bet · GS01SOU2 · 2004-06-17 00:00:00 — Redovisning av fördelning av medel från Allmännaarvsfonden under m.m. SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens skrivelse2003/04:125 Redovisning av fördelningen av medelfrån Allmänna arvsfonden under . Ingamotioner har väckts med anledning av skrivelsen.Utskottet anser att skrivelsen inte bör föranledanågon åtgärd från riksdagen.Vidare behandlas en motion från den allmännamotionstiden angående rätten att överklaga All-männa arvsfondens beslut rörande avstående av arvsom tillfallit fonden. Över motionen harlagutskottet yttrat sig, 2003/04:LU1y.Socialutskottet ställer sig bakom lagutskottetsförslag att avstyrka motionen. I betänkandet finnstvå särskilda yttranden.Företrädare för Kammarkollegiet ochSocialdepartementet har lämnatinformation i ärendet.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Regeringens skrivelseRiksdagen lägger skrivelsen till handlingarna.2. Allmänna arvsfondens avstående av arvRiksdagen avslår motion 2002/03:So279.Stockholm den 17 juni 2004På socialutskottets vägnarIngrid BurmanFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: IngridBurman (v), (), KristinaZakrisson (s), (), CristinaHusmark (), (), ConnyÖhman (s), (), (), (), (),(), (),(), (), JanEmanuel () och ().2004/05SoU2Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningSocialutskottet har berettlagutskottet tillfälle att yttra sig över motion2002/03:So279 av och (båda m). har yttrat sig. Yttrandetfogas till betänkandet som bilaga 2.På socialutskottets begäran lämnade företrädareför Kammarkollegiet och Socialdepartementetinformation i ärendet såvitt avser handläggningen avansökningar till Kammarkollegiet avseende avståendeav arv eller försäkringsbelopp som tillfallitAllmänna arvsfonden. Kammarkollegiet representeradesav generaldirektören och kammarrådetAgneta . representeradesav departementsrådet och ämnesrådetGunhild Malmqvist.Skrivelsens huvudsakliga innehållI skrivelsen lämnas en redogörelse för förvaltningenav Allmänna arvsfonden och en redovisning av hurregeringen och Arvsfondsdelegationen fördelat medlenur fonden under . Slutligen angesnågra områden som enligt regeringens mening böruppmärksammas vid kommande fördelning av stöd urAllmänna arvsfonden.Utskottets övervägandenSkrivelsenAllmänna arvsfondens förvaltning m.m.Allmänna arvsfonden har till ändamål att främjaverksamhet av ideell karaktär till förmån för barn,ungdomar och personer med funktionshinder. Närmarebestämmelser om Allmänna arvsfonden finns i lagen(1994:243) om Allmänna arvsfonden.Allmänna arvsfonden förvaltas av Kammarkollegietsom en särskild fond. Fondens bokförda värde uppgickden till ochmarknadsvärdet till . Fondenstillgångar är placerade i andelar i Kammarkollegietsaktie- och räntekonsortier. För budgetåret 2004finns att dela ut.Från och med den 1 juli 2004 träder nyabestämmelser i kraft i lagen om Allmänna arvsfonden(prop. 2003/04:136, bet. 2003/04:SoU3, rskr.2003/04:68). Ändringarna innebär en renodling avroller och stärker Arvsfondsdelegationens ställningsom egen myndighet inom . Dettainnebär bl.a. att Arvsfondsdelegationen beslutar omallt stöd ur Allmänna arvsfonden oavsett beloppetsstorlek. Regeringen skall som tidigare i den årligaskrivelsen till med redovisning avfördelning av medel från Allmänna arvsfonden angeden kommande inriktningen och prioriterade områdenför stödfördelningen.Fördelning av stöd ur Allmänna arvsfondenRegeringen eller, efter regeringens bemyndigande,Arvsfondsdelegationen eller annan myndighet beslutarom fördelningen av stöd ur Allmänna arvsfondenenligt 8 § lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden(arvsfondslagen).I förordningen (1994:952) om Allmänna arvsfondenregleras Arvsfondsdelegationens arbetsuppgifter.Delegationen skall fördela stöd ur fonden, följa uppprojekt som beviljats stöd samt informeraallmänheten om fondens ändamål ochanvändningsområde. Delegationen skall överlämna tillregeringen att avgöra ärenden som är av principiellbetydelse eller annars är av större vikt eller närdelegationen anser att stöd bör lämnas med mer än300 . Regeringen kan dock, i fråga om fördel-ning av stöd för ett särskilt ändamål, bestämma attArvsfondsdelegationen får besluta om stöd översti-gande 300 000 kr.Totalt har ca 248 miljoner kronorfördelats till projekt efter ansökan tillArvsfondsdelegationen. Av dessa medel har ca 220miljoner kronor fördelats genom löpande handläggningav organisationernas egna initiativ ochresterande medel, ca , harfördelats inom ramen för de särskilda satsningar somArvsfondsdelegationen ansvarat för. Ungdomsstyrelsenhade regeringens uppdrag att fördela stödur Allmänna arvsfonden inom ramen för fem särskildasatsningar. har ca 25,4 miljoner kronorfördelats till projekt ur dessa satsningar.Under året har regeringen även fattat beslut omatt avsätta medel för särskilda satsningar. Vissa avdessa särskilda satsningar är pågående och andra nyadär medel ännu inte börjat fördelas.Sammanlagt 68 projekt med syfte att utveckla ochförnya verksamhet till förmån för barn under 12 århar beviljats stöd med knappt 51 miljoner kronor.Cirka 21 miljoner kronor har fördelats tillverksamhet till förmån för ungdomar genomsammanlagt 67 beslut. När det gäller verksamhet tillförmån för personer med funktionshinder har 211projekt beviljats stöd med sammanlagt drygt 147miljoner kronor.I skrivelsen redovisas också särskilda satsningar,dvs. de medel regeringen avsätter ur Allmännaarvsfonden för särskilda ändamål . Vad beträffar satsningar till förmån förbarn respektive personer medfunktionshinder redovisas att regeringen i november2000 beslutat om en treårig satsning mot rasism,främlingsfientlighet, homofobi och diskrimineringriktad till barn samt personer av utländsk härkomstmed funktionshinder. När det gäller satsningar tillförmån för ungdomar har medel avsatts bl.a.till ungas arbete med konsumentfrågor, stöd för attstärka flickors villkor, utveckling av ungdomarsmöjlighet till organisering och ungas arbete medgenerationsövergripande frågor.Kommande inriktning för stöd ur AllmännaarvsfondenI skrivelsen anförs att medel som fördelas urAllmänna arvsfonden ger föreningslivet möjligheteratt pröva nya idéer som kan utveckla verksamhet tillförmån för barn, ungdomar och personer medfunktionshinder. I detta ligger att målgruppernasupplevelse och erfarenheter av vad som ärutvecklande och nyskapande har stor betydelse. Detarbete som utförs av ideella organisationer ochandra frivilliga sammanslutningar är viktigt för attutveckla verksamhet på de berörda målgruppernas egnavillkor. Ett sådant arbete kan också vara ettkomplement till vad det allmänna erbjuder, inteminst för de människor som av olika skäl inte villvända sig till myndigheter. Det stöd som ges urAllmänna arvsfonden bör generellt sett medverka tillatt stärka och utveckla välfärd, livskvalitet,delaktighet, jämlikhet och jämställdhet samt bidratill såväl social som etnisk och kulturell integra-tion för fondens målgrupper för att därmed stärkaderas ställning i samhället.Såvitt gäller verksamhet för barn under 12 åruppmärksammar regeringen bl.a. förebyggande avpsykisk och fysisk ohälsa hos flickor och pojkar,utvecklingsarbete beträffande barn medneuropsykiatriska problem som tal- ochskrivsvårigheter, ADHD, DAMP m.m. samtutvecklingsarbete för att stärka och stödja barntill missbrukare, barn till psykiskt sjuka samtbarn med utvecklingsstörda föräldrar. att bland de grupper som behöver uppmärksammasåterfinns barn i familjer med långvarigtsocialbidragsberoende eller som lever i ekonomiskutsatthet på annat sätt. Ett annat område somregeringen vill uppmärksamma är stöd till barn somsjälva utsatts för våld eller som bevittnat våld isin hemmiljö. Enligt regeringen är det angeläget attideella organisationer utvecklar modeller ocharbetssätt för att hjälpa och stötta barn somindirekt eller direkt har utsatts för brott.När det gäller ungdomar anför regeringenbl.a. att projekt som syftar till att stärka ungastilltro till den egna förmågan och möjligheten attsjälva och tillsammans med andra kunna påverka sinvardag för att motverka och förebygga psykisk ohälsabör prioriteras. Regeringen vill också fortsätta attuppmärksamma projekt som syftar till utvecklingen avungdomars inflytande och delaktighet på deneuropeiska nivån och till att finna metoder för attöka ungdomars tillträde till arbetsmarknaden.Regeringen anför i fråga om funktionshindradebl.a. att det finns behov av utvecklingsarbete därhandikapporganisationerna genom olika informations-aktiviteter ger kunskap om funktionshindradepersoners villkor. Vidare behöver insatsernasamordnas för den som på grund av sittfunktionshinder har långvariga och sammansatta behovav vård, omsorg, stöd och service. Individuellaplaner, som tar upp beslutade och planeradeinsatser, ger både de enskilda personerna, derasfamiljer och huvudmännen en överblick som kan främjasamordning och samverkan och bidra till attinsatserna effektiviseras. Vidare anför regeringenatt personer med funktionshinder som är beroende avstöd och service från andra personer, anställdaeller närstående, kan utsättas för både fysiskt ochpsykiskt våld. Det behövs därför försöksverksamhetdär handikapporganisationerna och andra ideellaorganisationer tillsammans med kommun och landstingkan finna former för att uppmärksamma och förhindravåld mot barn, kvinnor och män med funktionshinder.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att skrivelsen, som inte föranlettnågon motion, inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida.Avstående av arv som tillfallitAllmänna arvsfondenMotionenI motion 2002/03:So279 av och (båda m) begärs ett tillkännagivande omatt det skall införas en rätt att överklaga Allmännaarvsfondens beslut. Motionärerna anser att det frånrättssäkerhetssynpunkt är otillfredsställande attKammarkollegiets beslut att lämna en ansökan omarvsavstående utan bifall inte får överklagas.Riksdagen bör därför göra ett tillkännagivande omatt regeringen skall ändra 19 § arvsfondsförord-ningen så att det blir möjligt att överklagakollegiets beslut om att inte bifalla en ansökan omarvsavstående.Lagutskottets ställningstagandeFörbudet mot överklagande av Kammarkollegiets besluti fråga om arvsavståenden infördes isamband med att den nuvarande lagen om Allmännaarvsfonden trädde i kraft. gällde attKammarkollegiets beslut i fråga om avstående avegendom som tillfallit fonden fick överklagas tillregeringen. Som skäl för införandet av den nuvarandeordningen med inskränkning i rätten att överklagaanförde regeringen att beslut om avstående avegendom som har tillfallit fonden är beroende av enskönsmässig bedömning och att det inte kan antas atten överinstans skulle kunna göra en säkrarebedömning i frågan än vad Kammarkollegiet gjort.Möjligheten att överklaga Kammarkollegiets beslut isådana frågor borde därför, enligt regeringensmening, avskaffas (prop. 1993/94:124 s. 33).Vad regeringen sålunda anförde föranledde ingaerinringar från sida (bet.1993/94:SoU23). Propositionen föranledde för övrigtinga motioner.Enligt lagutskottets mening äger de övervägandensom gjordes i samband med tillkomsten av dennuvarande ordningen alltjämt giltighet. Vad somanförts i motionen eller vad som i övrigt framkommiti ärendet utgör inte skäl till någon annan bedömningän den som regeringen och gjorde år 1994.Därutöver vill lagutskottet peka på följande. Denenda tänkbara instans för en överprövning enligtmotionärernas önskemål är, enligt lagutskottets be-dömning, regeringen. En annan instans än regeringenför överprövning av Kammarkollegiets beslut skullenämligen leda till att ärenden där det är fråga omarvsavståenden av egendom till ett värdeunderstigande skulle få en annanbeslutsordning än då det är fråga om arvsavståendenav egendom till ett värde överstigande 2 miljonerkronor. Detta är givetvis av flera olika skäl intelämpligt.Enligt lagutskottets mening kan en ordning sominnebär att regeringen skulle befatta sig medöverklaganden som kanske i många fall kommer attröra sig om egendom till förhållandevis låga värdenknappast anses meningsfull. Som framhölls i 1994 årslagstiftningsärende är det dessutom fråga omskönsmässiga bedömningar som, enligt lagutskottetsmening, inte är av den karaktären att de kräverställningstaganden av regeringen som politiskt organ(jfr prop. 1983/84:120, bet. KU23 och prop.1997/98:101, bet. Därtill kommer attKammarkollegiet, om det i ett ärende omarvsavstående uppkommer någon fråga av särskild viktfrån allmän synpunkt, har skyldighet att överlämnafrågan till regeringen för avgörande.Med det anförda förordar lagutskottet attsocialutskottet skall föreslå att avslåmotion 2002/03:So279.Socialutskottets ställningstagandeUtskottet delar lagutskottets bedömning. Motion2002/03:So279 (m) avstyrks därför.Särskilda yttrandenUtskottets beredning av ärendet har föranlettföljande särskilda yttranden. I rubriken anges inomparentes vilken punkt i utskottets förslag tillriksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.Allmänna arvsfondens avstående av arvav (), Carl-AxelJohansson (m) och ().Vi har förståelse för de synpunkter som framförs imotion 2002/03:So279 samt i den till lagutskottetsyttrande fogade avvikande meningen av moderaterna.Vi anser dock att den författningsändring somföreslås i motionen inte kan genomföras utan attdessförinnan en översyn görs av annan lagstiftning.Vi avstår därför från att reservera oss men avseratt noga följa frågan. Vi vill dock, till undvikandeav att situationer som de i motionen aktualiseradeuppstår, peka på vikten av att allmänheten gesbättre information om möjligheten att upprättatestamente.Allmänna arvsfondens avstående av arvav (), () ochKerstin-Maria ().Vänsterpartiet och kan konstatera attdet finns problem kring vissa samboförhållanden ocharvsfrågan. Ett arv tillfaller Allmänna arvsfondennär en avliden person saknar make ellerarvsberättigade släktingar och inte har skrivittestamente. Egendom som tillfallit Allmännaarvsfonden kan efter ansökan avstås. Att ett långtsamboförhållande förelegat är dock inte någonsjälvklar grund för att en ansökan skall beviljas.Vi anser att den problematik som finns kringsamboförhållanden och arvsfrågan behöver utredasvidare inom ramen för sambolagstiftningen. Viförbehåller oss rätten att återkomma i annatsammanhang. Vi vill även framhålla att det ärväsentligt att informationen till allmänheten ommöjligheten att upprätta testamente förbättras.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagSkrivelsenRegeringens skrivelse 2003/04:125 Redovisning avfördelningen av medel från Allmänna arvsfonden underbudgetåret 2003.Motion från allmänna motionstiden20022002/03:So279 av och ():tillkännager för regeringen om sinmening vad i motionen anförs om rätt att överklagaAllmänna arvsfondens beslut.Bilaga 2Lagutskottets yttrande 2003/04:LU1yTill socialutskottetSocialutskottet har beslutatbereda lagutskottet tillfälle att yttra sig övermotion 2002/03:So279 av och (båda m). Motionen har väckts under denallmänna motionstiden . Motionsspörsmåletgäller bestämmelsen i 19 § förordningen (1994:952)om Allmänna arvsfonden, vilken innebär attKammarkollegiets beslut rörande avstående av arv somtillfallit fonden inte får överklagas.Lagutskottet, som beslutat avge yttrande övermotionen, får anföra följande.UtskottetAllmän bakgrundNär en person avlidit utan att efterlämna någonarvsberättigad brukade dennes kvarlåtenskap i äldretider kallas danaarv. tillfölldanaarven staten eller sådana städer till vilkastaten överfört rätten till danaarv. Några särskildaregler om användningen av danaarv fanns inte.Genom lagstiftning uteslöts kusiner ochavlägsnare släktingar från arvsrätt. Frågan omanvändningen av danaarven fick därigenom störrebetydelse. Utgångspunkten för det allmännas arvsrättblev att kvarlåtenskap som flyter in till detallmänna på grund av att arvsberättigad släktingsaknas skulle tillfalla en fond - Allmännaarvsfonden - och användas för understöd av åtgärderför främjande av samhällets barnavård. Medlen skulleinte flyta in bland statens övriga inkomster. Skälettill detta var att en begränsning av arvsrätten inteborde ske i syfte att bereda staten inkomster föratt täcka löpande utgifter. De successionsrättsligasynpunkterna skulle ensamma vara avgörande så attinte det allmännas arvsrätt kom att uppfattas som enkonfiskation av arven. Vidare ansågs det som mindrestötande om arven går till ett ändamål som det kundeha varit naturligt att tillgodose genom etttestamente. Eftersom det var fråga om en dispositionav vissa kvarlåtenskaper som helhet, varuppfattningen att det mest ändamålsenliga var enfondering av arvet (prop. 1928:17, bet. 1LU21).Den nuvarande grundläggande bestämmelsen omAllmänna arvsfonden finns i 5 kap. ärvdabalken.Enligt 1 § skall kvarlåtenskap, till vilkenarvsberättigad fysisk person saknas, tillfallaAllmänna arvsfonden.Närmare bestämmelser om Allmänna arvsfonden finnsi lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden. Av dennalag framgår att fonden har till ändamål att främjaverksamhet av ideell karaktär till förmån för barn,ungdomar och personer med funktionshinder (5 §).Privatpersoner får inte beviljas stöd ur fondenvare sig för enskilt bruk eller för ideellverksamhet. Stöd ur fonden skall i första handlämnas till verksamhet som är nyskapande ochutvecklande. Sådant stöd får också, om det bedömssom särskilt angeläget, lämnas till anläggningar,lokaler och utrustning. Stödet skall lämnas tillorganisationer som bedriver ideell verksamhet. Sedanden kan stöd lämnas till offentlighuvudman, om det finns särskilda skäl. Detta gällerdock endast i fråga om stöd till nyskapande ochutvecklande verksamhet. En offentlig huvudman kansåledes inte få stöd till investeringar (6 och 7§§).En tiondel av de medel som har influtittill fonden skall läggas till fonden. Återstodenskall tillsammans med årets avkastning varatillgänglig för utdelning fr.o.m. närmast följandeår men får också läggas till fonden (2 §).Fondens egendom förvaltas av Kammarkollegiet (14§). Fördelningen av stöd ur fonden beslutas avregeringen eller, efter regeringens bemyndigande,Arvsfondsdelegationen eller en annan myndighet (8§).Fr.o.m. beslutarArvsfondsdelegationen om allt stöd ur Allmännaarvsfonden oavsett beloppets storlek. Om det finnssärskilda skäl får regeringen efter förslag avArvsfondsdelegationen besluta att en annan myndighetskall kunna ges möjlighet att fördela visst stödunder en bestämd tidsperiod. Andra ändringar somträder i kraft innebär att denpersonal som handlägger stödärenden åt och ärföredragande i delegationen samlas i ett särskiltkansli inom (prop. 2002/03:136,bet. 2003/04:SoU3).Arv eller försäkringsbelopp, som har tillfallitAllmänna arvsfonden, får helt eller delvis, avståstill någon annan, om det med hänsyn till uttalandenav arvlåtaren eller till andra särskildaomständigheter kan anses stämma överens medarvlåtarens yttersta vilja. Även i annat fall fårarv eller försäkringsbelopp avstås till arvlåtarenssläkting eller till någon annan person som ståttarvlåtaren nära, om det kan anses skäligt (24 §).Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,Kammarkollegiet beslutar om avstående av arv ellerförsäkringsbelopp (26 §).I 10 § första stycket förordningen (1994:952) omAllmänna arvsfonden (arvsfondsförordningen) harregeringen föreskrivit att Kammarkollegiet fårbesluta om avstående av arv enligt 24 § lagen omAllmänna arvsfonden när någon har ansökt om attegendom skall avstås och värdet av egendomen enligtbouppteckningen inte överstiger 2 miljoner kronor.Före var motsvarande belopp 500 000kr. För det fall det vara fråga om avstående avegendom till ett värde överstigande 800 000 krkrävdes tillstånd. Den som vill att ettarv eller ett försäkringsbelopp som tillfallitfonden skall avstås helt eller delvis, skall ansökaom detta hos Kammarkollegiet. Kollegiet får uppdraåt i det län, där den avlidne senasthar haft sitt hemvist, att utreda frågan (27 §första stycket).Om i ett ärende om avstående av arv som tillfallitAllmänna arvsfonden uppkommer någon fråga avsärskild vikt från allmän synpunkt, skall kollegietenligt 10 § andra stycket arvsfondsförordningenlämna över frågan med eget yttrande till regeringenför avgörande.I 19 § arvsfondsförordningen föreskrivs attmyndigheters beslut enligt förordningen inte fåröverklagas. Före gällde enligt 13 §lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden attKammarkollegiets beslut i fråga om avstående avegendom som tillfallit fonden fick överklagas tillregeringen.MotionenI motionen anförs att det förekommer att ansökningartill Kammarkollegiet om arvsavståenden lämnas utanbifall. Enligt vad som uppges i motionen gjordes år2001 57 ansökningar, varav blott hälften bifölls.Motionärerna anser att det frånrättssäkerhetssynpunkt är otillfredsställande attKammarkollegiets beslut att lämna en ansökan omarvsavstående utan bifall inte får överklagas.I motionen begärs ett tillkännagivande frånriksdagen som går ut på att regeringen skall ändra19 § arvsfondsförordningen så att det blir möjligtatt överklaga kollegiets beslut om att inte bifallaen ansökan om arvsavstående.Vissa uppgifter från KammarkollegietsarvsfondsenhetI ärendet har socialutskottets kansli inhämtatföljande från Kammarkollegiets arvsfondsenhet:År 2002 fattade Kammarkollegiet 61 beslut omarvsavståenden, varav 30 innebar helt bifall tillansökan, 12 delvis delvis bifall och 12 avslag. I 5fall avskrevs ärendet från vidare handläggning. Ettbeslut kan avse flera ansökningar.Avskrivningsbesluten kan grundas exempelvis på attdet framkommit att det finns arvsberättigadesläktingar. Att en ansökan beviljats endast delviskan bero på att det vid utredningen framkommit attarvlåtaren uttryckt att en viss person skall haendast en del av arvet. Såvitt gäller avståendentill närstående, dvs. när en skälighetsbedömningskall göras enligt 24 § arvfondslagen, beaktas bl.a.i vilken mån den efterlevande hjälpt arvlåtaren.I de fall ansökningshandlingarna är fullständigaeller enkelt kan kompletteras avgörs ärendet direktpå handlingarna. I annat fall remitterarKammarkollegiet ärendet till , som tarkontakt med åberopade personer och andra som kanlämna upplysningar i ärendet. Det förekommer ocksåatt Kammarkollegiet tar emot besök av personer somvill lägga fram sina argument.I fråga om samboförhållanden utgör enbart denomständigheten att ett sådant förhållande förelegatinte att en ansökan om avstående beviljas. När ettarvsavstående begärs i sådana fall görs dock alltiden utredning. Vad som beaktas, när ett arvsavståendekan aktualiseras, är - när uttalanden eller andraomständigheter saknas - exempelvis om denefterlevande sambon hjälpt arvlåtaren samt vårdateller varit beroende av denne. Därtill kommer attkollegiet ser till de ekonomiska förhållanden somsökanden lever under. Några krav på att sökandenskall vara i svåra ekonomiska trångmål uppställsinte.Lagutskottets ställningstagandeSom tidigare redovisats infördes förbudet motöverklagande av Kammarkollegiets beslut i fråga omarvsavståenden i samband med att dennuvarande lagen om Allmänna arvfonden trädde ikraft. gällde att Kammarkollegietsbeslut i fråga om avstående av egendom somtillfallit fonden fick överklagas till regeringen.Som skäl för införandet av den nuvarande ordningenmed inskränkning i rätten att överklaga anförderegeringen att beslut om avstående av egendom somhar tillfallit fonden är beroende av en skönsmässigbedömning och att det inte kan antas att enöverinstans skulle kunna göra en säkrare bedömning ifrågan än vad Kammarkollegiet gjort. Möjligheten attöverklaga Kammarkollegiets beslut i sådana frågorborde därför, enligt regeringens mening, avskaffas(prop. 1993/94:124 s. 33).Vad regeringen sålunda anförde föranledde ingaerinringar från sida (bet.1993/94:SoU23). Propositionen föranledde för övrigtinga motioner.Enligt lagutskottets mening äger de övervägandensom gjordes i samband med tillkomsten av dennuvarande ordningen alltjämt giltighet. Vad somanförts i motionen eller vad som i övrigt framkommiti ärendet utgör inte skäl till någon annan bedömningän den som regeringen och gjorde år 1994.Därutöver vill lagutskottet peka på följande.