya kulturyttringar och öppna sig för nya kulturbehov ochkulturella intressen.Verksamheten med regionala mångkulturkonsulenter bör enligt motion2002/03:Sf336 (v) byggas ut i hela landet (yrkande 38). Vidare bör riksdagentillkännage för regeringen att det till dessa konsulenters uppgift börhöra att ta till vara invandrade kvinnors kulturella kapacitet ocherfarenheter (yrkande 37).Enligt motion 2003/04:Kr292 (v) yrkandena 1 och 2 skall planering,genomförande och uppföljning av det aviserade ske inära samverkan med konstnärer, organisationer, arrangörer och institutioner.Aktörer med lång erfarenhet på området bör delta. Planeringen bör börjaunder . Erfarenheterna från andra sådana satsningar visar enligtmotionärernas mening att det för att få en långvarig effekt behövs enbred involvering av de berörda. De människor som har en annan kulturelloch etnisk bakgrund än den svenska måste ges verkliga möjligheter attpåverka utformningen av det mångkulturella året. Insatserna bör inte gällaendast de stora institutionerna eller tillfälliga resurser. Resurser föruppföljning bör garanteras. Lyckade initiativ måste ges en möjlighet attleva vidare och berika det svenska kulturlivet.Utskottets ställningstagandeNär de nationella kulturpolitiska målen antogs av år 1996framhölls i kulturpropositionen (1996/97:3 s. 29) att kulturell mångfald ären förutsättning för ett rikt kulturliv. Kulturpolitiken skall verka förmångfald genom att undanröja hinder för skapande och stödja och stimulerakulturutövare och kulturella uttryck över ett brett fält. Bästa möjligaförutsättningar skall skapas för det yrkesmässiga konstnärliga arbetet.Enligtdet sjunde kulturpolitiska målet skall internationellt kulturutbyte ochmöten mellan olika kulturer inom landet främjas. I propositionen (s. 30)anfördes att det är en självklar kulturpolitisk uppgift att bidra tillatt människor med olika etnisk och kulturell bakgrund kan mötas och geimpulser åt varandra. Utrymme borde också skapas för den mångetniska ochmångkulturella generation som inte passar in i traditionell kategoriseringav kulturell och etnisk identitet. I blandningen av olika kulturellabakgrunder och uttrycksformer finns förutsättningar för nytt skapande ochny kvalitet.Utskottet har inledningsvis redovisat att kulturpolitikens delaktighets-och jämlikhetsmål innebär att strävan skall vara att alla får möjlighettill delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till egetskapande och att detta självfallet gäller alla invånare i landet, såledesbåde dem som har sin bakgrund i och dem som har sin bakgrund iandra länder.I samma proposition (s. 22-23) underströks att kulturpolitiken behövdeutvecklas på vissa områden för att effektivare nå de uppsatta målen ochanpassas till en förändrad verklighet. Till dessa områden hörde detmångkulturella samhället. Regeringen konstaterade att den svenska befolkningensetniska sammansättning förändrats . Kulturen och kulturpolitikensbetydelse för ett genuint mångkulturellt samhälle, där människor med olikakulturell bakgrund kan leva tillsammans och ge impulser åt varandra, kanaldrig överskattas, framhölls det. De som är invandrade från andra kulturerbesitter en mångfald av både religiösa och kulturella erfarenheter ochkunskaper som var alltför litet synliga i kulturlivet i . Invandradekulturarbetare hade svårt att hävda sig i det svenska kulturlivet.Under åren 1998-2000 hade en särskild kommitté i uppdrag att drivaförsöksverksamhet med programverksamhet inom vad som benämndes världskulturen.I kommitténs slutbetänkande (SOU 2000:118) lämnades en rad förslag, bl.a. om ett uppdrag till att driva de världskulturella frågornaoch om inrättande av regionala konsulenttjänster inom området.För att öka kunskapen om osynliga kulturyttringar och inspirera tillengagemang hos kulturproducenter och publik anvisas medelför bidrag till regionala konsulenter för mångkultur. De skall även tatill vara den kraft som finns i amatörkulturen. skall samverkamed konsulenterna.Sedan år 2002 anges i regleringsbrevet för att det mångkulturellasamhällets skiftande uttrycksformer skall ges en naturlig plats i kulturlivetsamt att kulturlivets institutioner och organisationer skall utveckla ettmångkulturellt förhållningssätt i alla delar av sin verksamhet. 2003 (s. 33-35) utvecklar rådet sin syn på hur uppdragetskall genomföras. har antagit en handlingsplan i syfte attmångkultur skall genomsyra all verksamhet inom kulturområdet.I regleringsbreven för myndigheterna och vissa institutioner finns - somutskottet redovisat i det föregående - ett mål intaget som innebär att deskall främja en samhällsutveckling som kännetecknas av jämställdhet mellanmän och kvinnor samt av respekt och tolerans. Etnisk, kulturell, språkligoch religiös mångfald skall tillvaratas som en positiv kraft. Myndigheternaoch institutionerna skall bidra till minskad diskriminering,främlingsfientlighetoch rasism.Som regeringen aviserat i budgetpropositionen (prop. 2003/04:1utg.omr. 17 s. 23) har Mångkulturellt centrum i fått i uppdragatt kartlägga och analysera de resultat som inrapporterats från de statligakulturmyndigheterna och institutionerna. Slutsatserna skall läggas tillgrund för ett mer långsiktigt förändringsarbete.I budgetpropositionen för (prop. 2001/02:1 utg.omr. 17 s. 35-36)framhölls att många sällan eller aldrig kommer i kontakt med den kulturellamångfald som senare decenniers invandring tillfört samhället. De nyakulturyttringarnas utövare måste få möjlighet att möta en stor och brettsammansatt publik. Befintliga institutioner och organisationer måste öppnadörrarna för det mångkulturella samhällets skiftande uttrycksformer. Måletskall enligt propositionen vara att ge hela befolkningen nya möjligheteratt framföra eller uppleva en mångfald av kulturella uttryck. Utskottetvill med utgångspunkt i detta framhålla att den mångkulturella aspektenpå kulturlivet således omfattar både de kulturyttringar som har sinbakgrund i svensk tradition och de kulturyttringar som tillförts landetav invandrarna och att meningen är att denna samlade kulturella mångfaldskall kunna komma alla ursprungliga och nya grupper i landet till del.För att så skall kunna ske är det således nödvändigt att - som görs -kartlägga hur myndigheter och institutioner förmår att leva upp till kravenatt inte endast spegla den traditionellt svenska kulturen utan också denya inslag som invandrarna tillfört. De invandrade gruppernas tillgångtill de svenska kulturyttringarna bör öka och mångfalden av kulturyttringarsom de olika invandrade grupperna står för bör göras mer tillgänglig bådeför de ursprungliga svenska grupperna och för de olika nytillkomna gruppernai samhället.Mot bakgrund av de mångkulturella mål som uppställts för kulturmyndigheteroch kulturinstitutioner och den påbörjade utvärderingen införkommande förändringsarbete anser utskottet att det inte bör vara aktuelltför att göra ett uttalande för regeringen om mångkulturensutrymme hos kulturinstitutioner m.fl. Vidare har utskottet i det föregåendei detta betänkande redovisat att särskilda statliga bidrag ges för attstödja de nationella minoriteternas kultur och språk. Därmed avstyrkerutskottet motionerna 2002/03:Kr341 (s), 2002/03:Kr373 (v) yrkande 10 och2003/04:Kr326 (c) yrkande 10.Utskottet anser att det - mot bakgrund av det anförda - inte heller finnsanledning för att göra ett uttalande om den framtida utbyggnadenav organisationen med mångkulturkonsulenter eller om detaljer i konsulenternasuppgifter. Utskottet utgår från att både invandrade kvinnors och mänserfarenheter och kunskaper tas till vara i konsulenternas verksamhet. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 2002/03:Sf336 (v)yrkandena 37 och 38.Utskottet förutsätter att förberedelserna för påbörjasså snart det är möjligt och att avsikten är att samverka med berördakonstnärer, organisationer, arrangörer och institutioner utan att riksdagenbehöver göra ett uttalande i frågan. Mångkulturellt centrum i Botkyrkaskall redovisa sin utvärdering . Resultaten avses bl.a. användassom grund för förberedelserna av . Utskottet föreslåratt avslår motion 2003/04:Kr292 (v) yrkandena 1 och 2.Kulturen som redskapKulturens betydelse som lokaliseringsfaktor och drivkraft för den ekonomiskautvecklingenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslag om- kulturens betydelse som lokaliseringsfaktor och drivkraft för denekonomiska utvecklingen, jämför reservationerna 6 (fp) och 7 (c).- , Riksutställningars och Rikskonserters uppdrag, jämförreservation 8 (c),- nya regionala kulturinstitutioner utanför storstäderna och- fördelningen av statsbidrag till vissa regioner, jämför reservation 9(c).MotionernaElva motioner tar upp frågor som rör kulturen som tillväxtfaktor och delav den regionala utvecklingen.I motion 2003/04:Kr327 (fp) yrkande 3 framhålls att det finns klarakopplingar mellan ett vitalt och nyskapande kulturliv och den ekonomiskatillväxten. Kultur skall inte ses som en marginell företeelse som kräversubventioner men aldrig ger vinst. Att inte satsa på kulturen betyderatt stänga sig ute från morgondagens världsomfattande arbetsmarknad. Somexempel nämns att helt nya medier med revolutionerande uttrycksmedel förkulturella upplevelser föds. Vidare påminner motionärerna om att musikindustrinoch upplevelseindustrin är stora exportframgångar. Även inom harolika former av kulturyttringar inneburit en god tillväxt utanför de storastäderna, både i berömda turistorter och små samhällen. För att få godatillväxtbetingelser krävs det enligt motionen en god samhällelig kulturinsats,t.ex. utbildning, en fungerande infrastruktur och effektiva institutioner.Enligt motionerna 2002/03:Kr299 (s) och 2003/04:Kr241 (s) bör staten taett större ekonomiskt ansvar för kultur i glesbygd. Till det som skaparett gynnsamt företagsklimat och därmed sysselsättning hör inte barasamhällsservice och infrastruktur utan även kultur. Kultur är ocksåbetydelsefull för att locka arbetskraft och få unga och välutbildade att stanna.När lokala och regionala bidrag minskar krävs statlig stimulans tillstudieförbund, hembygdsföreningar, bygdegårdar, Folkets Hus och lokalamuseer.Det behövs enligt motion 2002/03:N345 (c) kultur för att öka entreprenörsandan,skapa engagemang, stimulera människors kreativitet och vilja att utveckladet egna samhället. Alla bör få ta del av och delta i kulturell verksamhet.I regionalpolitiken måste hänsyn tas till de kulturella behoven och debehov som finns av nav för det sociala livet. En kulturpolitisk strategimed ett underifrånperspektiv bör utvecklas som en del av den lokala ochregionala utvecklingen (yrkande 25).Kulturpolitiken bör enligt motion 2003/04:N328 (c) yrkande 34 decentraliseras.Om flera skall kunna ta del av kulturen krävs det ett mera medvetet ochlokalt anpassat engagemang för kulturpolitikens utformning i olika regioner.Detta ökar också medborgarnas möjlighet att utkräva politiskt ansvar förden förda kulturpolitiken. I motionen betonas också behovet av allmännasamlingslokaler med bredbandsanknytning, samverkan mellan kulturlivet ochturistorganisationerna och goda förutsättningar för folkbildningen.I motion 2003/04:Kr326 (c) yrkande 22 begärs att ,Riksutställningarsoch Rikskonserters uppdrag skall förtydligas när det gäller besök i ochproduktion för små spelplatser i hela Sverige.Enligt motion 2003/04:Kr262 (kd) bör nya regionala kulturinstitutionerutanför storstäderna prioriteras genom att tilldelas permanenta statligabidrag. Motionärerna exemplifierar med Folkmusikens hus i ochanför att många regionala kulturinstitutioner bidrar på ett mycket aktivtsätt till regional utveckling.En större del av kulturanslagen bör enligt motionerna 2003/04:Kr279 (fp)yrkande 1 och 2003/04:Kr389 (s) yrkande 1 fördelas till Västsverige.Norrland måste enligt motion 2002/03:N343 (c) yrkande 9 få en rättvisandel av de statliga kulturanslagen. Kunskaps- och kulturfästen börutvecklas i Norrland.Riksdagen bör enligt motion 2003/04:N332 (kd) yrkande 3 tillkännage förregeringen vad som anförs i motionen om läns kulturvärden, vilkaexemplifieras i motionen. Staten bör öka bidragen till kulturen i länet.Utskottets ställningstagandeVid behandlingen av den kulturpolitiska propositionen (1996/97:3)instämde utskottet i den bedömning som (SOU 1995:84 s.48) gjort av kulturens roll för den regionala och lokala utvecklingenoch av kulturen som kreativitetsutlösande källa, identitetsskapande kraft,lokaliseringsfaktor, arbetsmarknad och turistattraktion. Vid dettatillfälle, och även i andra sammanhang, har utskottet - liksom motionärernabakom motion 2003/04:Kr327 (fp) yrkande 3 nu gör - understrukit att detinte råder någon motsättning mellan det förhållandet att kulturen har ettegenvärde och det förhållandet att kulturen har betydelse somlokaliseringsfaktoroch drivkraft för den ekonomiska utvecklingen.I arbetet i landet med regionala tillväxtavtal har kulturens betydelsebetonats. Det ankommer på parterna att finna olika vägar att tillgodoseregionernas behov av kultur som en del av tillväxtåtgärderna. Kulturrådethar regeringens uppdrag att återrapportera insatserna inom ramen förtillväxtavtalen.Utskottet påminner om att i enlighet med beslut år1996 har regeringens uppdrag att redovisa det regionala utfalletav den statliga bidragsgivningen till kulturområdet och att regeringen ivarje budgetproposition redovisar en sammanställning och gör en bedömningav utfallet. Vidare redovisas utfallet av bidrag från andrastatliga sektorer och från EU till kulturområdet. Utskottet har i sittbudgetbetänkande (bet. 2002/03:KrU1 s. 42) anfört att denregionala aspekten även skulle kunna lyftas fram i framtida resultatskrivelserfrån regeringen. Därvid skulle det också kunna vara av intresse att sättade statliga insatserna i relation till insatser gjorda inom regionalpolitikenoch med EU-medel. Det skulle också vara intressant att analysera förhållandenai de olika regionerna och om möjligt även förhållandena i större städerjämfört med mindre orter och landsbygd.Utskottet vill understryka att det är kommunerna som har det störstaansvaret för satsningar på kulturen och fritidsverksamheten inom det egnaområdet. På samma sätt har de regionala politiska instanserna det störstaansvaret för kultursatsningar på den regionala nivån. Statens bidrag påden regionala nivån går via kulturbudgeten till den regionala kulturellainfrastrukturen, men även via länsstyrelserna till olika regionala satsningarsom kan inbegripa kultur.Det är utskottets övertygelse att inte behöver uppmärksammaregeringen på kulturens roll för den regionala tillväxten och utvecklingen.Utskottet hänvisar till det anförda och även till vad som anfördes iutskottets betänkande 1998/99:KrU7 (s. 6-7, 15-16) i motsvarande frågor.Utskottet avstyrker motionerna 2002/03:Kr299 (s), 2002/03:N345 (c) yrkande25, 2003/04:Kr241 (s), 2003/04:Kr327 (fp) yrkande 3 och 2003/04:N328 (c)yrkande 34.Myndigheten Riksutställningar skall enligt regleringsbrevet nå ut tillflera och nya besökare och skall återrapportera antalet vandringsutställningaroch antalet uppnådda turnédagar och antalet möjliga. Riksutställningarskall också återrapportera antalet arrangörer och utställningar i mobilarum.Riksteatern är en ideell förening med lokala och regionala arrangörsföreningarsamt en central enhet med producerande, förmedlande och främjande uppgifter.I regleringsbrevet för bidraget till verksamheten sägs att ett av delmålenför den statliga bidragsgivningen är att skall ge föreställningarnaen bred spridning över landet och vidmakthålla höga publiktal utanförStockholmsområdet. Vidare är det ett mål för verksamheten att öka intressetför scenkonst i hela landet och verka för en stark arrangörs- ochpublikorganisation i hela landet.Målet för statsbidraget till Stiftelsen är attRikskonserter skall bidra till bredd och variation i musikutbudet i helalandet genom att komplettera regional och lokal musikproduktion och isamarbete med andra intressenter arrangera konsertturnéer samt stödjamusikfestivaler och andra större musikevenemang. Rikskonsertersmusikproduktioner skall ges en god spridning över landet.Utskottet förutsätter att de tre institutionerna inom sina ekonomiskaramar strävar efter att nå så långt ut i landet som möjligt för att nå enbred publik. Utskottet anser att det inte är befogat att skallgöra ett uttalande om på vilket sätt detta skall ske. Utskottet avstyrkerdärför motion 2003/04:Kr326 (c) yrkande 22.Riksdagen anvisar medel till regionala kulturinstitutioner, varvid regeringenbeslutar om vilka institutioner som skall vara bidragsberättigade ochKulturrådet beslutar om fördelningen av medlen mellan institutionerna.Särskilda medel anvisas till vissa särskilt angivna lokala museer.Under andra anslag disponerar medel till allmän kulturverksamhet,verksamhet inom teater-, dans- och musikområdet samt bild- och formområdet.Under ett särskilt anslag anvisas medel till regional arkivverksamhet,vilka fördelas av arkiv inom . Utskottethar förståelse för önskemålet i motion 2003/04:Kr262 (kd) att medel skallställas till förfogande för förnyelse inom kultursektorn. Det finns alltiden viss risk för att förnyelse kan motverkas av bidragskriterier, regelsystemoch resursknapphet. Utskottet utgår dock från att de ansvariga inom givnaekonomiska ramar verkar för förnyelse i enlighet med det nationellakulturpolitiska mål som säger att kulturpolitiken skall verka för kulturellmångfald, konstnärlig förnyelse och kvalitet. Något uttalande om prioriteringav nya regionala kulturinstitutioner utanför storstäderna bör inte göras.Motion 2003/04:Kr262 (kd) avstyrks.Utskottet anser slutligen att inte bör göra några generellauttalanden om fördelningen av medlen inom kulturbudgeten på olika regioner.Därmed avstyrks motionerna 2002/03:N343 (c) yrkande 9, 2003/04:Kr279(fp) yrkande 1, 2003/04:Kr389 (s) yrkande 1 och 2003/04:N332 (kd) yrkande3.Kultur och hälsa m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslag om- kultur och hälsa och- kultur och arbete.BakgrundNationella folkhälsokommittén avgav sitt slutbetänkande Hälsapå lika villkor - nationella mål för folkhälsan (SOU 2000:91).Kulturens, folkbildningens och folkrörelsernas betydelse för folkhälsanframhölls, vilket framgår av följande citat ur betänkandet (s. 87-89).Människors hälsa formas i ett samspel mellan individuella förutsättningaroch den omgivande sociala miljön. Förändringar i den sociala miljönpåverkar i grunden det samspel som finns mellan kroppens olika fysiologiskasystem, t.ex. mekanismerna som styr blodtryck, blodsockeromsättning,smärtuppfattning och immunförsvar.- - -För att må bra har människor behov av att känna delaktighet och möjlighetatt påverka sina egna liv och samhällsutvecklingen. Känsla av sammanhangoch meningsfullhet är begrepp som ofta återkommer när det gäller förståelsenav varför vissa människor klarar påfrestningar bättre än andra. En viktigdel i att kunna se ett sammanhang och en meningsfullhet är kunskaper omsig själv och omvärlden. I det moderna informations- och kunskapssamhälletär individens behov av bildning, kunskap och personlig kompetensstort.Bildning och lärande rör människors attityder, sätt att förstå och tänka.Lärande sker i mötet med det nya och okända, som tolkas utifrån egna ochandras erfarenheter. Det bygger på en växelverkan i samtal med andra ochegen reflektion som berikar individen och främjar gemenskap. Vårtsjälvmedvetande skapas i relationer till andra. Att på olika sätt stödjabildningssträvanden genom den folkbildning som varit unik för ärett sätt att stärka människors möjlighet att se sammanhang och samtidigtfå tillit till andra människor. Folkbildningen kan också ge människormakten över kunskapen. Makten över individens studier och innehåll inomtraditionell utbildning och kompetenshöjning inom arbetslivet ligger intealltid hos den enskilde. Därför behövs arenor som stimulerar till kritiskttänkande och oberoende. Att minska utbildnings- och bildningsklyftor mellanmänniskor är i sig ett sätt att främja gemenskapen i samhället.Positivt engagemang och deltagande i kulturella aktiviteter är främjandeför hälsan. Att möta nya upplevelser, delta i skapande verksamhet, läsaböcker, få social och kulturell stimulans - allt handlar om att få nyaperspektiv och också få redskap att tolka sig själv. Direkta kulturaktiviteteri vården har gett positiva resultat för patienternas hälsa. Kulturen sombåde en skapande och läkande kraft är underskattad.Den svenska folkrörelsekulturen har varit en viktig kraft i skapandet avett socialt kitt och gemenskap, både mellan individer och i samhället istort. Att tillhöra en förening har ofta både gett individen tillhörigheti det lilla och gett insikter om större sammanhang. Folkrörelsernasbetydelse för folkhälsan har varit stor. Förutom att man gett individentillhörighet så har många av organisationerna haft en direkt påverkan påhälsan, som betydelse för att minska alkoholmissbruket,kooperationens för säker och bra mat och fackföreningsrörelsens påverkannär det gäller att förbättra arbetslivets förhållanden.Idag förändras föreningslivet. Gamla organisationer får allt svårare attrekrytera medlemmar, men nya former av nätverk, kooperativ och föreningarskapas. Många av dessa föreningar har stor betydelse för medlemmarnashälsa, ofta genom att ge tillhörighet och gemenskap. Pensionärsrörelsenär ett tydligt exempel på detta. Om man upplever sig som diskrimineradeller på annat sätt utsatt kan mötet med andra ge kraft, men också orkatt tillsammans med andra försöka ändra på det som skapar problemen.Handikappföreningar, invandrarorganisationer, föreningar för homo- ochbisexuella är alla exempel på sådan verksamhet.