bet · GS01JUU1 · 2004-11-25 00:00:00 — En sådan utveckling kanvara resultatet av en mer rationellutredningsverksamhet med mer striktakriterier för när det finns skäl att lämnaärendet till åklagare. Detta är i och försig riktigt ur ett rentresursanvändningsperspektiv - det finns juingen anledning att överlämna utsiktslösaärenden till åklagare. Som utskottet ser detär detta dock ett lite väl snävt perspektiv.Verksamheten bör ju självfallet drivas såatt det finns tillräckliga skäl för attlämna ett ärende till åklagare när det ärmotiverat. Slutsatsen av det anförda bliratt ökningen av antalet ärenden somredovisats till åklagare bör uppfattaspositivt.Antalet ärenden som redovisats tillåklagare säger emellertid inte allt. Man fåren mer nyanserad bild om man sätter antaletöverlämnade ärenden i relation till hurmånga ärenden som kom in. Härutöver måstesjälvfallet resursåtgången beaktas. När detgäller våldsbrott, narkotikabrott och trafikhar antalet utredningstimmar ökat. På övrigaresultatområden har antalet timmar minskat.Resultaten i form av förändringar när detgäller andelen ärenden som redovisats tillåklagare ligger i linje med vad man kanförvänta sig utifrån det antalutredningstimmar som använts. När det gällervåldsbrottsärendena har dock en litenminskning skett. Detta beror sannolikt påatt våldsbrottsärendena blivit svårare attutreda.Slutligen vill utskottet understryka attuppklaringsprocenten som regeringenredovisar är en genomsnittssiffra som avserall brottslighet. För vissa brottstyper ärdock uppklaringsprocenten högre och förvissa är den lägre. Hur uppklaringsprocentenser ut nedbruten på olika brott framgår avbilaga 8 till betänkandet.SäkerhetspolisenSäkerhetspolisen skall leda och bedrivapolisverksamhet som syftar främst till attförebygga brott mot rikets säkerhet.Verksamheten inom består avfyra huvudområden, nämligen kontraspionage,terrorism-bekämpning, författningsskydd ochsäkerhetsskydd. Resursfördelningen på dessahuvudområden framgår av tabellen nedan. Inomparentes anges kostnadens andel avSäkerhetspolisens totala kostnader.Resursanvändningen inom år2003---------------------------------------------------|Säkerhetsskydd|Författnings-|Kontraspionage|Terrorism- || |skydd | |bekämpning|---------------------------------------------------|(38 |(10 |(19 |(28|| %) | %) | %) | %) |---------------------------------------------------Terrorismbekämpningen syftar till attbekämpa internationell terrorism samt attförebygga och avslöja flyktingspionage ochannan förföljelse av utlänningar i Sverigefrån regimer eller organisationer i andraländer som förknippas med politisktmotiverat våld, s.k. statsterrorism. Iuppgiften ingår också att göra analyser avhot som riktas mot skyddspersoner ochstatsbesök eller liknande händelser ochvidta därav föranledda åtgärder. Även underår 2003 har terrorismbekämpningen varit enprioriterad uppgift för Säkerhetspolisen.Här har man bl.a. följt upp islamistiska,extremistiska nätverk, bl.a. . Isamband med detta har Säkerhetspolisensinternationella arbete intensifierats. Dethar konstaterats kontakter mellan grupperoch individer som varit okända förSäkerhetspolisen. Inom dessa strukturerfinns personer som har sina rötter i t.ex.Nordafrika och , men även andragenerationens invandrare födda i svenska män och kvinnor som konverterattill islam. Efter ingripande frånSäkerhetspolisen har flera misstänktaunderrättelseofficerare utvisats frånSverige som ett led i bekämpningen avflyktingspionaget. Ett annat viktigt inslagi arbetet med att förebygga terrorism är attverka för att utländska medborgare som äraktiva för organisationer som utövarpolitiskt motiverat våld skall avvisas ellerutvisas från . Detta sker bl.a. genomyttranden till ,och regeringen. Under åretavgavs över 2 000 yttranden. Ytterligare enviktig uppgift är att försvåra eller stoppafinansieringen av terrorism. För attunderlätta kontakter mellan berördamyndigheter har Säkerhetspolisen initieratett informellt myndighetsnätverk fördiskussion om frågor som rör finansieringenav terrorism.Kontraspionaget har till huvudsakliguppgift att förebygga och avslöja spionerioch olovlig underrättelseverksamhet iSverige eller mot svenska intressen.Främmande länders underrättelseverksamhethar inte minskat ochalltfler fall där konspirativa metoderanvänts har uppdagats. Säkerhetspolisen harnoterat att det vid sidan av detraditionella underrättelsemålen som politikoch försvar har skett en prioritering avinhämtning av civil spetsteknologi. För attförebygga och avslöja den olagligaunderrättelseverksamheten har man inomkontraspionaget arbetat med fältarbete ochanalyser av olika fenomen. Vidare har manhaft kontinuerliga kontakter med delar avdet svenska samhället.Författningsskyddsverksamheten syftar tillatt förebygga och avslöja brott mot riketsinre säkerhet, dvs. olaglig verksamhet somsyftar till att med våld, hot eller tvångändra vårt statsskick, förmå politiska organeller myndigheter att fatta beslut i vissriktning eller hindra enskilda medborgarefrån att utöva sina grundlagsfästa fri- ochrättigheter. Detta arbete har främst handlatom kriminella aktiviteter inom denhögerextrema vit makt-miljön och denvänsterorienterade autonoma miljön. Vitmakt-miljöns aktörer har varit mer aktivaunder jämfört med tidigaresåtillvida att de arrangerat fler torgmötenoch andra typer av offentliga aktiviteter.Preliminära uppgifter tyder på en ökadbrottslighet. Säkerhetspolisen har ocksåsamarbetat med Justitiekanslern,och polismyndigheternai syfte att beivra vit makt-propagandan, somär en viktig inkomstkälla för att finansieraorganisationernas verksamhet.Verksamheten inom säkerhetsskyddet syftartill att åstadkomma ett skydd mot hot somriktar sig mot rikets säkerhet och motterrorism. Genom kontroll, rådgivning ochupplysningar medverkar säkerhetsskyddet tillatt företag och myndigheter kan vidmakthållaett tillfredsställande skydd för sinaverksamheter. har särskildvikt lagts vid informationssäkerhet ochteknisk sårbarhet, och i dessa sammanhanghar man samverkat med såväl andramyndigheter som svenskt näringsliv. Här haruppmärksammats att ett stort antal aktörerfortsätter att visa ökat intresse ochförmåga att genomföra olika typer av IT-relaterade angrepp.Även det mer traditionellasäkerhetsskyddsarbetet medtillträdesbegräns-ning, säkerhetsprövningoch kontroll har utgjort en viktig del avverksamheten . AvSäkerhetspolisens verksamhetsberättelseframgår att myndigheterna alltjämt har svårtatt identifiera vad som är skyddsvärt medhänsyn till rikets säkerhet och skyddet motterrorism. Säkerhetspolisen arbetar med attfå till stånd en ändring. Närmare 8 000personer har fått information ochsäkerhetsskyddsrådgivning. Dessutom harkurser anordnats för säkerhetsskyddscheferoch handläggare vid ca 50 civilamyndigheter. Efter mordet på utrikesministerAnna satsades ytterligare resurser pårådgivning avseende förbättringar avsäkerhetsskyddet för den centralastatsledningen. Efter framställan genomförsockså registerkontroll, under åretkontrollerades ca 60 000 personer.Till säkerhetsskyddet hör ocksåpersonskyddsverksamheten. Den omfattar detbevaknings- och säkerhetsarbete som avserden centrala statsledningen, kungafamiljenoch utländsk diplomatisk personal eller somutförs vid statsbesök och liknandehändelser. Vissa personer har permanentpersonskydd. Vid sidan härav fick temporärtpersonskydd sättas in vid ca 100 tillfällen,till övervägande delen vid statsbesök ochliknande händelser. Ett stort antaltemporära skyddsinsatser följde efter mordetpå gör i budgetpropositionenbedömningen att Säkerhetspolisen uppnått detövergripande målet att förebygga brott motrikets säkerhet och terrorism. Kampen motterrorismen kräver ett välfungerandeinternationellt samarbete. Det är därförpositivt att Säkerhetspolisen fortsatt sittsamarbete med utländska säkerhets- ochunderrättelsetjänster. Vidare anförregeringen att det är en viktig uppgift förSäkerhetspolisen att förhindra attterrorister utnyttjar för planering,finansiering och genomförande av attentat iandra länder.Regelverket och rutinerna förpersonskyddet har setts över av ensärskild utredare. I betänkandetPersonskyddet för den centralastatsledningen (SOU 2004:108) föreslåsbl.a. att det vid hotbildsbedömningar intebara bör tas hänsyn till kända hot utanockså till eventuella och latenta hot.Vidare föreslås att skallstrama upp rutinerna för hantering avinkomna hot samt inträffade incidenter.Utredaren bedömer att livvaktsstyrkanbehöver utökas rejält.Utskottet håller med regeringen om att detövergripande målet för Säkerhetspolisensverksamhet uppnåtts. Till frågan ommyndighetssamverkan mot terrorismenåterkommer utskottet i det följande.PersonalDen fanns det 23 062anställda inom polisen (se tabell nedan).Anställda inom polisen åren 1997-2003-----------------------------------------------------|År | Antalet |Därav poliser | Därav || |anställda | |civilanställda|| | den 31 | | || | december | | |-----------------------------------------------------|1997 | 22 755 | 16 783 | 5 972 |-----------------------------------------------------|1998 | 21 951 | 16 429 | 5 522 |-----------------------------------------------------|1999 | 22 009 | 16 201 | 5 808 |-----------------------------------------------------|2000 | 22 294 | 16 089 | 6 205 |-----------------------------------------------------|2001 | 22 708 | 16 120 | 6 588 |-----------------------------------------------------|2002 | 22 918 | 16 149 | 6 769 |-----------------------------------------------------|2003 | 23 062 | 16 292 | 6 770 |-----------------------------------------------------Av det totala antalet anställda var 16 292poliser och 6 770 civilanställda. Under åretslutade 388 poliser. Efter det att ca 530nyutbildade poliser anställts blev det ennettoökning med 143 poliser jämfört med år2002.Andelen kvinnor bland poliserna var drygt19 %. Motsvarande siffra bland decivilanställda var . Personalomsättningen var låg. Avde 388 poliser som slutade gjorde80 stycken (0,av samtliga poliser) detav andra skäl än ålder eller ohälsa.Den totala sjukfrånvaron inom polisenminskade med 0,5 procentenhetertill . Sjukfrånvaron för kvinnor varhögre än den för män både bland poliser ochbland civilanställda. Närmare uppgifter omlångtidssjukskrivningar finns endast förandra . Av den totalasjukfrånvaron utgjordelångtidssjukfrånvaron, definierat somsjukfrånvaro , 75,5 %.Verksamhetsinriktning år 2005Utskottet har som framgått under rubrikenUtgiftsramen och anslagen tillstyrktregeringens förslag till anslag för år 2005med tillPolisorganisationen och ca 645 miljonerkronor till Säkerhetspolisen.För år 2005 gäller som övergripande målför de verksamhetsområden därpolisorganisationen är verksam att brottskall förebyggas, att utrednings-verksamheten skall bedrivas med högt ställdakrav på rättssäkerhet och kvalitet, att flerbrott skall leda till lagföring samt att dearbetsuppgifter som inte är brottsbekämpandeskall utföras med utgångspunkt imedborgarnas behov. Härutöver uttalar sigregeringen i budgetpropositionen ominriktningen av verksamheten inom polisen.Utskottet noterar i detta avseende bl.a.följande.Polisen har en central roll i detbrottsförebyggande arbetet och etthuvudansvar för brottsutredningarna. Därförär det enligt regeringen avgörande för enframgångsrik brottsbekämpning att polisenhar tillräcklig kapacitet och högprofessionell kompetens. De ökade resursersom tillförts och kommer att tillföras undermandatperioden gör det möjligt att utbilda 4000 nya poliser. Det är angeläget attpolisen betydligt oftare än ärförundersökningsledare i ärenden som gällerbrott av mindre allvarligt slag.Närpolisområdena skall vara tillräckligtstora för att vara kraftfulla och flexibla,men inte större än att de behåller denlokala förankringen. Fortsatta satsningar påoch utveckling av det arbete som har sittursprung i närpolisreformen är avgörande föratt det brottsförebyggande arbetet skall bliframgångsrikt i längden. Det är viktigt attpolisen tar till vara kunskaper om vad somfungerar i det brottsförebyggande arbetetoch sprider dessa erfarenheter iorganisationen.Det operativa polisarbetet skall ihuvudsak bedrivas lokalt, men samarbetetöver geografiska och organisatoriska gränserskall öka. För det ändamålet bedriverRikspolisstyrelsen ett arbete med attutveckla bl.a. kriminalunder-rättelseverksamheten, kriminaltekniken samtpersonal- och ekonomiadmini-stration. Dettaarbete går under benämningen En nationellpolis.Det är angeläget att Rikspolisstyrelsenfortsätter att kontinuerligt pröva ochutvärdera olika metoder för att öka denpolisiära närvaron och servicen iglesbygden.Arbetet med att anpassa arbetstidernaefter verksamhetens behov fortsätter.Regeringens ambition är att utvecklingenskall fortsätta.Det är viktigt att verksamheten vid SKLbåde kvantitativt och kvalitativt kan hållajämna steg med den ökade efterfrågan påundersökningar.Utbytet av information med Europol ochinom exempelvis Östersjösamarbetet är avstor betydelse. Det är viktigt attpolismyndigheterna har god förmåga attanvända de internationella instrument somhar relevans för brottsbekämpningen.Polisen skall aktivt delta i arbetet medatt förbättra förutsättningarna förintegration, mångfald och jämställdhet.Inom pågår ettutvecklingsarbete som i ett första stegkommer att inriktas på organisation ochledning, system för planering, uppföljning,utvärdering och kvalitetssäkring,kompetensförsörjning samt kommunikation.Polisen skall fortsätta att vidareutvecklasin förmåga att bekämpa vålds- ochnarkotikabrottslighet samt brott medrasistiska eller främlingsfientliga inslag,ekonomisk brottslighet samt brott motmiljön. Därutöver skall våldsbrott motutsatta grupper som kvinnor och barnsärskilt uppmärksammas. Detsamma gällerungdomsbrottsligheten liksom brottslighetmed antisemitiska eller homofobiska inslagsamt olaga diskriminering.Utskottet har ingen erinran motregeringens bedömningar i denna del. Tillfrågan om prioritering av olika slagsbrottslighet återkommer utskottet i detföljande.OrganisationsfrågorÄndring i polislagenGrundläggande bestämmelser om polisensorganisation finns i polislagen (1984:387).Varje län utgör ett polisdistrikt. Inomvarje län finns en polismyndighet somansvarar för polisverksamheten där (4 §).För ledningen av en polismyndighet skall detenligt 5 § polislagen finnas enpolisstyrelse. Styrelsen får enligt 5 a §inrätta en eller flera polisnämnder för attunder polisstyrelsen leda myndigheten inomden eller de delar av polisdistriktet somstyrelsen bestämmer. En polisnämnd består avpolischefen, dvs. länspolismästaren, ochhans ställföreträdare, dvs. den biträdandelänspolismästaren samt ett antal ledamötersom polisstyrelsen utser. Polisstyrelsen fårockså bestämma att den som är chef för ettpolisområde skall ingå.I budgetpropositionen föreslår regeringenen ändring i 5 a § polislagen som innebäratt antingen chefen för ett polisområde,polischefen eller den ställföreträdandepolischefen skall ingå i en polisnämnd.Lagförslaget finns i bilaga 2 tillbetänkandet. Syftet med lagändringen är attminska det antal sammanträden sompolischefen och dennes ställföreträdareannars måste närvara vid. Utskottettillstyrker regeringens förslag.PolisorganisationenNågra motioner rör polisens organisation. Imotion Ju489 (c) hävdas att den nuvarandedecentraliserade polisorganisationen börbehållas. I motion Ju501 (fp) efterfrågas enutredning av strukturfrågor inom polisen.Motionärerna bakom Ju390 (m) förordar ensammanläggning av DNA-relaterad verksamhethos SKL och Rättsmedicinalverket.Vad först gäller frågan om strukturfrågorinom polisen noterar utskottet attGöteborgskommittén lämnade sittslutbetänkande (SOU 2002:122) i januari2003. Kommittén hade tillkallats motbakgrund av bl.a. oroligheterna i sambandmed Europeiska rådets möte i i juni2001. Kommittén pekade i betänkandet påbl.a. samordning som ett av de områden sompolisen behöver förbättra. Kommitténkonstaterade också att det finns brister ipolisens utbildning och utrustning.Göteborgskommittén framförde också att debrister som den hade funnit vid polisensinsatser för att förebygga och bekämpaallvarliga ordningsstörningar föreföllfinnas inom polisen som helhet.Med anledning av kommitténs uttalanden hardet inom genomförtsett arbete som utmynnat idepartementspromemorian Strukturella bristerinom polisen (Ds 2004:34). I promemorianlämnas flera förslag på åtgärder. Härhandlar det bl.a. om att Rikspolisstyrelsenbör ta ett större ansvar förgrundutbildningen av poliser och attregeringen bör överväga en grundläggandepolischefsutbildning. Också frågor omvidareutbildning inom polisen tas upp ipromemorian. Det finns enligt vad som anförsi promemorian anledning förRikspolisstyrelsen att utöva en fastarestyrning på flera områden som den förfogaröver, exempelvis när det gäller utbildningoch utrustning. Remisstiden gick ut den 29oktober i år.Rikspolisstyrelsen hade redan föreöverlämnandet av Göteborgskommitténsbetänkande identifierat flera av de bristersom kommittén redovisar, t.ex. inom ramenför det arbete som bedrivs inompolisorganisationen under benämningen Ennationell polis. Det är ett förändrings- ochutvecklingsarbete som berör helapolisverksamheten och som utgår från ettnationellt helhetsperspektiv påverksamheten. Grundtanken är att polisenssammanlagda resurser och samlade kompetensskall ses som gemensamma. Det operativapolisarbetet skall även fortsättningsvishuvudsakligen bedrivas lokalt, men med ökatsamarbete över geografiska ochorganisatoriska gränser. Exempel på frågorsom ingår i En nationell polis är följande:nationellt kontaktcentrum med ett gemensamttelefonnummer till polisen,trafikpolisverksamheten, ekonomi- ochpersonaladministration, utbildning ochkompetensutveckling, gemensammakommunikationscentraler,utredningsverksamheten och taktikutveckling.Rikspolisstyrelsen har det övergripandeansvaret för En nationell polis men detegentliga utvecklings- ochförändringsarbetet utförs vid depolismyndigheter och på de arbetsenheter somnormalt har ansvaret. Ett antal områden inomEn nationell polis har redan genomförts. Härhandlar det exempelvis om gemensam drift-och teknikorganisation inom IT-området,kriminalunderrättelseverksamhet,kriminaltekniken och sjöpolisverksamheten.Utskottet vill inledningsvis uttala sittstöd för grundtanken bakom det arbete sombedrivs inom ramen för En nationell polis,dvs. att polisens sammanlagda resurser ochsamlade kompetens skall ses som gemensammasamt att det operativa polisarbetet skallbedrivas huvudsakligen lokalt. Det ärangeläget att polisens resurser används påett effektivt sätt, särskilt mot bakgrund avdet ansträngda ekonomiska läget. Det ärvidare angeläget att det finns en nationellsamordning kring frågor om utbildning ochkompetensutveckling. I detta sammanhang bördet framhållas att det är en fördel att detendast finns en polisorganisation i kan vidare konstatera att fråganom strukturella brister inom polisenuppmärksammats, och att förslag på åtgärderfinns i den promemoria som nuremissbehandlats. I vilken mån det finnsbehov av ytterligare utredning på området -såsom föreslås i motion Ju501 - fårberedningen av promemorian utvisa. Förnärvarande ser utskottet inget behov förriksdagen att uttala sig i frågan. Riksdagenbör avslå motion Ju501 i denna del.Utskottet övergår till att behandla fråganen decentraliserad polisorganisation. kan besluta att dela uppverksamheten inom myndigheten i olikapolisområden. Det är i så fallpolisstyrelsen som fattar ett sådant beslut.Utskottet konstaterar att frågan om ivilken utsträckning en polismyndighet skallinrätta polisområden för ett mindre områdeinom distriktet eller inte är en fråga sommyndigheterna själva förfogar över.Utskottet utgår från att polisstyrelsernagör noggranna överväganden vid beslut idessa frågor. Utskottet föreslår attriksdagen avslår motion Ju489 i denna del.Vad härefter gäller frågan om ensammanläggning av de DNA-relateradeverksamheterna vid SKL ochRättsmedicinalverket håller utskottet medmotionärerna såtillvida att det är angelägetatt samtliga myndigheter bedriver sinverksamhet så kostnadseffektivt som möjligt.I regleringsbreven för fick berördamyndigheter i uppdrag att samordnaverksamheterna med DNA-undersökningar. Efterhand visade det sig att de ursprungligatankarna på en gemensam analysplattform inteskulle leda till samordningsvinster. Dettahängde samman med den tekniska utvecklingenpå området. Det ursprungligaregeringsuppdraget har sålunda formuleratsom så att det numera inte är begränsat tillDNA-undersökningar utan omfattar samverkanpå områden där sådan samverkan är möjlig.Uppdraget skall redovisas i samband medårsredovisningen för . I vissutsträckning kan detta beröra DNA-verksamhet.Utskottet anser att önskemålet i motionJu390 får anses vara tillgodosett med detuppdrag som lämnats till SKL ochRättsmedicinalverket, och utskottet föreslåratt avslår motionen.Säkerhetspolisens organisationDen centrala Säkerhetspolisens organisationbestår av fyra huvudenheter. Det ärregeringen som förfogar över dennaindelning. Denna ordning har gällt sedan år1989.I budgetpropositionen gör regeringenbedömningen att den centrala organisationenav Säkerhetspolisen inte behöver bestå avfyra huvudenheter och att regeringen börkunna överlåta åt Säkerhetspolisen attbestämma sin närmare organisation.Bedömningen grundas på att det inte längreframstår som en ändamålsenlig ordning attlåta organisationen vara låst till fyrahuvudenheter. I en modern organisation måstedet finnas utrymme för flexibilitet sommöjliggör en anpassning av verksamheten tillden utveckling som sker i samhället. Ilikhet med vad som gäller för övrigamyndigheter bör regeringen kunna överlåta åtSäkerhetspolisen att själv bestämma sinorganisation.Utskottet har ingen erinran motregeringens bedömning.Övriga frågorResursfördelningen mellan myndigheternam.m.Inom anslaget till polisorganisationen skallRikspolisstyrelsen tilldelapolismyndigheterna medelsramar.Rikspolisstyrelsen genomför arbetsmöten,resultatdialoger och temadagar medpolismyndigheterna. Detta är viktigainstrument för att bl.a. fördela resursernapå ett sätt som säkerställer en rationellpolisverksamhet i hela landet.Arbetsmöten genomförs medpolismyndigheterna i , och samt medövriga myndigheter. Vid dessa mötendiskuterar representanter förRikspolisstyrelsens arbetsenheterverksamhetens resultat samt personal- ochekonomifrågor med sina motsvarigheter påmyndigheterna.Resultatdialoger genomförs med etturval av myndigheter. Rikspolischefen ochöverdirektören möter respektivemyndighetschef tillsammans med derasmedarbetare och diskuterar verksamhetensresultat och konsekvenser för de kommandeåren.Varje år arrangeras temadagar varvidsärskilt intressanta frågeställningardiskuteras med representanter från ett antalberörda myndigheter. Under våren 2003genomfördes ; en ommedelsfördelning och en om problemorienteratunderrättelselett polisarbete. Den senastetemadagen rördebrottsutredningsverksamheten.I samband med det nya budgetsystemet år1992 infördes en fördelningsmodell. Enligtden modellen skulle invånarantalet förrespektive län beaktas, liksom att det ivissa län bedrivs speciella typer avverksamhet. Som exempel på det sistnämndakan nämnas fjällräddning och gränskontroll.Härtill kom en särskild storstadsfaktor.Denna modell har aldrig tillämpats fullt ut.Bakgrunden till det är att en exakttillämpning skulle ha inneburit storaförändringar i den etableradeorganisationen. Vissa ansträngningar hargjorts i syfte att anpassa sig tillmodellen. Dessa ansträngningar frystes isamband med det besparingskrav som åladespolisen /96. ärutgångspunkten för fördelningen denfördelning som ägde rum /96 med detillägg och ändringar som bl.a. motiveras avförändringar beträffande verksamheten. Hurdetta skall ske avgörs genom den ovanbeskrivna processen med arbetsmöten,resultatdialoger och temadagar.Sedan fördelat polisensresurser mellan polismyndigheterna sker enfördelning inom respektive län.