bet · GR01UU10 · 2004-04-27 00:00:00 — Kriterierna avser ländernas förmågaatt överta och efterleva , vilket tillstor del är beroende av deras administrativa förmågaoch nivån på deras rättsväsende.Utskottet menar att i internationellasammanhang måste fortsätta att verka för att fråganom kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa ochrättigheter har ett starkt skydd och utskottetvidhåller tidigare ställningstaganden, framförda ibetänkandena /04:UU3 och 2003/04:UU9, att allakvinnor skall ha rätt till fri och säker abort. Attdäremot verka för att fri abort införs blandkriterierna i de s.k. Köpenhamnskriterierna kan dockförefalla mindre ändamålsenligt.Mot bakgrund av arbetsmarknadsutskottets yttrandeoch med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionerna väckt är besvarade ochavstyrker därmed motionerna 2002/03:U235 (fp)yrkande 2, 2003/04:U276 (fp) yrkande 2, 2003/04:U18(kd) yrkandena 10 och 11 samt 2003/04:U19 (m)yrkandena 11 och 12.Jordbruk, fiske och miljöSkrivelsenUnder 2003 har arbetet, liksom föregående år,präglats av reformen av den gemensammajordbrukspolitiken. nådde jordbruks-ministrarna en politisk överenskommelse och den 29september fattades formellt beslut. harförhandlingar om en fortsatt reformering påbörjats;marknadsordningarna för tobak, olivolja, bomull ochhumle skall reformeras i samma anda som de sektorersom ingick i juniöverenskommelsen. Dessutom hardiskussioner påbörjats om en reform av mark-nadsordningen för socker. höllkommissionen en konferens om landsbygdsutvecklingfr.o.m. 2007 och lämnade Sverigetill kommissionen en halvtidsöversyn av detnuvarande miljö- och landsbygdsprogrammet.Förenkling av regelverket för miljö- ochlandsbygdsutvecklingsprogrammet, märkning av vin,handelsavtal med tredjeland om vin och enhandlingsplan för ekologiskt jordbruk har ocksåvarit aktuella frågor . Inom områdetdjurskydd och djurhälsa har rådet , ivissa fall efter mycket långa förhandlingar, antagitbestämmelser om bl.a. fodertillsatser, bekämpning avmul- och klövsjuka, bekämpning och kontroll avzoonoser samt märkningssystem för identifiering ochregistrering av får och get.Den gemensamma fiskeripolitiken är heltharmoniserad. Målet för politiken är att säkerställaatt levande akvatiska resurser utnyttjas på etthållbart sätt i ekonomiskt, miljömässigt och socialthänseende. Bestämmelserna omfattar fiskerinäringensalla aspekter, bl.a. regler för fiskets bedrivande,kvoter, kontrollåtgärder och att marknadsordningenför fisket tillämpar gemensamma saluföringsformer,skapar ett system för prisstöd samt ordning förhandeln med tredje land. Genom fiskefonden främjasäven en omstrukturering och utveckling av näringensalla sektorer, såsom yrkesfisket,fiskförädlingsindustrin och vattenbruket.EU:s miljöpolitik skall bidra till att bevara,skydda och förbättra miljön, skydda människors livoch hälsa, utnyttja naturresurserna varsamt ochrationellt samt främja åtgärder på internationellnivå. Hållbar utveckling är, sedanAmsterdamfördraget trädde i kraft , ettövergripande mål för alla politikområden i EU.Ytterligare steg för att utveckla de grundläggandeprinciperna för skyddet av miljö har tagits underåret. Rådet lyckades förstärka miljödimensionen iLissabonprocessen och de miljörelateradestrukturella indikatorerna. På klimatområdet befästeunionen sin pådrivande roll i det fortsatta arbetetinom klimatkonventionen och arbetade vidare med ettflertal frågor i syfte att genomföra EU:s åtagandenenligt Kyotoprotokollet, bl.a. antogs direktivet omhandel med utsläppsrätter för växthusgaser. Rådethar beslutat om gemensamma ståndpunkter om bl.a. ettdirektiv om ansvar för att förebygga och avhjälpamiljöskador. Direktiv om buller- och avgaskrav förfritidsbåtar samt avgaskrav för arbetsmaskiner harantagits. Rådet har även antagit slutsatser om EU:sstrategi för den miljön, utsläpp från havs-gående fartyg och en integrerad produktpolitik(IPP). startade förhandlingarna om ettomfattande förslag om ny kemikalielagstiftning.MotionernaMiljöpolitiska frågeställningar diskuteras i ettflertal motioner.I motion 2002/03:U326 (c) yrkande 10 framförsförslag om hur EU:s inre miljöarbete skulle kunnabidra till en radikalt förbättrad miljösituation iEuropa. En gemensam miljöpolitik bör vara EU:s nästastora projekt och målet för en sådan politik börvara att ambitionsnivån i EU:s inre miljöarbetemåste stärkas. EU bör främja en gradvis omställningtill ett ekologiskt hållbart samhälle.Centerpartiet anser, enligt motion 2002/03:MJ428(c) yrkande 50, att miljöområdet utgör ett områdedär ökad överstatlighet är nödvändig. En ökadöverstatlighet på miljöområdet är speciellt viktigom EU skall kunna agera som en stark kraft på deninternationella miljöscenen. som detbehövs en ökad överstatlighet på miljöområdet är detviktigt att slå fast att enskilda länder måste kunnagå längre i miljöarbetet om det finns klara motivför detta.Miljöpartiet anser, i motion 2002/03:U324 (mp)yrkande 17, att den s.k. miljögarantin i artikel 95i EG-fördraget behöver stärkas och att regeringenaktivt bör arbeta för detta.Kristdemokraterna framför i motion 2003/04:U18(kd) yrkande 5 förslag om att medlemsländerna inomEU skall införa miljöskatter. För att skapa ettgrönare måste marknadsmekanismerna göras mermiljövänliga och miljöskatter införas på EU-nivåsamtidigt som användningen av hållbara bränslen förtransport- och energisektorn stimuleras genomlångsiktiga skattelättnader. Miljöskatt bör äveninföras på flygbränsle.Den nya kemikaliestrategin, REACH, tas upp iKristdemokraternas motion 2003/04:U18 (kd) yrkande4. Det är viktigt, menar , attarbetet fortskrider utan alltför stora fördröjningaroch att förslaget blir så innehållsrikt som möjligt.Det är viktigt att är drivande i detfortsatta arbetet och motverkar en urholkning avregelverket.Utskottets övervägandenUtskottet vill i detta sammanhang hänvisa till attfrågor med liknande innebörd som aktuellamotionsyrkanden har behandlats av miljö- ochjordbruksutskottet i de av godkändabetänkandena /04:MJU8 och 2003/04:MJU10, tillvilka hänvisas.Utskottet konstaterar, i likhet med miljö- ochjordbruksutskottet, att miljöpolitiken inom unionenhar stor betydelse inte bara för miljö utanäven för det svenska agerandet internationellt.Betydelsen av samverkan i olika ländergrupperingarökar i internationella sammanhang. Tillsammans medövriga EU-länder kan driva på det globalaoch regionala miljöarbetet. Inom internationellamiljökonventioner är EU:s agerande av stor vikt.Genom samordning kan EU bli en stark aktör iförhandlingarna. Ett tydligt exempel ärklimatkonventionen och Kyotoprotokollet där EU:sagerande har varit avgörande. Vidare böruppmärksammas att det vid världstoppmötet iJohannesburg beslutades att ettinternationellt tioårigt ramverk av program förhållbar konsumtion och produktion skall utvecklas.Utskottet utgår, liksom miljö- ochjordbruksutskottet, från att fortsätter attvara pådrivande för att EU skall ta en ledande rolli utvecklandet och genomförandet av ramverket.Miljö- och jordbruksutskottet (bet. 2003/04:MJU8, s.15) anförde att stöd för renare produktion,kapacitetsuppbyggnad och teknikutbyte medutvecklingsländer och övergångsekonomier börprioriteras. Dessutom bör förutsättningar skapas ochhinder undanröjas i de internationellahandelsregelverken avseende miljöprodukter ochmiljömärkning.Utskottet har i betänkande 2003/04:UU3 lyft framsambanden mellan fattigdomsbekämpning och hållbarutveckling. Att bekämpa fattigdom är nödvändigt föratt uppnå en hållbar utveckling, inte minst för deminst utvecklade länderna. En betydande samsyn råderi dag om att kampen mot fattigdomen är en gemensaminternationell utmaning. EG tillsammans medmedlemsstaterna är världens störstafinansiär av utvecklingssamarbete.Flera rättsakter på miljöområdet ärminimidirektiv. Utskottet kan konstatera attminimidirektiv innebär att medlemsstaterna harmöjlighet att anta strängare regler än de som angesi direktiven. Eftersom flertalet rättsakter påmiljöområdet är minimidirektiv finns det möjlighetertill mer långtgående åtgärder i enskildamedlemsländer. Sådana åtgärder måste utformas ienlighet med de principer och den praxis som gällerinom EU. Därutöver kan medlemsländerna medekonomiska och marknadsmässiga styrmedel främjaprodukter som är miljömässigt bättre än EU:sminimikrav. I de fall en rättsakt kräver enfullständig harmonisering på ett område innebär deti princip att den gemensamma kravnivå som föreskrivsmåste genomföras i alla medlemsstater. Den rättsligagrunden för detta slag av direktiv är artiklarna 94och 95 i EG-fördraget som syftar till upprättandetav den inre marknaden med dess krav på fri rörlighetför varor och tjänster. I artikel 95 i EG-fördragetfinns den s.k. miljögarantin som under vissaförutsättningar ger en medlemsstat möjlighet attbehålla eller införa strängare regler än de somangetts i ett direktiv. Om nya regler skall införasgäller att de nationella reglerna skall varagrundade på nya vetenskapliga belägg. De skall varanödvändiga för att lösa ett problem som är specifiktför medlemsstaten i fråga och som har uppkommitefter beslutet om harmonisering. Utskottet kan, sommiljö- och jordbruksutskottet gjorde i nämndabetänkande, anse att dessa begränsningar ställerstora krav på ett enskilt lands grundarbete för attdriva på arbetet inom EU, t.ex. på det av Sverigeprioriterade kemikalieområdet.Utskottet menar att ett av de viktigaste syftenamed förslaget till ny gemensam kemikalielagstiftningför EU (REACH) är att ta fram den kunskap som i dagsaknas om egenskaper och risker med kemikalierna.Enligt utskottets mening utgör de föreslagnareglerna sammantaget en förbättring jämfört med vadsom gäller , även om ytterligare ansträngningarkan göras för att uppnå en så fullödigkemikalielagstiftning som möjligt. Utskottetförutsätter att regeringen agerar i syfte att uppnåsådana förbättringar av de föreslagna reglerna.Utskottet vill, precis som i betänkande2003/04:MJU8 (s. 12), framhålla att det är angelägetatt regeringen - inom ramen för regeringskonferensenom EU:s framtida konstitutionella fördrag -fortsätter att verka aktivt för förbättringar ifördraget när det gäller tillämpningen avförsiktighetsprincipen och en introduktion ifördraget av den s.k. substitutionsprincipen. Dessaprinciper bör beaktas vid harmonisering och vidtillämpning av harmoniserade bestämmelser. Detsistnämnda avser särskilt den s.k. miljögarantin.Bestämmelserna i fördraget får inte leda till attmedlemsstaterna måste sänka sina miljökrav.Vidare har miljö- och jordbruksutskottet i annatsammanhang bl.a. konstaterat att genommedlemskapet i EU är bundet av denrättsordning som gäller för Europeiska gemenskapen.EG:s direktiv kan kräva en fullständig harmoniseringav medlemsstaternas nationella regler men kan ocksåange endast de minimikrav som måste garanteras (s.k.minimidirektiv). Att rättsakten kräver enfullständig harmonisering på ett område innebär iprincip att den gemensamma kravnivå som föreskrivsmåste genomföras i alla medlemsstater. Miljö- ochjordbruksutskottet har framhållit därvid att det ärsvårt att bedöma hur långt miljögarantin i praktikensträcker sig, då någon praxis ännu inte vuxit fram,och att förslagen om miljöbestämmelserna ikonventets tredje del i huvudsak överensstämmer medbestämmelserna i nuvarande fördrag. Vidare betonadesbetydelsen av att enskilda länder är pådrivande ochgoda föredömen. I betänkande 2003/04:MJU8 (s. 12)instämnde miljö- och jordbruksutskottet iuppfattningen att bör utnyttja den s.k.miljögarantin i artikel 95 i EG-fördraget närförutsättningarna för att införa strängarenationella åtgärder anses vara för handen i syfteatt försöka flytta fram EU:s positioner när detgäller miljöanpassning av kemikalieanvändning.Utskottet kan dela den av miljö- ochjordbruksutskottet framförda uppfattningen (bet.2003/04:MJU8, s. 37) att bör verka för attminiminivåer för miljörelaterade skatter införs påEU-nivå inom fler områden samt att miniminivåernasätts till lämpliga nivåer. Miljö- ochjordbruksutskottet anförde:I energiskattedirektivet införsminimiskattenivåer för kol, naturgas och el samthöjda miniminivåer för oljor. De fastlagdanivåerna är dock låga och bör verka förhöjda minimiskattenivåer på fossila bränslen.Energiskattedirektivet ger medlemsstaternamöjlighet att beskatta bränsle för yrkesmässigtflyg och sjöfart nationellt och via bilateralaavtal mellan medlemsstater inom EU. börundersöka möjligheterna att införa en sådanbeskattning. Om det är möjligt att införa någonform av beskattning av flyg- och sjöfartsbränslenoch om detta kan leda till minskad miljöpåverkanbör införandet av en sådan skatt kunna övervägas.Sverige bör i detta sammanhang verka för att EUinternationellt driver att särskilda åtgärdervidtas för att minska utsläpp av växthusgaserfrån luftfarten och sjöfarten, såsom anges i detsjätte miljöhandlingsprogrammet. Skatteutskottethar tidigare anfört i samband med riksdagensbehandling av skrivelsen Europeiska konventet omEU:s framtid (2003/04:SkU2y) att en förutsättningför att riksdag och regering skall kunna driva eneffektiv ekonomisk politik är att en oinskränktrådighet över beslut som rör skatter finns kvarpå den nationella nivån. Skatteutskottetkonstaterade vidare att de utgångspunkter förarbetet i regeringskonferensen beträffandeskattefrågor som redovisas i skrivelsen kanförväntas få stöd av en stor majoritet avriksdagens ledamöter. Mot denna bakgrund fannsinte någon erinran mot regeringens utgångspunktbeträffande skattefrågor i de fortsattaförhandlingarna, d.v.s. att hålla fast vid kravetpå enhällighet när EU skall besluta iskattefrågor. Det sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet delade skatteutskottetsuppfattning (bet. 2003/04:KUU1 s. 121).Utskottet gör inte något annat ställningstagande idetta sammanhang.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionerna väckt är besvarade ochavstyrker därmed motionerna 2002/03:U324 (mp)yrkande 17, 2002/03:U326 (c) yrkande 10,2002/03:MJ428 (c) yrkande 50 samt 2003/04:U18 (kd)yrkandena 4 och 5.KonsumentpolitikSkrivelsenEtt flertal viktiga förslag har presenterats på detkonsumentpolitiska området och arbetethar varit förhållandevis intensivt. Sedan en tidbehandlas konsumentfrågorna i två rådskon-stellationer: , dvs. inremarknad, industri och forskning, och ,dvs. sysselsättning, socialpolitik, hälso- ochsjukvård samt konsumentfrågor. Två av konsument-ministrarnas rådsmöten ägde rum i den förrarådskonstellationen (och ) och etti den senare (). Avseende 2004 harordförandeskapet meddelat att samtliga konsument-frågor skall behandlas i Konkurrenskraftsrådet.MotionenKristdemokraterna föreslår i kommittémotion2003/04:U18 (kd) yrkande 7 att bör verka fören förstärkning av den gemensamma konsumentpolitikeninom Europeiska unionen. villstärka konsumentskyddet och införa gemensammaminimiregler för bl.a. produktsäkerhet, tvistlösningoch handel med finansiella tjänster och e-handel.Utskottets övervägandenInom EU har på det konsumenträttsliga områdetbeslutats en rad olika rättsakter, huvudsakligendirektiv, . Direktiven kan delas ini två huvudgrupper; dels horisontella direktiv medallmänna bestämmelser om exempelvis vilseledandereklam och prismärkning, dels vertikala direktiv somreglerar olika sektorer eller försäljningsmetoder,exempelvis hemförsäljning och avtal om time-share.Vissa av dessa direktiv är utformade som s.k.minimiharmoniseringsdirektiv, vilket innebär attmedlemsstaterna är oförhindrade att behålla ellerinföra regler till konsumenternas fördel utöver vaddirektivet föreskriver, så länge bestämmelserna ärförenliga med EG-rätten i övrigt. Andra bestämmelserär utformade som harmoniseringsdirektiv som inte kanfrångås av medlemsländerna.Regeringen överlämnade skrivelsen2001/02:148 Mål och inriktning för detkonsumentpolitiska arbetet inom EU till riksdagen.Skrivelsen behandlades av lagutskottet (bet.2001/02:LU28).Vad gäller frågan om den framtida utformningen avden konsumenträttsliga lagstiftningen på EU-nivåanförde regeringen i skrivelse 2001/02:148 attgemensamma regler med hög konsumentskyddsnivå gynnarutvecklingen av en konkurrenskraftig marknad medbredare utbud, större valmöjligheter och ökadprispress. Gemensamma regler gör det dessutom,anfördes det vidare, lättare för konsumenterna attfå grepp om sina rättigheter. Att sträva eftergemensamma regler var således angeläget på områdendär splittrade nationella regler hindrarutvecklingen av den inre marknaden. Gemensammaregler med hög skyddsnivå blir också viktiga isamband med att den europeiska gemenskapen utvidgastill att omfatta nya länder.Regeringen drog mot den nu redovisade bakgrundenslutsatsen att bör verka för att ettgemensamt konsumentskydd kommer till stånd inom dengemensamma marknaden så långt det är möjligt ochrimligt. Konsumentskyddet skall, anförde regeringen,vara det bästa möjliga, och inriktningen skall varaatt uppnå en marknad som är på konsumenternasvillkor i lika hög grad som företagens. Fullt utharmoniserade regler ansågs dock, enligt skrivelsen,inte alltid vara det mest ändamålsenliga. Frågan omharmoniseringsgrad måste således, på såväl detmarknadsrättsliga som det civilrättsliga området,bedömas från fall till fall med hänsyn till detaktuella ämnet för lagstiftning och vad som mestgynnar konsumenternas intressen.Lagutskottet ställde sig, i det av riksdagengodkända betänkandet 2001/02:LU28, bakom denredovisade inriktningen av regeringens arbete ochunderströk därvid vikten av att regeringen ikommande lagstiftningsarbeten verkar för attkonsumentskyddet blir så starkt som möjligt, oavsettom det är fråga om minimiregler eller harmoniseraderegler. har dock, senast i det avriksdagen godkända betänkandet 2003/04:LU8 (prot.2003/04:85), avslagit ett motionsyrkande variförespråkas att inom EU skall verka för enökad harmonisering av den konsumenträttsligalagstiftningen.Utskottet kan instämma i gjorda ställningstagandeni lagutskottet.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor sommotionen väckt är besvarade och avstyrker därmedmotion 2003/04:U18 (kd) yrkande 7.Rättsliga och inrikes frågor:människohandel och narkotikafrågorSkrivelsenMänniskohandel, sexuellt utnyttjande av barnoch barnpornografiDen antogs inom EU ett rambeslut ombekämpande av sexuellt utnyttjande av barn ochbarnpornografi. I rambeslutet återfinns bl.a.bestämmelser om vad som skall vara straffbartsexuellt utnyttjande av barn och straffbaraförfaranden med barnpornografi, samt vilka straff-rättsliga påföljder som dessa gärningar skall kunnaleda till. Regeringen föreslog i en proposition den25 att skulle godkännarambeslutet om bekämpande av sexuellt utnyttjande avbarn och barnpornografi (prop. 2003/04:12), vilketskedde (bet. 2003/04:JuU9,rskr. 2003/04:108).MänniskosmugglingVid rådsmötet antogs ettdirektiv (2002/90/EG) och ett rambeslut(2002/946/RIF) i syfte att förstärka kampen motolaglig invandring och människosmuggling. Avsiktenmed direktivet och rambeslutet är att vidareutvecklaSchengen-regelverket och att fastställa effektivastraffrättsliga påföljder för människosmuggling.Direktivet anger vilka handlingar som skall varaförbjudna medan rambeslutet innehåller bestämmelserom vilka påföljder som skall kunna dömas ut.Dessutom innehåller rambeslutet bestämmelser omdomsrätt, utlämning och åtal.NarkotikaUnder våren behandlades ett förslag tillhandlingsplan för minskning av tillgång ochefterfrågan på narkotika (8926/2/03). I de delar somavser minskning av tillgången tas frågor som rörinsamling, analys och utvärdering av underrättelserupp tillsammans med frågor om utbildning, avnarkotikahandel samt bästa metoder för bekämpning avnarkotikahandel. Genomförandet skall kontinuerligtföljas upp i den horisontella narkotikagruppen.Aktiviteter som genomförs rör bl.a. kriminaltek-niska analyser av narkotikabeslag. När det gällerhandlingsplanen mot syntetisk narkotika somslutbehandlades under det danska ordförandeskapethar bl.a. Europol genomfört aktiviteter som rördistributionsnäten för syntetisk narkotika.Under hösten 2003 färdigbehandlades en resolutionom placerande av narkotikasambandsmän i ochen resolution om utbildning för tjänstemän irättsvårdande, narkotikarelaterade yrken (11051/6/03och 11052/4/03).På narkotikaområdet har under slutet av året ocksåinletts ett arbete med den framtida strategin och enhandlingsplan för 2005-2010. Detta arbete kommer attfortsätta tillsammans med den slutligautvärderingen av nu gällande handlingsplan2000-2004.MotionernaMänniskohandel och narkotikaproblem aktualiseras inågra motioner.I motionerna 2003/04:U339 (kd) yrkande 2 och2003/04:U18 (kd) yrkande 8, föreslås satsningar inomEU för att stoppa människosmuggling via de nyamedlemsländerna. bör verka för att EUhögprioriterar kampen mot människosmugglingen ochger tullen och Europol ökade resurser ochbefogenheter att agera mot könshandeln. Enligtkommittémotion 2003/04:U339 (kd) yrkande 1 måste EUi sitt samarbete med de nya medlemsländernaprioritera ett fungerande yttre gränsskydd ochkorruptionsbekämpning.Kristdemokraterna anser vidare, i kommittémotion2003/04:U18 (kd) yrkande 9, att bör motverkaalla tendenser till drogliberalisering inom EU.Kristdemokraterna vill att agerar vakthundoch försöker blockera all sådan liberalisering.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar inledningsvis att arbetet motmänniskohandel var en av de högst prioriteradefrågorna för regeringen under Sverigesordförandeskap i rådet under det första halvåret2001. antogs ett rambeslut ombekämpande av människohandel, med minimikrav påmedlemsstaternas straffrättsliga lagstiftning.Riksdagen godkände rambeslutet den 24 april 2002genom justitieutskottets betänkande 2001/02:JuU28(rskr. 2001/02:219). Rambeslutet antogs därefter avrådet (rambeslut /629/RIF).Rambeslutet omfattar människohandel för delsarbetskraftsexploatering, dels sexuell exploatering.Det behandlar bl.a. definitioner av straffbarmänniskohandel, lägsta maximistraff och vad somskall anses utgöra försvårande omständigheter,ansvar och påföljder för juridiska personer,jurisdiktion och brottsoffer. Vidare bör framhållasatt EU:s medlemsstater före skallha vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för attfölja rambeslutet. Regeringens proposition2003/04:111 Ett utvidgat straffansvar förmänniskohandel innehåller förslag till bl.a.lagändringar som krävs för att skalluppfylla åtagandena i rambeslutet. Propositionenbehandlas av justitieutskottet, somden planerar att justera betänkande2003/04:JuU20. De föreslagna lagändringarna ärtänkta att träda i kraft den 1 juli 2004.I november 2003 överlämnades proposition2003/04:35 Människosmuggling och tidsbegränsatuppehållstillstånd för målsägande och vittnen, m.m.till . I propositionen föreslogs att vissastraffbestämmelser i utlänningslagen (1989:529)skärps för att uppfylla kraven i direktivet ochrambeslutet. Bland annat föreslogs attmaximistraffet för grovt brott när det gällermänniskosmuggling skall skärpas till sex årsfängelse. Propositionen har behandlats i det avriksdagen godkända betänkande 2003/04:Sfu6.Utskottet anser att det inom samhället finns ettstarkt stöd för satsningar på bekämpning av såvälnarkotika som narkotikaliberala idéer. I dessasatsningar ingår bl.a. det av godkändaförslaget till en nationell narkotikahandlingsplan(prop. 2001/02:91, bet. 2001/02:SoU15, samt yttr.2001/02:JuU5y) och justitieutskottets ochsocialutskottets beslutade samarbete underinnevarande valperiod om narkotikafrågorna (se bet.2002/03:JuU13). En av huvudpunkterna i dennationella narkotikahandlingsplanen ärinternationellt samarbete.