bet · GR01SFU9 · 2004-03-02 00:00:00 — Lokalt utvecklingsarbete i storstäderna m.m. SammanfattningUtskottet behandlar i detta betänkande regeringens skrivelse 2003/04:49Lokalt utvecklingsarbete i storstäderna. I betänkandet behandlas även tremotioner som har väckts med anledning av skrivelsen och ett antalmotionsyrkanden om lokalt utvecklingsarbete i storstäderna, integrationspolitiksamt svenskt medborgarskap som väckts under den allmänna motionstidenhösten 2003.I skrivelsen redovisas hur storstadspolitiken har utvecklats sedan riksdagentog ställning till storstadspropositionen 1998. Skrivelsen innehålleräven regeringens bedömningar om politikens fortsatta inriktning ochförändringar för att ytterligare utveckla storstadspolitiken. Skrivelseninriktas på insatser inom politikområdets segregationsmål och på de lokalautvecklingsavtalen.Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden och föreslår att riksdagenlägger regeringens skrivelse till handlingarna.Till betänkandet har fogats 12 reservationer och ett särskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Fortsatt storstadspolitikRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf17, 2003/04:Sf19 och 2003/04:Sf305.2. Socialt utsatta områdenRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf326 yrkande 27, 2003/04:Sf402yrkande 24 och 2003/04:Bo255 yrkande 2.Reservation 1 (fp)Reservation 2 (kd)3. Mottagande av nyanlända flyktingarRiksdagen avslår motion 2003/04:Sf18 yrkandena 1-5 och 10.Reservation 3 (m)4. Sfi och praktikRiksdagen avslår motion 2003/04:Sf18 yrkandena 6-9.Reservation 4 (m, c)5. Tvåspråkig undervisningRiksdagen avslår motion 2003/04:Sf18 yrkandena 11 och 12.Reservation 5 (m)6. SkrivelsenRiksdagen lägger skrivelse 2003/04:49 till handlingarna.7. IntegrationspolitikRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf247, 2003/04:Sf325 yrkandena 1-5,7 och 27, 2003/04:Sf326 yrkande 1, 2003/04:Sf346 yrkandena 1 och 3,2003/04:Sf347, 2003/04:Sf364, 2003/04:Sf393, 2003/04:Sf396 yrkande 17 och2003/04:Sf402 yrkande 1.Reservation 6 (m)Reservation 7 (fp)Reservation 8 (kd)Reservation 9 (c)Reservation 10 (mp)8. Svenskt medborgarskapRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf219, 2003/04:Sf326 yrkandena 19-21,2003/04:Sf394 och 2003/04:Sf402 yrkande 32.Reservation 11 (fp)Reservation 12 (kd)den 2 mars 2004På socialförsäkringsutskottets vägnarTomas EnerothFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), SvenBrus (kd), (), Per (), (), AnitaJönsson (s), (), (), (), (), (), (), (), (), (),() och ().Redogörelse för ärendetRegeringen lämnar i skrivelsen 2003/04:49 Lokalt utvecklingsarbete istorstäderna en redogörelse för hur storstadspolitiken utvecklats sedanriksdagens storstadspolitiska beslut . Skrivelsen inriktas på insatserför att uppnå det andra storstadspolitiska målet, dvs. att bryta segregationen,och på de lokala utvecklingsavtalen. Den innehåller även regeringensbedömningar om politikens fortsatta inriktning och förändringar för attytterligare utveckla storstadspolitiken.Med anledning av skrivelsen har tre motioner väckts. I betänkandet behandlarsocialförsäkringsutskottet även 26 motionsyrkanden från den allmännamotionstiden . De behandlade förslagen återges i bilaga 1.Utskottets övervägandenLokalt utvecklingsarbete i storstädernaUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör lägga regeringens skrivelse 2003/04:49 till handlingarnaoch avslå motionsyrkanden om de fortsatta storstadspolitiska satsningarna,socialt utsatta områden, flyktingmottagande, sfi och praktik samt tvåspråkigundervisning.Jämför reservationerna 1 (fp), 2 (kd), 3 (m), 4 (m, c) och 5 (m).BakgrundRiksdagen beslutade om målen för storstadspolitiken (prop.1997/98:165, bet. 1998/99:AU2, rskr. 1998/99:34): att ge storstadsregionernagoda förutsättningar för långsiktigt hållbar tillväxt och därmed kunnabidra till att nya arbetstillfällen skapas såväl inom storstadsregionernasom i övriga delar av landet (tillväxtmålet) samt att bryta den sociala,etniska och diskriminerande segregationen i storstadsregionerna och attverka för jämlika och jämställda levnadsvillkor för storstädernas invånare(segregationsmålet). Strukturella insatser i syfte att uppnå storstadspolitikenstillväxtmål sker främst inom andra politikområden. Det andra målet - attbryta segregationen - är i sin tur nedbrutet på åtta delmål: att höjasysselsättningsgraden i de socialt utsatta bostadsområdena, att minskasocialbidragsberoendet, att stärka det svenska språkets ställning, att gealla elever förutsättningar att nå målen i , att höjautbildningsnivån i den vuxna befolkningen, att se till att alla stadsdelar istorstäderna uppfattas som attraktiva och trygga av dess invånare och attde utgör goda och hälsosamma livsmiljöer, att förbättra folkhälsolägetsamt att öka det demokratiska deltagandet och delaktigheten i de utsattabostadsområdena.En särskild Storstadsdelegation inom fick i uppdrag attutveckla och samordna den nationella storstadspolitiken.Det storstadspolitiska arbetet har främst inriktats på målet att brytasegregationen i storstäderna genom lokala utvecklingsavtal. Lokalautvecklingsavtal är ett nytt instrument som möjliggör ett tvärsektorielltarbetssätt. Regeringen gjorde bedömningen i storstadspropositionen attlokala utvecklingsavtal skulle tas fram för de mest utsatta stadsdelarnai storstadsregionerna. De lokala utvecklingsavtalen innehåller lokaltframtagna mål, åtgärdsplaner, en reglering av de statliga och kommunalaåtagandena i respektive områden, samt en plan för uppföljning och utvärdering.Av planen framgår det hur kostnaderna för överenskomna åtgärder skallfinansieras. De lokala utvecklingsavtalen träffas mellan staten och deberörda kommunerna. Avtalen godkänns slutligen av regeringen. Totaltomfattas 24 stadsdelar i sju kommuner av lokala utvecklingsavtal. Demedverkande kommunerna är: , , , , ,samt . I framtagandet av stadsdelarnas lokalaåtgärdsplaner och kommunens lokala utvecklingsavtal har fyra centrala metodertillämpats: målstyrning, samverkan, långsiktighet och underifrånperspektiv.Särskilda medel motsvarande i statliga åtagandenhar använts för en långsiktigt hållbar utveckling av utsatta stadsdelar.Kommunerna har tillskjutit motsvarande resurser, vilket givit en sammanlagdutvecklingsresurs på . De särskilda medlen tillde lokala utvecklingsavtalen upphör i och med 2004 då storstadspolitikeninförlivas i kommunernas ordinarie verksamhet.SkrivelsenI skrivelsen redovisar regeringen hur storstadspolitiken utvecklats sedanriksdagens storstadspolitiska beslut . Skrivelsen inriktas på insatserför att uppnå det andra målet, dvs. att bryta segregationen, och på delokala utvecklingsavtalen. Den innehåller även regeringens bedömningar ompolitikens fortsatta inriktning och förändringar för att ytterligareutveckla storstadspolitiken. I skrivelsen belyses även insatser inom ramenför avtalen i relation till det första målet, dvs. tillväxtmålet.Tillväxtmålet i sin helhet redogörs emellertid inte för i skrivelsen, eftersomtillväxtmålet omfattar också andra storstadsregioner än de som omfattasav de lokala utvecklingsavtalen.I de utvärderingar av storstadsarbetet som har utförts på uppdragav regeringen konstateras att har gått för att kunna dranågra säkra slutsatser av deras effekter. Regeringen menar dock att myckettyder på att det storstadspolitiska arbetet bidrar till en positiv utvecklingoch gör bedömningen att storstadspolitiken har gett positiva resultat.Flera negativa trender har brutits bl.a. vad gäller sysselsättningsnivåer,socialbidragsberoende och valdeltagande. I skrivelsens bilaga 3 redovisasatt förvärvsintensiteten i de 24 stadsdelarna ökat från i genomsnitt till , andelen långvariga socialbidragstagarei de 24 stadsdelarna har minskat från i genomsnitt till , samt valdeltagandet vid riksdagsvalet har ökat stadsdelar jämfört med valet . Utvecklingen i de 24 stadsdelarsom är delaktiga i det lokala utvecklingsarbetet är starkare än istorstadsområden generellt. Förbättringen i berörda stadsdelar kan därförinte ses som ett resultat av den allmänna konjunkturutvecklingen. Iskrivelsen redovisas även att framgångsrika kultursatsningar genomförts ochatt nya former av förskoleverksamhet med nya pedagogiska arbetssätt harprövats. Bland annat har alla barn erbjudits förskola på deltid.Brottsförebyggande insatser har bedrivits på olika sätt, bl.a. har flerlokala brottsförebyggande råd inrättats.Glappet till nationella genomsnittsnivåer avseende bl.a. sysselsättning,andel personer med långvarigt behov av försörjningsstöd, utbildningsnivå,etc. är dock fortfarande stort, och det är angeläget att utvecklingsarbetetfullföljs.Utvecklingen för att bryta segregationen går in i en andra fas.Framgångsrika insatser skall göras permanenta och inordnas i ordinariestrukturer. Det gäller för såväl kommuner som statliga myndigheter och andrainvolverade aktörer. Regeringen bedömer att det finns goda förutsättningaratt vidareutveckla de lokala utvecklingsavtalen. Bland annat kan dettaske genom fler och mer konkreta samverkansöverenskommelser mellan statligamyndigheter, kommuner och lokala aktörer.Det är nödvändigt att omvandla storstadsarbetets erfarenheter till kunskap.Under hösten 2003 har en särskild utredare tillkallats för att utvärderade rapporter m.m. som tagits fram inom ramen för arbetet med de lokalautvecklingsavtalen. Utredaren skall inventera, sammanställa och analyserarapporterna i syfte att omvandla gjorda erfarenheter till kunskap. Kunskapenskall inte minst göras tillgänglig för kommuner och stadsdelar som inteomfattas av lokala utvecklingsavtal. Uppdraget skall redovisas senast imars 2005. Ett delbetänkande med förslag på ett långsiktigt nationelltutvärderingsprogram för de lokala utvecklingsavtalen skall lämnas senastden 30 april 2004.MotionerI motion Sf18 av Per m.fl. (m) återges syn påsegregationsproblematiken. I stället för den storstadspolitiska satsningenbehövs ett nytt system för flyktingmottagning. I motionen begärs bl.a.tillkännagivanden om att flyktingpolitiken bör vara ett statligt ansvaroch att eget ansvar och valfrihet skall vara vägledande principer vidflyktingmottagandet samt att egenförsörjning alltid skall uppmuntras.Motionärerna framhåller att statens roll är att ge information och stödoch inga människor som har uppehållstillstånd skall hindras att flytta.Det begärs vidare tillkännagivanden om att dagens system för avtalsskrivningoch kommunplacering bör avskaffas, målet bör vara att ha introduktion påheltid för alla som kan, samt det statliga anslaget bör delas upp i tvådelar. Motionärerna föreslår en introduktionspeng, som kan skapa valfrihetoch mångfald inom språkutbildningen, samt en ersättning som via den kommunman bosätter sig i används för introduktionsersättning och andra kommunalakostnader. Vidare begärs tillkännagivanden om att sfi bör kombineras medarbetsmarknadsinsatser, validering av utländsk utbildning och värderingav yrkeserfarenhet skall inledas , myndighetersom validerar bör ges i uppdrag att se mer till tidigare utbildningskunskapsinnehåll och mindre jämföra kursplaners upplägg samt möjlighettill kompletterings- och lärlingsutbildningar. Motionärerna anför attutbildare bör ha möjlighet att kombinera språk- och yrkesutbildning ellerpraktik. Utbildning och yrkeserfarenhet är en färskvara, och en lång väntanminskar värdet av en utbildning. Människor skall få information om möjlighettill validering , och möjligheter till kompletteringsutbildningarmåste finnas för att man skall kunna dra nytta av tidigare utbildning ochinte behöva börja från början. Lärlingsutbildningar är bra för att människorskall komma ut på arbetsmarknaden. Därutöver begärs tillkännagivanden omstatens ansvar för en fungerande vård av tortyrskadade människor samtnationellt uppdrag för kunskapsutveckling och stöd på detta område, skolorskall ha möjlighet att ge elever tvåspråkig undervisning samt alla skallha möjlighet att fritt välja den skola som passar dem bäst.I motion Sf17 av () anförs att storstadssatsningenvarit framgångsrik för och måste vidareutvecklas, stärkas och spridastill de kommuner och stadsdelar som inte tagit del av satsningen. Motionärenbegär ett tillkännagivande för regeringen om att ta till vara de godaerfarenheterna från storstadssatsningen.I motion Sf19 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivandeom behovet av en fortsatt uthållig storstadspolitik. Motionärerna föreslåratt det lokala utvecklingsarbetet får en naturlig fortsättning med särskildinriktning på riktade resurser till de områden i storstäderna som harextraordinära behov för att ge alla en likvärdig välfärd.I motion Sf326 yrkande 27 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande om åtgärder för att lyfta socialt utsatta områden. Motionärernaframhåller att i invandrartäta, socialt utsatta områden behöver en positivspiral skapas. Det kan handla om att skapa magnetskolor, tillträde tillarbetsmarknaden och att lokalisera kommunala och statliga förvaltningartill de utsatta områdena.I motion Sf402 yrkande 24 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivandeom utplacering av myndigheter, institutioner och verksamhet till"invandrartäta" områden. Motionärerna anför att den mest kraftfullaåtgärden för att motverka segregation är att se till att alla bostadsområdenhar en blandad bebyggelse med flera olika upplåtelse- och bebyggelseformer.Motionärerna anför vidare att en viktig målsättning i integrationsarbetetär att alla skall bo i en trygg och attraktiv stadsdel. För att åstadkommadetta måste brottsförebyggande åtgärder uppmärksammas mer i stadsplaneringen,bl.a. Därtill bör kommunala verksamheter och myndigheterflyttas ut eller stora privatföretag lockas till miljonprogramsområden.Imotion Bo255 yrkande 2 av () begärs ett tillkännagivandeom att bör överväga hur integrationsarbetet ibostadsmiljöerna kan stödjas genom bättre utnyttjande av de möjligheter somerbjuds i koloniträdgårdsverksamheten. Motionären anför att koloniföreningarnasbreda rekrytering avseende kön, ålder och bakgrund gör dem väl lämpadeatt även bidra till integrationen av invandrare i samhället och till ettgemensamt ansvarstagande.I motion Sf305 av () begärs ett tillkännagivande om ensnar utvärdering av storstadspolitikens integrationsmål. Motionärenframhåller att effekterna av samordningen av befintliga offentliga medelför att öka integrationen och bättre fördela resurserna till utsattaytterstadsområden bör utvärderas.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att storstadspolitiken är en viktig del i arbetet med attbryta segregationen och att förbättra storstadsregionernas förutsättningar.Storstadspolitiken är, liksom integrationspolitiken, långsiktig ochtvärsektoriell. Kommunernas ordinarie insatser är av stor betydelse liksominsatser som sker inom andra politikområden, exempelvis arbetsmarknads-och utbildningsinsatser.I regeringens skrivelse redovisas utvecklingen inom storstadspolitiken,såvitt avser målet att bryta segregationen, . Informationen iskrivelsen är på många sätt värdefull och ger utskottet och riksdagenökad kunskap om slutsatser och erfarenheter av lokalt utvecklingsarbeteinför framtida beslutsfattande, både när det gäller storstadsfrågor ochinsatser inom andra politikområden. Statistiken är glädjande positiv iflera avseenden - fler har arbete, färre hushåll är beroende av socialbidragoch valdeltagandet i valet ökade i flera stadsdelar.I de 24 stadsdelar som är delaktiga i lokala utvecklingsavtal har ettomfattande arbete bedrivits. Cirka 1 000 insatser har genomförts ochmöjligheten har givits åt ca 250 000 personer att påverka sin egen ochstadsdelens utveckling. Stat, kommun, landsting, näringsliv,frivilligorganisationer, boende och andra lokala aktörer har samverkat brettkringinsatser för att bryta segregationen och främja tillväxt.Trots en positiv utveckling i berörda stadsdelar är glappet till nationellagenomsnittsnivåer stort avseende bl.a. sysselsättning, behovet av ekonomisktbistånd och utbildningsnivå. Utskottet kan därför konstatera att utvecklingeninom politikområdet inte är tillfredsställande i förhållande till deuppsatta målen. Det understöds även av slutrapportfrån den nationella utvärderingen av storstadssatsningen (2002), enligtvilken den positiva utvecklingen avseende arbetslöshet och socialbidraghämmats av att storstadssatsningens områden förlorat relativt settresursstarka personer i flyttutbytet med omvärlden. Även antalet sjukdagarper sjukförsäkrad ökade mer i stadsdelar som omfattasav lokala utvecklingsavtal än i de kommuner de ligger i, trots betydligthögre utgångsnivåer. påpekar att det dock ännu är förtidigt att i den tillgängliga statistiken kunna skönja några resultat avde insatser som genomförts inom storstadssatsningens ramar.I skrivelsen redovisas både iakttagelser som regeringen bedömer vara ettfaktiskt resultat av insatserna inom ramen för politikområdet och det somsnarare kan relateras till generella omvärldsförändringar. Det framgårinte med tydlighet på vilket sätt förbättringarna i de 24 stadsdelarna ären effekt av de statliga insatserna. Utskottet har förståelse för svårigheteratt redovisa olika delar av storstadspolitikens utveckling, bl.a. av detskälet att lokala utvärderare kommit olika långt i sitt arbete och att enheltäckande bild av resultaten av utvärderingarna inte kan ges.Utskottet uppmärksammar emellertid att regeringen tillsatt en utredareunder för att inventera, sammanställa och analysera detmaterial i form av utvärderingar, rapporter och särskilda studier m.m. somtagits fram inom ramen för arbetet med de lokala utvecklingavtalen, isyfte att omvandla gjorda erfarenheter till kunskap (dir. 2003:136). Ettdelbetänkande skall lämnas senast . Utskottet ser positivt påatt en utvärdering kommer till stånd och att vunna erfarenheter spridssåväl inom storstadsregionerna som till landet i övrigt.Utskottet uppmärksammar även att i regleringsbrevetför fått i uppdrag att redovisautvecklingen i de bostadsområden som omfattas av lokala utvecklingsavtalmed utgångspunkt från en särskild databas.Enligt utskottets mening är det viktigt att följa utvecklingen och resultatenav det långsiktiga storstadspolitiska arbetet.Motionerna Sf17, Sf19 och Sf305 får med det anförda anses tillgodoseddaoch avstyrks.Enligt 1 § lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvarskall varje kommun planera bostadsförsörjningen i syfte att skapaförutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för att främjaatt ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs.Vid planeringen av bostadsförsörjningen skall kommunen, om det behövs,samråda med andra kommuner som berörs av planeringen.Bostadsutskottet behandlade senast i betänkande 2003/04:BoU1 motioner omboendeintegration. Utskottet delade motionärernas uppfattning om viktenav att på olika sätt motarbeta segregation i boendet liksom i samhällsliveti övrigt. Det gäller såväl den fysiska planeringen som i kommunernas arbetemed bostadsförsörjningsplaneringen i övrigt. Enligt bostadsutskottet tordedet stå utom allt tvivel att även regeringen omfattar åsikten attsegregationen i boendet måste motverkas med bostadspolitiska och andratillgängliga medel. Motionerna avstyrktes därmed.Med hänvisning till det ovan anförda avstyrks motionerna Sf326 yrkande 27,Sf402 yrkande 24 och Bo255 yrkande 2.När det gäller mottagande av nyanlända flyktingar vill utskottet framhållaatt enligt gällande ordning inom det samordnade flyktingmottagandet skallsamhällets insatser syfta till att ge de nyanländaförutsättningar att snabbast möjligt få en bostad, en reguljär sysselsättningmed normal försörjning, goda kunskaper i svenska samt förutsättningar föratt bli delaktiga i samhällslivet. Introduktionen skall bygga på helhetssynoch samordning mellan olika myndigheter. Kommunerna har ett samordnandeansvar för introduktionsinsatser för nyanlända.Under den första tiden i en kommun får de nyanlända flyktingarna m.fl.sin försörjning tillgodosedd genom introduktionsersättning ellerförsörjningsstöd enligt socialtjänstlagen (2001:453). Det är kommunerna somsvarar för insatserna. Introduktionsersättning lämnas i enlighet med denormer som varje kommun fastställt.Enligt gällande ordning lämnar staten ersättning till kommunerna förkostnader i samband med mottagandet och introduktionen av flyktingar ochderas anhöriga enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning förflyktingmottagande m.m. Huvuddelen av den statliga ersättningen är enschablonersättning som lämnas med ett fast belopp per mottagen person.Ersättningen avser att täcka kostnader för försörjningsstöd, undervisningi svenska och andra introduktionsinsatser. En förutsättning för attkommunen skall få schablonersättningen är att den, tillsammans med denberörda personen, upprättar en individuell introduktionsplan. Samråd skallalltid ske med andra myndigheter som deltar i arbetet med introduktionen.Det övergripande målet med introduktionsplanen är att genom en individuelltanpassad introduktion ge individen goda förutsättningar att blisjälvförsörjande och delaktig i det svenska samhället. En kommun som träffar enöverenskommelse med om att ta emot nyanlända får ävenen grundersättning som är oberoende av antalet mottagna nyanlända.Mot bakgrund av det ovan anförda kan utskottet konstatera att introduktionenför nyanlända invandrare syftar till att ge dem förutsättningar att kunnaförsörja sig själva och bli delaktiga i samhället. hartill uppgift att stödja och främja kommunernas introduktion.Utskottet noterar att Utredningen om flyktingmottagande och introduktionunder avlämnat sitt slutbetänkande Etablering i (SOU2003:75). Utredningen lämnar en rad förslag som rör introduktion ochmottagande av flyktingar i kommunerna. När det gäller individens försörjningföreslås bl.a. att en statlig skattefri etableringsersättning införs sombetalas ut direkt till den berättigade personen under maximalt såsnart bosättning skett och en handlingsplan föreligger. Den som avvikerfrån handlingsplanen skall ges reducerad ersättning. När det gäller detstatliga ersättningssystemet föreslås bl.a. att det riktade statsbidragettill kommunerna tas bort. Kommunerna får i stället ersättning via detgenerella statsbidragssystemet och med kostnadsutjämning för de delar somåterstår sedan det som går till försörjning tagits bort, dvs. försfi-undervisning och annan verksamhet som blir två separata verksamhetsgrenarunder en övergångsfas. Utskottet noterar även att iregleringsbrevet för har fått i uppdrag att göra enuppföljning av hur nyanlända invandrare (kvinnor, män, flickor och pojkar)har etablerats i samhället i förhållande till målet för introduktionen omegenförsörjning och delaktighet. Uppföljningen skall redovisas vid sidanom årsredovisningen.Utskottet uppmärksammar vidare att i betänkandet Vidare vägar och vägenvidare - svenska som andraspråk för samhälls- och arbetsliv (SOU 2003:77)beaktas frågor rörande sfi-utbildningen och svenska som andraspråk. Enligtdirektiven skulle utgångspunkt för denna utredning vara att skapa enhögkvalitativ utbildning i svenska språket och därigenom kunna stärkaspråkinlärningen, höja svenskutbildningens status och öka möjligheternaatt anpassa utbildningen och utbildningsmålen till individernas behov ochförutsättningar. Utredningen gör bl.a. bedömningen att kommunen ävenfortsättningsvis bör vara enda huvudman för sfi-undervisningen, men att deskilda förutsättningarna och kommunernas relativt stora frihet innebäratt det inte är relevant att föreslå en modell för sfi. Utredningenföreslår vidare att sfi skall upphöra att vara en egen skolform inom detoffentliga skolväsendet och inordnas i skolformen vuxenutbildning.Utredningen betonar även vikten av att kunna kombinera sfi-utbildningenmed förvärvsarbete.Utskottet noterar dessutom att i Etablering i (SOU 2003:75)framhålls att utbildning i svenska måste kunna erbjudas i olika miljöer,att utbildningen skall kunna kombineras med arbete, utbildning m.m. samtatt nyanlända måste uppmärksammas i den fortsatta försöksverksamheten medvalidering.Utskottet kan konstatera att ett flertal utredningsförslag har lagts framför att förbättra undervisningen i svenska för invandrare och avvaktarberedningen av dessa.