bet · GR01BOU8 · 2004-04-01 00:00:00 — Utskottet står fast vid sin uppfattning att det vid lagenstillkomst fanns ett påtagligt behov av en tillståndsprövning i syfte attbl.a. garantera en fortsatt tillämpning av bruksvärdesreglerna i hyreslagen.Utvecklingen under de som lagen nu varit i kraft ger inteanledning att förmoda att detta behov har minskat. Bruksvärdessystemetoch förekomsten av allmännyttiga bostadsföretag är två av grundförutsättningarnaför en väl fungerande bostadsförsörjning till rimliga kostnader för deboende. Däremot kan det finnas skäl att nu pröva om utfallet avlagtillämpningen i alla delar blivit det förväntade och önskade. Som framgåttovan har bostadsutskottet för sin del inför beredningen av de aktuellamotionerna och som en del i sitt arbete med uppföljning inhämtat uppgifterom tillståndsprövningen enligt lagen. Vidare har regeringen givit Boverketi uppdrag att utvärdera de erfarenheter som gjorts av lagen.Det är givetvis inte möjligt att dra alltför långtgående slutsatser frånden typ av sammanställning av den hittillsvarande tillståndsprövningensom utskottet gjort i en förstudie. Det kan emellertid konstateras attden tidigare kritik mot lagen som inneburit att tillstånd till överlåtelsermer eller mindre regelmässigt skulle komma att hindras inte varit riktig.Mindre än 10 % av besluten och av det totala antaletlägenheter som besluten gäller avser avslag på tillståndsansökan föröverlåtelse. Det faktum att avslagsbesluten till helt övervägande delhittills gällt överlåtelser i avspeglar den speciellasituationen på huvudstadsregionens bostadsmarknad. Utfallet kan också tillstor del ses som en följd av att bl.a. den tidigare majoriteten i Stockholmsstad uppmuntrade en utförsäljning av kommunalt ägda bostäder utan att tahänsyn till de vidare konsekvenserna för bruksvärdessystemet och hyresmarknadenav denna politik.I samband med lagens införande riktades också kritik mot valet av Boverketsom den instans som skall överpröva länsstyrelsernas beslut. Det har bl.a. ifrågasatts i vilken utsträckning som verket skall kunna svara för ensjälvständig prövning. Det kan nu konstateras att överprövningresulterat i en ändring av det tidigare länsstyrelsebeslutet i av de aktuella fallen i utskottets uppföljning. Detta utfall borde ävenav de tidigare kritikerna åtminstone kunna ses som en indikation på attdet är frågan om en verklig överprövning i de enskilda ärendena.Den fördjupade analys av lagens tillämpning som inletts av Boverkettorde kunna ge underlag för en fortsatt debatt om behovet och inriktningenav lagen om allmännyttiga bostadsföretag. står emellertidfast vid sin uppfattning att lagen fyller en viktig funktion på den svenskabostadsmarknaden. Någon avveckling av lagen är således inte aktuell.Däremot kan det inte uteslutas att den nu inledda utvärderingen av lagenstillämpning och effekter resulterar i förslag om förändringar av lagen ivissa avseenden. Utskottet kommer att ta ställning till sådana eventuellaförslag när de läggs fram.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet samtliga motioner sombehandlas i detta avsnitt, dvs. motionerna 2003/04:Bo229 (m, fp, kd, c),2003/04:Bo234 (m), 2003/04:Bo253 (fp) yrkande 15, 2003/04:Bo257 (m)yrkandena 20 och 23, 2003/04:Bo258 (m) yrkande 8, 2003/04:Bo263 (c) yrkande10 samt 2003/04:Bo297 (kd) yrkande 21.Ortsbegreppet i tillståndsärendenYtterligare en motion tar upp en fråga med betydelse för tillämpningen avlagen om allmännyttiga bostadsföretag.I motion 2003/04:Bo287 (s) föreslås att skall begära ettförtydligande av begreppet ort i hyreslagen. Motionären anser att det finnsoklarheter i tolkningen av begreppet och att detta kan leda såväl tillatt hyressättningssystemet äventyras som att tillståndsprövningen enligtlagen om allmännyttiga bostadsföretag blir verkningslös. I motionen hävdasockså att ortsbegreppet i vissa ärenden varit avgörande i tillståndsprövningenenligt denna lag.Bostadsutskottet kan konstatera att inriktningen av det ovan omnämndaregeringsuppdraget till är sådant att det kan förutsättas att bl.a. den fråga som tas upp i motionen, dvs. ortsbegreppets betydelse förtillståndsprövningen, kommer att uppmärksammas. Vad sedan gäller begreppetsbetydelse i hyressättningstvister vill utskottet erinra om att en särskildutredare överväger vissa frågor om hyressättningssystemet.Utredaren skall enligt sina direktiv (dir. 2003:52) bl.a. se överförutsättningarna för att i det befintliga lägenhetsbeståndet bättre anpassahyrorna efter bruksvärdet samt belysa hur prövningen i hyressättningstvistergår till och överväga om det behövs förändringar för denna prövning. Detfår förutsättas att ortsbegreppets betydelse i detta sammanhang kommeratt behandlas i erforderlig omfattning. Utredningsuppdraget skall redovisastill regeringen senast den 15 september 2004.Med hänvisning till det anförda avstyrks motion 2003/04:Bo287 (s).Kommunernas roll som fastighetsägareUtskottet behandlar i detta avsnitt två motionsförslag om tillkännagivandeom kommunernas roll som fastighetsägare.I partimotion 2003/04:Bo253 yrkande 14 och i motion 2003/04:Bo236(fp) yrkande 7 föreslås att skall göra ett tillkännagivande omåtgärder för att minska kommunernas roll som fastighetsägare. Enligtmotionerna kan det finnas flera skäl att sälja ut större eller mindre delarav de kommunala bostadsbolagen. Allmännyttans dominans kan behöva brytasgenom försäljning till hyresgästerna eller till privata fastighetsägare.Det finns enligt motionerna också risk att driften av de kommunala bolagenminskar utrymmet för de kommunala huvuduppgifterna skola, vård och omsorg.Som framgått av föregående avsnitt har bostadsutskottet uppfattningen attde allmännyttiga och kommunalt ägda bostadsföretagen har en central rollpå den svenska bostadsmarknaden. Det egna bostadsinnehavet har i de flestafall en avgörande betydelse för att kommunerna skall kunna ta sitt ansvarför den lokala bostadsförsörjningen. De kommunala bostadsföretagen harockså genom sin roll i bruksvärdessystemet stor betydelse för att rimligavillkor skall gälla även på den privata hyresmarknaden. Utskottet villdärför understryka att de kommunala bostadsföretagens verksamhet inte kanjämställas med annan typ av affärsverksamhet. De affärsmässiga övervägandenafår således inte vara överordnade företagens primära bostadssociala uppgift.Det är inte heller rimligt att ställa bostadsföretagens verksamhet imotsats till annan verksamhet. De kommunala bostadsföretagen behövsför att förverkliga det primära bostadspolitiska målet, dvs. att samhälletskall ge förutsättningar för att hela befolkningen skall få tillgång tillgoda bostäder till rimliga kostnader. En förutsättning för att detallmännyttiga bostadsbeståndet även i fortsättningen skall kunna bidra tillmåluppfyllelsen är att det inte säljs ut i stor skala. Detta hindrargivetvis inte att det i vissa kommuner kan finnas olika skäl för att säljadelar av detta bestånd. Som framgått av föregående avsnitt lägger inteheller den nuvarande lagstiftningen några hinder i vägen för detta,förutsatt att inte tillämpningen av bruksvärdessystemet riskerar att påtagligtförsvåras.De aktuella motionerna om kommunernas roll som fastighetsägare ger inteutskottet anledning till ytterligare överväganden i denna fråga. Motionerna2003/04:Bo236 (fp) yrkande 7 och 2003/04:Bo253 (fp) yrkande 14 avstyrkssåledes.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlettföljande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslagtill riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Avskaffande av lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar, punkt1 (m, fp, kd, c)av (), de (), (), (), (), () ochPeter ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo297yrkande 22.StällningstagandeNär regeringen lade fram sitt förslag till lag om kommunernasbostadsförsörjningsansvar motsatte sig bostadsutskottets ledamöter (m),(kd), (c) och (fp) i en gemensam reservation införandet av lagen. Deinvändningar mot lagen som vi då anförde har samma aktualitet i dag.En av de tyngsta invändningarna handlar om den bristande respekt för denkommunala självstyrelsen som lagen är ett uttryck för. Även Lagrådet pekadepå brister i detta hänseende vid sin granskning av lagförslaget. Vi anseratt varje kommun självklart måste ges möjlighet att anpassa sin planeringav bostadsfrågorna utifrån de lokala förutsättningarna. Statens uppgifti bostadspolitiken är att tillhandahålla de legala och finansiellainstrumenten för bostadsbyggandet, inte att lägga sig i hur bostadspolitikenverkställs på lokal nivå.Kommunernas ansvar och befogenheter på det bostadspolitiska området slåsprimärt fast i kommunallagen, och socialtjänstlagen.Lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar har däremot som enda syfteatt öka det statliga inflytandet över kommunernas arbete medbostadsförsörjningsfrågor. Lagen riskerar därför att bli ett instrument förständigtutökade statliga ambitioner att styra kommunernas verksamhet. Ett förstasteg mot att göra lagen mer detaljerad togs när skärpta kravpå den kommunala hanteringen av bostadsförsörjningsplaneringen infördes.Det kan konstateras att ett av regeringens samarbetspartier nu agerarför att mycket långtgående detaljkrav på kommunerna skall införas i lagen.Den uppföljning av lagens hittillsvarande tillämpning som bostadsutskottetlåtit genomföra visar att flertalet kommuner endast ser kraven i lagensom ytterligare en statlig pålaga utan någon praktisk betydelse förbostadsförsörjningen. Det framgår exempelvis att få aktörer tror attlagstiftningen har haft effekter på bostadsbyggandet. Det enda "positiva"som kan sägas om lagen är att många tycks anse att den inte haftnågra effekter alls på den kommunala verksamheten.En lag som i bästa fall saknar betydelse utöver det administrativa merarbeteti kommunerna och i sämsta fall kan komma att innebära ett påtagligtstatligt ingrepp i den kommunala självstyrelsen skall givetvis avvecklasutan onödig tidsfördröjning. Med hänvisning till de formella krav somgäller vid upphävande av lag anser vi att skall anmoda regeringenatt återkomma med ett lagförslag med denna innebörd.2. Utökade krav på boendeplanering och bostadsförmedling, punkt2 - motiveringen (m, fp, kd, c)av (), de (), (), (), (), () ochPeter ().StällningstagandeVi anser att lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar skall avvecklas.Med denna inställning anser vi givetvis att bör avslåmotionsförslagen (v) om ytterligare detaljreglering av den kommunalaverksamheten.3. Utökade krav på boendeplanering och bostadsförmedling, punkt2 (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:Bo225yrkandena 3 och 5 och 2003/04:Bo252 yrkande 9.StällningstagandeRätten till en bostad har i viss mån förstärkts i samband med införandetav bostadsförsörjningslagen. Dessvärre är lagen otillräcklig och otydligi sin utformning. instämmer i stort med de synpunkter somBoverket lämnade i sitt remissvar till utredningen om det kommunalabostadsförsörjningsansvaret. För är planering av bostäderoch boende en central fråga för att kommunerna skall kunna ta sitt ansvarför den sociala bostadspolitiken. Vi vill därför ändra lagstiftningenfrån att handla om bostadsförsörjning till att ha en inriktning motobligatorisk boendeplanering.Det skall vara obligatoriskt för kommunerna att upprätta boendeplaneringsprogramför att garantera hög kvalitet i bostäder och boendemiljöer.Boendeplaneringsprogrammen skall vara heltäckande och övergripande och redovisastill regeringen via länsstyrelserna minst en gång per mandatperiod. Deskall behandla såväl handlingsplaner för nyproduktion och ombyggnad somförändringar i service, infrastruktur och omgivande miljö. Kvalitetskravenskall utvecklas ytterligare för att omfatta energi- och miljökrav, trygghetoch säkerhet, feministiskt perspektiv samt social och ekologisk hållbarhet.Det finns vidare ett behov av att förtydliga kravet på kommunalbostadsförmedling i bostadsförsörjningslagen. I lagens tredje paragraf står attinrättandet av bostadsförmedling och regionalt samarbete är frivilligt.Regeringen kan om man anser att behov föreligger ålägga en kommun attinrätta en bostadsförmedling lokalt eller regionalt. Lagen har variti kraft , och vi kan tyvärr konstatera att regeringenfortfarande inte har använt sig av denna möjlighet trots att bara avlandets kommuner har bostadsförmedling.Bostadsförmedling har, förutom att den kan fördela bostäder på ett socialträttvist sätt, betydelse för att skapa ett instrument för boendeplaneringengenom att statistik för bostadsönskemål avseende läge och storlek blirtillgänglig. Vi anser därför att bostadsförsörjningslagen bör ändras såatt krav ställs på obligatorisk avgiftsfri bostadsförmedling. Kravet böremellertid kompletteras med en möjlighet för kommuner att söka dispensnär det finns särskilda skäl till att lösa förmedlingsuppgiften på annatsätt.Vad vi nu anfört om utökade krav på boendeplanering ochbostadsförmedling bör som sin mening ge regeringen till känna. Detinnebär ett bifall till motionerna 2003/04:Bo225 (v) yrkandena 3 och 5samt 2003/04:Bo252 (v) yrkande 9.4. Förmedling av andrahandslägenheter, punkt 3 - motiveringen (m, fp, kd,c)av (), de (), (), (), (), () ochPeter ().StällningstagandeEn rad invändningar kan riktas mot de aktuella motionsförslagen om enobligatorisk och avgiftsfri förmedling av andrahandslägenheterm.m. Förslagen utgör ytterligare exempel på de ambitioner som regeringenoch dess samarbetspartier har att styra kommunernas agerande ibostadsförsörjningsfrågor. Som redan framgått anser vi att den kommunalasjälvstyrelsen över dessa frågor måste återupprättas, inte begränsasytterligare.Utöver denna grundläggande invändning kan bl.a. anföras att ett genomförandeav förslagen skulle innebära ett allvarligt ingrepp i konkurrensneutralitetenvid förmedling av bostäder. Förslaget om en såväl obligatorisk som avgiftsfrikommunal förmedling skulle givetvis mycket påtagligt begränsa möjligheternaatt bedriva yrkesmässig bostadsförmedling för andra än kommunerna. Detbör i sammanhanget även framhållas att dagens former för bestämmande avförmedlingsavgiften, som innebär att regeringen i en förordning läggerfast en högsta nivå för avgiften, bör ändras. Denna enhetstaxa tar intehänsyn till vilka omkostnader som är förknippade med tjänsten, eller vilkenservicegrad som erbjuds. Sannolikt finns behov, hos både uthyrare ochbostadssökande, av hjälp med t.ex. upprättande av kontrakt, juridiskrådgivning eller praktiska göromål i samband med flytt. Det vore därförbättre om berörda parter fick fritt komma överens om ersättningsnivåerna.Vi anser således att det bör införas fri prissättning vid yrkesmässigförmedling av hyresrätter.I fråga om den del av förslagen som innebär att kommunernas bostadsförmedlingarskall åläggas att kontrollera andrahandshyrans skälighet bör det erinrasom att en ordning för en sådan prövning redan finns. En andrahandshyresgästhar således möjlighet att vid hyresnämnden begära prövning av hyransskälighet. Dessutom har för andrahandshyresgästerna tillagts en möjlighettill återbetalning av för hög hyra för förfluten tid.De aktuella motionsyrkandena bör avslås av riksdagen.5. Förmedling av andrahandslägenheter, punkt 3 (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo231yrkandena 1 och 8 och bifaller delvis motion 2003/04:Bo224 yrkande 2.StällningstagandeDet förekommer omfattande problem i samband med uthyrning avhyreslägenheter i andra hand. Särskilt i storstadsregionerna ger bostadsbristenmöjlighet för oseriösa hyresvärdar och innehavare av förstahandskontraktatt ta ut ockerhyror av andrahandshyresgästerna. Även i samband medförmedling av andrahandslägenheter kan den bostadssökande råka illa ut.Många privata bostadsförmedlare tar ut otillåtna förmedlingsavgifter. Detförekommer också att bostadsförmedlaren tar ut avgiften i förskott föratt sedan vägra att betala tillbaka den vid utebliven förmedling.Vi anser att det i en solidarisk bostadspolitik ingår att det skall finnasavgiftsfria kommunala bostadsförmedlingar. Deras huvuduppgift bör ävenfortsättningsvis vara att förmedla förstahandskontrakt till hyreslägenheter.För att motverka den marknad för oseriösa privata bostadsförmedlare somuppstått till följd av bostadsbristen finns det emellertid skäl för dekommunala förmedlingarna att även ta på sig uppgiften att förmedlaandrahandskontrakt. En översyn av förmedlingen av andrahandslägenheter ärnödvändig för att skapa rättvisa villkor för dem som söker bostad iregioner med bostadsbrist. Översynen skall omfatta frågan om obligatoriskavgiftsfri förmedling av andrahandslägenheter i kommunala bostadsförmedlingar.Det bör också prövas om de kommunala förmedlingar kan ges uppdraget attkontrollera att hyror sätts på en nivå som motsvarar bruksvärdet.Även frågan om ersättning vid privat förmedlig av andrahandslägenheterbör omfattas av utredningen. De yrkesmässiga bostadsförmedlingarnafinansierar sin verksamhet genom att ta ut förmedlingsavgift av dem som sökeroch tilldelas lägenheter. Denna avgift som fram var begränsadtill höjdes till . har avgiften genomett regeringsbeslut höjts ytterligare till maximalt . Det ärsåledes en förhållandevis hög avgift som bostadssökande tvingas betala föratt hitta en lägenhet i andra hand. genomförda kartläggningarvisar dessutom att avgifter överstigande det tillåtna beloppet ofta tasut. Det är även vanligt med avgifter för registrering, information ochandra kringtjänster. En översyn av taxan och andra ersättningsregler ärdärför nödvändig för att främja seriös bostadsförmedling. Översynen skallomfatta frågan om vilken nivå på förmedlingsavgiften som kan anses skäligsamt rimligheten i att ta ut avgiften i förskott.Vi anser sammanfattningsvis att i ett tillkännagivande bör begäraatt regeringen låter utreda förutsättningarna och villkoren förkommunal förmedling och uthyrning av lägenheter i andra hand samt villkorenför ersättning vid privat förmedling av hyresbostäder i andra hand. Detanförda innebär ett bifall till motion 2003/04:Bo231 (v) yrkandena 1 och8. Även förslaget i motion 2003/04:Bo224 (mp) får anses vara väl tillgodosett.6. Förmedling av andrahandslägenheter, punkt 3 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:Bo224yrkande 2 och 2003/04:Bo231 yrkande 1 och bifaller delvis motion 2003/04:Bo231yrkande 8.StällningstagandeBostadsmarknaden i framför allt de större städerna har havererat. Prisernaför centralt belägna bostäder skjuter i höjden, och bostadsköerna växerständigt. Utvecklingen går mot att bara den med pengar eller kontakterkan skaffa sig en egen lägenhet i storstäderna. Många blir hänvisade tillatt söka sig till andrahandsmarknaden med de oskälig villkor som oftaråder där. Jag anser att det bör införas ett paket av åtgärder för att bl.a. komma till rätta med de värsta avarterna som svarthandel med lägenheteroch oskäliga hyresvillkor för andrahandslägenheter.En möjlig åtgärd för att skapa bättre villkor för de bostadssökande äratt låta de kommunala bostadsförmedlingarna även ta hand om andrahandsuthyrningav lägenheter. Detta skulle kunna få en rad positiva effekter i form aven mer ordnad andrahandsmarknad, med färre fall av ockerhyror och orimligaförmedlingsavgifter samt ett mer reglerat förhållande mellan förstahands-och andrahandshyresgäst.Jag anser mot denna bakgrund att med bifall till motion2003/04:Bo224 (mp) yrkande 2 i ett tillkännagivande till regeringen bör begäraatt en utredning om förmedling av andrahandslägenheter tillsätts.Detta innebär även ett delvis bifall av motion 2003/04:Bo231 (v) yrkandena1 och 8.7. Bostäder åt hemlösa, punkt 4 (fp, kd, c)av (), (), () och RigmorStenmark (c).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo236yrkande 8.StällningstagandeGruppen hemlösa omfattar många olika kategorier av människor som samhällethar misslyckats att bistå med ett lämpligt boende. Det kan exempelvisröra sig om psykiskt sjuka, missbrukare, personer som genomgått behandlingpå en institution eller som avtjänat ett fängelsestraff. Tillgången lämplig form av boende är avgörande för att dessa människor åter skallkunna etablera sig i samhället.Vi anser att det är ett kommunalt ansvar att bistå de personer som avolika skäl kommit att stå helt utanför bostadsmarknaden. Det är emellertidnödvändigt att varje kommun ges möjlighet att hitta lösningar som svararmot de lokala behoven. Olika former av statliga direktiv och regleringarför hur kommunerna skall hantera bostadsförsörjningen får även på dettaområde negativa konsekvenser.En vanlig invändning från regleringsförespråkarna är annars att en avyttringav delar av de allmännyttiga hyresbostäderna innebär att kommunernaavhänder sig möjligheten att sörja för att socialt utsatta människor får enbostad. Vi anser att detta är en helt felaktig slutsats. Även de kommunersom av olika skäl väljer att sälja hela eller delar av sitt bostadsbeståndkan på flera olika sätt hjälpa till att lösa bostadsfrågan för hemlösaoch andra utsatta grupper. Att själv äga ett stort bestånd av hyresbostäderbehöver således inte vara det enda, eller bästa, verktyget för kommunernaatt värna de mest utsatta människornas rätt till en bostad. Kommunernakan i stället bl.a. välja att träffa avtal med privata fastighetsägaresom innebär att en del av beståndet upplåts till personer som kommunenmåste ta ett särskilt ansvar för. En annan möjlighet är ett kommunaltinnehav av ett antal bostadsrättslägenheter som sedan upplåts i andrahand. Ett införande av ägarlägenheter skulle emellertid öppna helt nyamöjligheter för flexibla lösningar. Kommunerna skulle kunna äga enstakabostäder för sociala ändamål i flerbostadshus som sedan skulle kunna hyrasut med förstahandskontrakt. Det skulle underlätta tillhandahållandet avlägenheter som är väl integrerade i olika former av bostadsområden, vilketur ett integrationsperspektiv är önskvärt.Det är i sammanhanget också viktigt att poängtera att det finns gruppervars bostadssituation inte kan lösas inom det reguljära bostadsbeståndet.Vissa grupper behöver varaktigt eller som en övergångslösning tillgångtill särskilda boendeformer där det erbjuds stödinsatser av olikaslag.Vad vi ovan anfört med anledning av motion 2003/04:Bo236 (fp) yrkande 8bör som sin mening tillkännage för regeringen.8. Bostadsanvisning, punkt 6 - motiveringen (m, fp, kd)av (), de (), (), (), () och ().StällningstagandeDe omfattande problemen på dagens bostadsmarknad går inte att lösa genomständigt nya former av statliga regleringar och krav. Tvärtom är dessaregleringar i stor utsträckning orsaken till att marknaden råkat i kraftigobalans. De nygamla kraven på en lag om bostadsanvisning utgör ingetundantag från denna regel. Den tidigare gällande lagen om bostadsanvisningsrättavskaffades under det borgerliga regeringsinnehavet eftersom den varkenhade bidragit till att fler lägenheter kom ut på marknaden eller till attförmedlingen skedde på ett bättre sätt än vad som eljest hade varit fallet.Kraven på nya regleringar med bostadsanvisning och liknande lösningarleder endast bort debatten från den verkliga politiska utmaningen, nämligenatt skapa de rätta förutsättningarna för att utbudet av bostäder skallkunna möta efterfrågan.