bet · GR01JUU18 · 2004-04-01 00:00:00 — SammanfattningI detta ärende behandlar utskottet ett antal motioner från den allmännamotionstiden . Motionerna rör bl.a. behovet av en ny verkställighetslag,frigivningsförberedelser, behandlingsinnehåll, kvinnors särskilda behov,behandlingen av häktade personer, placering av långtidsdömda och kontrollvid permissioner.Utskottet föreslår, med anledning av ett motionsyrkande från Vänsterpartietrörande isolering av häktade personer, ett tillkännagivande till regeringenatt de lagändringar som genomfördes , bl.a. efter utdelad kritikfrån , skall följas upp.När det gäller övriga motionsyrkanden föreslår utskottet, med hänvisningtill pågående utrednings- och utvecklingsarbete, vidtagna åtgärder samttill gällande regelverk, att avslår dem.I ärendet finns 18 reservationer och 2 särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Reformering av kriminalvården m.m.Riksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju252, 2003/04:Ju273, 2003/04:Ju296yrkandena 1-3, 2003/04:Ju316 yrkandena 1, 2, 4, 5 och 7, 2003/04:Ju347,2003/04:Ju357 yrkandena 5, 8-11, 14 och 16, 2003/04:Ju370 yrkandena 1, 4,7, 13 och 15, 2003/04:Ju402 yrkandena 2 och 3, 2003/04:Ju416 yrkandena1-10 och 22-24, 2003/04:Ju425 yrkandena 2, 3, 8 och 9, 2003/04:Ju436,2003/04:So407 yrkande 4, 2003/04:So412 yrkandena 5-8, 2003/04:Ub289 yrkande3 och 2003/04:Bo252 yrkande 4.Reservation 1 (m)Reservation 2 (fp)Reservation 3 (kd)Reservation 4 (v)Reservation 5 (c)Reservation 6 (mp)2. Behandling för sexualbrottsdömdaRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju370 yrkande 14 och 2003/04:Ju416yrkandena 20 och 21.Reservation 7 (m, kd, c)3. Behandling för män som misshandlar kvinnor m.m.Riksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju354, 2003/04:Ju435 yrkande 2,2003/04:Ju443 yrkande 17 och 2003/04:Ju479 yrkande 32.Reservation 8 (m)Reservation 9 (fp, kd, c)4. Behandling för rattfylleridömdaRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju416 yrkande 30.Reservation 10 (fp, kd, c)5. Kostnadsansvaret för § 34-placering och kontraktsvård m.m.Riksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju303, 2003/04:Ju402 yrkande 4 och2003/04:Ju416 yrkande 14.Reservation 11 (m, fp, c)Reservation 12 (kd)6. Uppföljning av utdömd vårdRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju383.Reservation 13 (fp)7. Säkerheten för intagnaRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju454 och 2003/04:Ju469.8. Behandlingen av häktadeRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anförom en utvärdering av de genomförda lagändringarna beträffandebehandlingen av häktade personer. Därmed bifaller delvis motion2003/04:Ju357 yrkande 1.9. Permissioner m.m.Riksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju357 yrkande 13, 2003/04:Ju370yrkande 17 och 2003/04:Ju416 yrkandena 26 och 27.Reservation 14 (m, fp, kd, c)Reservation 15 (v)10. Verkställighet genom elektronisk övervakningRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju357 yrkandena 4 och 7.11. Överförande av verkställighet av fängelsestraffRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju370 yrkande 8.Reservation 16 (m, fp, kd, c)12. Kostnaden för utvisades hemresorRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju370 yrkande 9 och 2003/04:Ju416yrkande 29.Reservation 17 (m, fp, kd, c)13. Ersättning till lekmannaövervakareRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju416 yrkande 12.Reservation 18 (fp, kd, c)den 1 april 2004På justitieutskottets vägnarJohan PehrsonFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), BeatriceAsk (m), (), (), Elisebeht (), (), (), (), CeciliaMagnusson (m), (), (), (),() och ().Utskottets övervägandenI detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner som rörkriminalvårdsfrågor. Motionerna har väckts under den allmänna motionstiden år2003.Reformering av kriminalvården m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas ett stort antal motioner om verksamheten inomkriminalvården. Utskottet föreslår - med hänvisning till pågåendeutredningsarbete - att avslår samtliga motioner. Jämförreservationerna1-6.Verkställigheten av påföljder inom kriminalvården regleras i flera olikaförfattningar, bl.a. i , lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt (KvaL), förordningen (1974:248) om kriminalvård i anstalt (KvaF),förordningen (1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder, lagen(1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll och förordningen(1994:1060) om intensivövervakning med elektronisk kontroll. De övergripandebestämmelserna om verkställighet av fängelsestraff i anstalt återfinns iKvaL. Till dessa författningar kommer olika tillämpningsföreskrifterutfärdade av Kriminalvårdsstyrelsen.Sedan början av 1990-talet har vissa ansträngningar gjorts för att reformerakriminalvårdslagstiftningen. Här kan nämnas följande.År 1994 påbörjades en försöksverksamhet i delar av landet med verkställighetav fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll.Genom försöksverksamheten gjordes det möjligt för personer dömda tillfängelse att under vissa förutsättningar få verkställastraffet genom intensivövervakning med elektronisk kontroll i stället föri anstalt (prop. 1993/94:184, bet. JuU28, rskr. Försöksverksamhetenutvidgades per till att avse fängelsestraff upp och omfatta hela landet (prop. 1995/96:156, bet. JuU21, rskr.249). Verkställighetsformen permanentades sedermera fr.o.m. den 1 januari1999 (prop. 1997/98:96, bet. JuU21, rskr. 275).Fängelseutredningen avlämnade sitt huvudbetänkandeVerkställighet av fängelsestraff (SOU 1993:76), i vilket bl.a. föreslogs attKvaL skulle ersättas med en ny verkställighetslag. Kommitténs förslaggenomfördes aldrig i dess helhet. Vissa lagändringar med anledning avbetänkandet genomfördes . Det rörde bl.a. anstaltsindelningen,regler för placering av intagna, intagnas besök samt kroppsvisitation ochkroppsbesiktning (prop. 1994/95:124, bet. JuU20, rskr. togsslutligt ställning till förslag, och genomfördesvissa lagändringar, bl.a. i syfte att förbättra säkerheten beträffandelångtidsdömda samt förbättra rutinerna för placering av unga intagna ochkvinnor (prop. 1997/98:95, bet. JuU19, rskr. 208).År 1998 - med ikraftträdande - genomfördes en reformav påföljdssystemet (prop. 1997/98:96, bet. JuU21, rskr. I ärendetantogs lagändringar som bl.a. innebar att möjligheten till halvtidsfrigivningfrån fängelsestraff slopades, att systemet med samhällstjänst permanentadesoch utökades till att även kunna utdömas vid påföljden villkorlig dom ochatt en ny påföljd för unga lagöverträdare, sluten ungdomsvård, infördes.År 2001 genomfördes vissa lagändringar som syftade till att förbättrafrigivningsförberedelserna för fängelsedömda (prop. 2000/01:76, bet. JuU21,rskr. 198), bl.a. infördes bestämmelser om att den intagnes frigivningssituationalltid skall utredas och planeras på ett strukturerat sätt i samarbetemed berörda myndigheter, organisationer och enskilda samt en möjlighetför intagna dömda till fängelse att avtjäna före villkorlig frigivning genom intensivövervakning medelektronisk kontroll.I december 2003 beslutade om införande av lagbestämmelser sommöjliggör för att besluta att samtliga personersom passerar in i en viss sluten anstalt eller ett visst häkte skallkroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll). Syftet med kontrollen skallvara att söka efter otillåtna föremål (prop. 2003/04:3, bet. JuU7, rskr.109). Bestämmelserna trädde i kraft . I detta sammanhangkan också nämnas att det genom regeringsförordning gjorts möjligt attstöra ut mobiltelefontrafik på anstalter (se 14 § förordningen [2003:396]om elektronisk kommunikation).Även fortsatta ansträngningar görs för att reformerakriminalvårdslagstiftningen.Regeringen beslutade att tillkalla en parlamentarisktsammansatt utredning med uppdrag att utarbeta förslag till en nykriminalvårdslag. Utredningen har antagit namnet . Enligtkommittédirektiven (dir. 2002:90) har utredningen att göra såväl engenomgripande översyn av regelverket i sak som att se över den lagtekniskaoch språkliga utformningen. Den nya kriminalvårdslagen skall omfattaverkställigheten av samtliga kriminalvårdspåföljder, såväl sluten kriminalvård(fängelse) som öppen sådan (frivårdspåföljderna m.m.).I sitt arbete skall utredningen särskilt beakta vissa i direktiven angivnaallmänna utgångspunkter. Bland dessa kan nämnas följande:Utredningen skall överväga hur ett system kan åstadkommas med inriktningpå att i det återfallsförebyggande arbetet ta till vara individens egenmotivation till förändring, framför allt genom att en positiv utvecklingförstärks och uppmuntras. Ett mer utvecklat system för positiv respektivenegativ förstärkning som skulle öka möjligheterna att påverka de dömdasbeteenden anges som önskvärt.Vidare skall utredningen överväga hur en, i högre utsträckning än ,individualiserad verkställighet kan uppnås utan att kravet på samhällsskyddeftersätts. Det anges att kriminalvården i den nya lagstiftningen bör gesbl.a. utökade möjligheter till differentiering, verkställighet ochutslussning från anstalt under olika grader av slutenhet. Olika grupper avintagna, inte minst kvinnor, kan också ha speciella behov och förutsättningarsom måste beaktas. Utredningen bör även göra en bedömning av förslagenseffekter på anstaltsstrukturen. Här nämns sådant som differentiering avde intagna och ändringar i personalstrukturen, t.ex. personalsammansättning,kompetens och inställning.Kriminalvårdskommittén skall också överväga hur innehållet i de alternativapåföljderna och verkställighetsformerna, vad beträffar villkor, kontrolloch påverkan, kan utvecklas, i syfte att ytterligare förstärka detåterfallsförebyggande perspektivet och - med bibehållen trovärdighet - minskaanvändningen av korta fängelsestraff.Utredningen skall vidare lämna förslag på hur innehållet i den prövotidsom löper efter villkorlig frigivning kan utvecklas för att bl.a. följaupp de i anstalt påbörjade insatserna och förhindra återfall i brott. Härpåtalas betydelsen av ett nära samarbete mellan den öppna och slutnakriminalvården samt av att övriga huvudmän i samhället, t.ex. för vård,behandling, sysselsättning och boende, tar sitt ansvar och deltar i ettaktivt samarbete med kriminalvården.Dessutom skall utredningen överväga hur en ordning för dokumentation,uppföljning och utvärdering av kriminalvårdens insatser kan främjas genomden nya verkställighetsregleringen.Tre huvudområden anges i direktiven som särskilt angelägna att behandlai utredningen, nämligen kriminalvårdens återfallsförebyggande arbete,kravet på en säker och trovärdig verkställighet samt reglerna föröverklaganden m.m.Beträffande det återfallsförebyggande arbetet anges i direktiven attverkställigheten av påföljder skall präglas av strävan att förbättra dedömdas förutsättningar att leva ett liv utan kriminalitet och droger efterverkställigheten. Ett sådant aktivt återfallsförebyggande arbete bör byggapå vissa grundförutsättningar. Det är utredningens uppgift att övervägahur den nya kriminalvårdslagen på bästa sätt kan bidra till att dessagrundförutsättningar uppfylls. Bland de angivna grundförutsättningarnakan här nämnas följande.All form av drogmissbruk måste identifieras och bekämpas. Kampen motmissbruket måste bedrivas både genom ambitiösa behandlingsinsatser ocheffektiva kontrollåtgärder.Kriminella värderingar, kriminella gängbildningar och andra uttryck fören kriminell livsstil måste motverkas. Här anges bl.a. behandlingsinsatser,ökad sektionering och andra säkerhetsåtgärder samt etablerandet avpositiva sociala nätverk som nödvändiga. Kontakter med familj och andraanhöriga måste främjas under verkställigheten.Anstaltsvistelsen bör så långt möjligt vara lik livet i frihet i fråga ombl.a. Utredningen skall därför överväga om och i såfall på vilket sätt det är möjligt att ställa högre krav på de intagnanär det gäller vardagliga sysslor och eget ansvarstagande. Varje tillfälletill utveckling av det personliga ansvarstagandet, exempelvis genominförande av s.k. självförvaltning, bör utnyttjas.Möjligheterna till egen försörjning har stor betydelse. Stora ansträngningarbör göras inom anstalterna för att erbjuda teoretisk och praktisk utbildningsamt meningsfull arbetsträning. Alla som har behov av det bör erbjudasgrundläggande grundskole- och gymnasieutbildning. Utredningen skall därföröverväga regleringen av de intagnas sysselsättningsplikt.Åtgärder krävs för att en inledd positiv utvecklingskall kunna fullföljas efter verkställighetens slut. Här betonas bl.a.individens eget ansvar för sin situation och betydelsen av att de inblandademyndigheterna har ett nära samarbete i varje enskilt fall för att kunnage det stöd och den hjälp som krävs. Det är av särskild betydelse attövergången från anstalt till frihet förbereds noga och skersuccessivt.Beträffande kravet på säker och trovärdig verkställighet anges bl.a. attutredningen skall överväga hur regelverket bör vara utformat för att bl.a. säkerställa att kriminalvården har effektiva verktyg för att motverkade kriminella nätverkens aktiviteter i anstalterna och även i övrigthantera intagna som utgör säkerhetsrisker eller annars har en negativinverkan på sin närmiljö. Vidare skall utredningen ägna särskild uppmärksamhetåt bl.a. kriminalvårdens möjligheter att kontrollera de intagnas kontaktermed omvärlden, utdela varningar och senarelägga tidpunkten för villkorligfrigivning samt besluta om placering i avskildhet och använda tvångsmedel.Genom regeringsbeslut erhöll Kriminalvårdskommitténtilläggsdirektiv som möjliggör för kommittén att även ge förslag på ändringarrörande tidpunkten för villkorlig frigivning från fängelsestraff (dir. 2004:33).Kommittén skall redovisa sitt uppdrag till regeringen senast den 1 juni2005.I detta sammanhang kan också nämnas att den 15 mars 2004avgav revisionsrapporten i brott eller anpassning i samhället -uppföljning av kriminalvårdens klienter (RIR 2004:5). geri rapporten olika rekommendationer till bl.a. regeringen ochKriminalvårdsstyrelsen.Regeringen rekommenderas att bl.a. ställa utökade och preciserade kravpå myndigheternas återrapportering när det gäller uppföljningen avklienternas återfall i brott och anpassning i samhället samt att geBrottsförebyggande rådet i uppdrag att producera och samordna statistik sombelyser anpassningen i samhället för personer som lämnat kriminalvården.Kriminalvårdsstyrelsen rekommenderas bl.a. att följa upp samtliga klienterinom anstalt och frivård samt att återföra information om varje klientsom återfaller i brott till klientens kontaktperson.I ett stort antal motioner förespråkas olika åtgärder på kriminalvårdsområdetmed anknytning till bl.a. pågående arbete.Sålunda förespråkas i motion Ju252 (s) att barn som utsatts för sexuellaövergrepp inte skall få besöka gärningsmannen i fängelset. I motion Ju436(s) anförs att frigivningsförberedelserna för fängelsedömda måste förbättras,bl.a. genom bättre samordning mellan olika myndigheter.I motion Ju370 (m) förespråkas en ny inriktning på svensk kriminalvård.Det anförs bl.a. att självförvaltning bör tillämpas i större utsträckningoch att utbildningsinsatserna för de intagna bör förbättras. Vidare påtalasatt frigivningsförberedelserna måste förbättras, bl.a. genom ett bättresamarbete mellan anstalt, frivård, hemkommun och frivilligorganisationer.Motionärerna förespråkar även särskilda kriminalvårdsenheter förutvisningsdömda. I motionen förespråkas också att vårdprogram i störreutsträckning bör upphandlas från privata vårdgivare. I motion Ju273 (m)förespråkas också en reformering av kriminalvårdens arbete, bl.a. med mersjälvförvaltning. I motion Ju347 (m) anförs att olika åtgärder bör vidtasinom kriminalvården för att förhindra brottslig verksamhet på anstalt. Imotion Ju296 (m) förespråkas införande av privata kriminalvårdsanstalter.I motion Ju425 (fp) anförs att kriminalvårdens inriktning och innehållbör förnyas, att intagna som är motiverade bör ges bättreutbildningsmöjligheter,att kvinnors situation inom kriminalvården bör förbättras och attfrigivningsförberedelserna måste förbättras, bl.a. genom bättre samarbetemellan anstalt, frivård, myndigheter och frivilligorganisationer.I motion Ju416 (kd) förespråkas också en ny inriktning på svensk kriminalvård.Det anförs bl.a. att kriminalvårdens arbete bör utvärderas och godaexempel tas tillvara i förändringsarbetet samt att vården i anstalt börinriktas på att den intagne skall komma till rätta med sitt problematiskalevnadsmönster. Vidare efterfrågas åtgärder för att tillse att individuellavårdplaner upprättas för samtliga intagna i anstalt. I motionen förespråkasockså en förstärkning och utveckling av kriminalvårdens analyskapacitetoch att forskning om sambanden mellan kriminalvård och återfall i brottstimuleras. Vidare förespråkas fler och bättre motivationsavdelningar medkognitiva program samt en bättre frigivningsprocess med bl.a. behandlingi trestegsanstalter och användning av elektronisk övervakning. Ett ökatpersonligt ansvar för de intagna med bl.a. ökad användning av självförvaltningär också sådant som förespråkas av motionärerna. Motionärerna förespråkarvidare utökade utbildningsinsatser för kriminalvårdens personal och anföratt utvecklingsmöjligheterna för de anställda inom kriminalvården börförbättras. Vidare bör kriminalvården i större utsträckning sträva efteratt rekrytera unga medarbetare. Slutligen pekar motionärerna på betydelsenav att anstalterna i högre utsträckning anpassas för intagna föräldrarsumgänge med sina barn.I motion Ju357 (v) förespråkas olika åtgärder för att förbättra situationeninom kriminalvården. Det anförs att de långtidsdömdas situation måsteuppmärksammas och att mottagningsverksamheten för denna kategori intagnabör förbättras. Vidare begärs en översyn av arbetspraktiken på anstalternaoch förespråkas att ansvaret för utbildningsinsatserna för de intagnaläggs över från kriminalvården till utbildningsväsendet. I motionen påtalasvidare betydelsen av att kvinnors situation inom kriminalvården uppmärksammasoch att deras särskilda behov uppmärksammas inom frivårdens verksamhet.Slutligen påtalas behovet av stöd för barn till fängelsedömda. I motionernaSo407 och Bo252 (båda v) pekas på betydelsen av att frigivningen av intagnai anstalt förbereds bättre, bl.a. genom bättre kontakter och samordningmellan anstalt, frivård och socialtjänst.I motion Ju316 (c) påtalas också behovet av åtgärder för att förbättrakriminalvårdens verksamhet. Det förespråkas införande av ett bonussystemsom stimulerar skötsamhet under verkställigheten. Vidare påtalas ett behovav mer individanpassad programverksamhet och att individuella vårdplanerutarbetas för alla intagna. Det anförs också att frigivningsförberedelsernamåste förbättras, bl.a. genom en bättre samordning och samarbete mellananstalt, frivård, socialtjänst, arbetsförmedling samt andra myndigheteroch frivilligorganisationer. Det förespråkas också utökade utbildningsinsatserför kriminalvårdens personal. Slutligen pekar motionärerna på att kvinnornassituation inom kriminalvården bör förbättras. I motion Ub289 (c) begärsatt intagna med läs- och skrivsvårigheter skall erbjudas särskild utbildning.I motion Ju402 (mp) begärs en utredning om hur frivårdspersonalens kompetenstas till vara när anstalts- och frivårdsverksamhet integreras.I motion So412 (mp, fp, kd, v, c) påtalas behovet av åtgärder för attförbättra situationen för barn till kriminalvårdens klienter. Det anförsatt ett utökat barnperspektiv måste anläggas inom kriminalvården och attmöjligheterna till kontakter mellan barn och intagen i anstalt måsteförbättras, genom såväl telefonsamtal som besök. Vidare anförs att polisenskompetens om barn måste förbättras för att undvika traumatiska upplevelserför barnen i samband med att föräldern frihetsberövas. Slutligen anförsatt samarbetet mellan kriminalvård, polis och socialtjänst i frågor ombarn till intagna måste förbättras.Utskottet kan konstatera att det pågår en genomgripandeöversyn av kriminalvårdslagstiftningen. Flertalet av de i motionernaberörda frågeställningarna är sådana att de kommer att behandlas avutredningen. I några fall bör utformningen av den nya kriminalvårdslagenavvaktas innan ställning tas. arbete och denkommande beredningen av kommitténs förslag bör således inte föregripas.Utskottet föreslår att avslår samtliga här aktuella motionsyrkanden.Behandlingsinsatser för kriminalvårdens klienterUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas ett antal motioner rörande behandling i olikaformer av kriminalvårdens klienter. Utskottet avstyrker bifall tillsamtliga motioner, bl.a. med hänvisning till pågående beredning inomJustitiedepartementet och till inom kriminalvården bedriven verksamhet. Jämförreservationerna 7-12 och det särskilda yttrandet 1.Behandling för sexualbrottsdömdaI motionerna Ju370 (m) och Ju416 (kd) anförs att krav på farmakologiskoch annan typ av behandling bör kunna uppställas för villkorlig frigivningav vissa sexualbrottsdömda personer.Enligt 12 § KvaL är en intagen normalt skyldig att delta i den verksamhetoch ha den sysselsättning som anvisas honom. Det är således obligatorisktatt delta i anvisad programverksamhet.Utskottet har i fråga om sanktionering av vägran att delta i viss verksamhetinhämtat följande från . Om en intagen absolut vägraratt delta i ett anvisat brotts- eller missbruksprogram försökeranstaltspersonalen genom samtal motivera individen till insikt om behovet avdeltagande. Det anses inte meningsfullt att ha med en helt omotiveradperson i viss verksamhet eftersom denne riskerar att förstöra för helagruppen genom att avvika eller på annat sätt bete sig destruktivt. Deltagandei behandling och annan verksamhet kan påverka riskbedömningen och därigenomden intagnes möjligheter till utevistelser och anstaltsplacering. Däremotanvänds inte varning och senareläggning av villkorlig frigivning när enintagen inte vill delta i viss verksamhet. Om en intagen däremot heltvägrar att delta i någon form av sysselsättning används ibland varningoch senareläggning av villkorlig frigivning som sanktion.Medicinsk behandling kan, liksom eljest i samhället, normalt endast gespå frivillig grund. Ett undantag från denna huvudregel är bl.a. denbehandling som kan ske med stöd av lagen (1991:1129) om rättspsykiatriskvård.Verksamhet för behandling av sexualbrottsdömda bedrivs i fyrasexualbrottsenheter.Varje enhet innehåller avdelning för risk- och behovsbedömning, slutenavdelning, öppen avdelning samt samverkan med frivården. De anstalter somingår i dessa sexualbrottsenheter är , , ,, , och . Tanken är bl.a. att dessasexualbrottsenheter geografiskt skall täcka upp hela samt attsamtliga sexualbrottsdömda skall genomgå särskilda program och erbjudasbehandling. I behandlingen används bl.a. ett nytt evidensbaseratsexualbrottsprogram med förebild från Kanada.Utskottet har avstyrkt motionsyrkanden medliknande innehåll som de nu aktuella, senast (bet.2002/03:JuU6 s. 16 f). Utskottet höll därvid fast vid tidigare uttalanden ifrågan, vilka i huvudsak gick ut på följande. Ett system med farmakologiskbehandling kan knappast ges annan räckvidd än för villkorligfrigivning och torde, som all annan medicinsk behandling, kräva noggrannkontroll och uppföljning. Mot bakgrund av bl.a. de begränsningar som gällerför vård under tvång ansåg utskottet att andra metoder borde väljas föratt minska risken för återfall i den aktuella typen av brott. Här var detmöjligt att farmakologisk behandling, om den gavs på frivillig grund, ivissa fall kunde vara till nytta.Utskottet är alltjämt av samma uppfattning i denna fråga. Utskottetavstyrker bifall till motionerna Ju370 och Ju416 i nu behandlade delar.Behandling för män som misshandlar kvinnorI motionerna Ju354 och Ju435 (båda s) anförs att män dömda för kvinnomisshandelbör kunna åläggas att undergå behandling under verkställigheten avfängelsestraff. I motion Ju479 (fp) påtalas behovet av tillgång till behandlingför misshandlande män. I motion Ju443 (m) påtalas ett behov av forskningom vård och behandling av misshandlande män.Kriminalvårdsstyrelsen har på regeringens uppdrag kartlagt vilka programsom används för behandling av män som har dömts för våldsbrott mot kvinnor.Programmen genomförs huvudsakligen i samtalsform i grupp och ofta isamarbete med polis och socialtjänst.