bet · GS01UU2 · 2004-11-18 00:00:00 — Det göräven stödet för att stärka rättsväsendet så att människor kan hävdasina rättigheter.De fattigdomsstrategier som tagits fram i samarbetsländerna - särskiltdå de utarbetats med ett folkligt deltagande och deltagande av respektivenationellt parlament - utgör de bästa instrumenten för att minskafattigdomen och är en utgångspunkt för ett mer effektivt och samordnatutvecklingssamarbete. Människors rättigheter, behov och intressen ochegna förutsättningar skall utgöra grunden för de åtgärder som vidtasför att nå en rättvis och hållbar global utveckling. Inom ramen förutvecklingssamarbetet skall därför ansträngningar göras för att alla,inklusive fattiga kvinnor och män, liksom legitima företrädare författiga grupper, bereds möjlighet att delta, höras och respekteras, bl.a. i utformningen av ländernas egna strategier för fattigdomsbekämpning.För svenskt utvecklingssamarbete innebär denna tonvikt vid demokratioch mänskliga rättigheter - som mål och som medel för utveckling - attdialogen med utvecklingsländerna om mänskliga rättigheter och demokratiytterligare kommer att intensifieras och att samarbete med länderna därutvecklingen i dessa avseenden går åt fel håll omprövas. Samordningenav utvecklingssamarbetet fungerar bäst när den sker på plats underledning av landet självt.MotionernaI kommittémotion 2004/05:U225 (fp) yrkande 11 framhålls att biståndspolitikenbör användas för att främja mänskliga rättigheter, och därför bör detbilaterala biståndssamarbetet om möjligt villkoras med krav på insatserför demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. I yrkande 14framhålls betydelsen av oberoende och fria massmedier och att stöd tilldessa skall vara en viktig del av svenskt demokratibistånd.I motion 2004/05:U226 (fp) yrkande 4 framhålls att bistånd tilldiktaturstater kanaliseras genom enskilda organisationer och att det iutvecklingssamarbetet byggs upp kontrollfunktioner som säkerställer attbiståndet inte tillfaller regimerna i dessa stater (yrkande 5). Vidarekrävs att fasar ut bistånd till odemokratiska länder som inteuppvisar trovärdig vilja att genomföra politiska reformer (yrkande 6).Motionärerna menar vidare i yrkande 7 att måste ge öppet ochkonkret stöd till kampen för demokrati och utarbeta en strategi för attstärka demokratirörelser så att människor på plats kan arbeta för endemokratisk utveckling. Vidare framhålls i yrkande 25 att bistånds-och flyktingpolitiken hänger ihop och att den satsning på bistånd somfrämjar demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och minoritetersrättigheter är motiverad även i ett flyktingpolitiskt perspektiv.I motion 2004/05:U250 (m) framhålls att de politiska partierna vid sidanav parlamenten spelar en viktig roll som aktörer i utformningen avutvecklingspolitiken. Partiväsendet är som regel svagt i biståndsländerna,och därför är stödet från bl.a. de svenska partierna ett värdefulltbidrag i arbetet med att bygga upp partiorganisationerna. Motionärernakräver ökad självständighet och flexibilitet när det gäller verksamhetsplaner,rapportering och redovisning av det partinära stödet för demokratisamarbete,utan att göra avkall på strikt ekonomiska redovisningskrav för dettastöd. Även i motion 2004/05:U302 (kd) yrkande 10 krävs att det skerökad samordning av det partinära biståndet med det övriga demokratibiståndet.I motion 2004/05:U307 (m) yrkande 2 krävs att centrala målsättningar isamarbetet med biståndsländerna skall vara rättsstaten, respekten förde mänskliga rättigheterna, demokrati och marknadsekonomi och att Sverigekraftigt bör stärka resurserna för fredsfrämjande insatser (yrkande 4).Vidare framhålls i yrkande 15 att frivilligorganisationer bör få enutökad roll i biståndet, särskilt i länder med korrupta regimer.I motion 2004/05:U331 (kd) yrkande 2 framhålls vikten av att i samarbetemed partnerländer ta fram nationella handlingsplaner för mänskligarättigheter inklusive en översyn av nationell lagstiftning i förhållandetill internationella avtal. I yrkande 13 krävs att biståndsinsatser iförsta hand skall stödja det civila samhället och gå via enskildaicke-statliga organisationer i de fall då mottagarlandet styrs av endemokratiskt tvivelaktig regim. Vidare framhålls i yrkande 14 att deträttighetsbaserade svenska biståndet i mindre utsträckning bör varavillkorsbundet och uppbyggt på sanktionsprinciper, utan snarare varagrundat på stödjande åtgärder för att ge människor möjlighet till enpositiv utveckling. I yrkande 17 krävs att demokratifrämjande åtgärdereffektiviseras genom bättre samarbete med internationella aktörer ochnationella krafter som verkar för demokratisering och flerpartisystemi utvecklingsländer. I yrkande 18 framhålls att olika kommun- ochparlamentarikerorganisationer bör ses som viktiga aktörer i främjandet avstabila demokratier samt att det partinära biståndet bör öka och bättresamordnas med det övriga demokratibiståndet (yrkande 19).I motion 2004/05:Kr363 (kd) yrkande 1 framhålls att kulturpolitikenskall verka för en kultur för alla överallt även utanför vårt landsgränser. bidrar till utveckling i andra länder genom biståndoch detta bör uppmärksammas i den svenska biståndspolitiken. Möjlighetentill kommunikation genom böcker och tidningar bör vara viktiga kulturellainslag i en biståndssatsning med yttrandefrihet och demokrati som mål.Utskottets övervägandenUtskottet instämmer i regeringens bedömning att insatser skafrämja människors möjligheter, säkerhet, makt och rätt till ett värdigtliv genom att bidra till en demokratisk samhällsutveckling i samarbetsländerna.Demokratiska beslutsprocesser förstärker skyddet av mänskliga rättigheter.Respekt för mänskliga rättigheter bidrar till och är en förutsättningför demokratisering. En fungerande rättsstat och god samhällsstyrningutgör förutsättningar för deltagande, inflytande och åtnjutande avmänskliga rättigheter för alla.Utskottet menar att en rad beslut inom FN understryker vikten av att deolika rättigheterna ses som ömsesidigt samverkande och som delar avsamma helhet. Den markeringen har kommit som en reaktion på att deekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna i praktiken fått lägreprioritet än andra rättigheter och ibland även beskrivits som ambitionersnarare än som verkliga rättigheter. Den svenska ambitionen att ge deekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna ökad vikt i utrikespolitikenoch i utvecklingssamarbetet kvarstår emellertid. Utskottet konstateraratt ett flertal rättigheter som direkt, eller indirekt, utgör grundenför ett demokratiskt samhälle återfinns i FN:s allmänna förklaring omde mänskliga rättigheterna, i konventionen om de medborgerliga ochpolitiska rättigheterna samt även i regionala konventioner om mänskligarättigheter. Politiker och andra makthavare behöver granskas för att deskall kunna hållas ansvariga för sin verksamhet, och fria och oberoendemedier har därför en mycket viktig funktion som bidrar till att förbättraoffentliga verksamheters öppenhet, legitimitet och ansvar.Mänskliga rättigheter och demokrati ingår som delar i rättighetsperspektivetoch skall således prägla utvecklingssamarbetet för att bidra till enrättvis och hållbar global utveckling. För att uppnå detta ärfrivilligorganisationer som arbetar för demokrati och mänskliga rättigheterviktiga aktörer. Utskottet menar att ökad samverkan bör ske med svenskaorganisationer och folkrörelser samt att de enskilda organisationernasroll som internationella aktörer för solidaritet och samarbete börstärkas.Utvecklingssamarbetet är ett uttryck för solidaritet med fattiga ochutsatta människor i andra länder. Utskottet menar att det finns länderdär förutsättningar saknas för ett långsiktigt och brett samarbete, mendär olika typer av riktade insatser för att stödja demokratiska processerkan vara möjliga. Insatser i dessa länder kan då göras genom enskildaorganisationer, och de måste avgöras från fall till fall och med beaktandeav ett helhetsperspektiv. Utskottet menar att ett val av samarbetskanaleroch samarbetsformer skall göras efter en bred analys av situationen isamarbetslandet.Utskottet menar att ett väl fungerande partiväsende krävs för uppbyggnadenav demokratiska samhällen, och det är en förutsättning för att denrepresentativa demokratin skall kunna uppfylla ett av sina viktigasteändamål, nämligen att skapa kanaler mellan medborgare och politiskabeslutsfattare. Utskottet har inhämtat att, i enlighet med regeringsbeslutet2001 om stödet till partianknutna organisationer () till demokratiuppbyggnadi och länder i , en översyn har gjortsunder 2004 av denna stödform. Slutrapporten från denna översyn medrekommendationer för framtida utformning av denna stödform kommer attpresenteras för Sida . Utskottet har haften föredragning om den pågående översynen av det partinära stödet ochförutsätter att regeringen återkommer i ärendet med ett konkret förslag.Utskottet menar att det är väsentligt att Sida i sitt övrigademokratibistånd tar del av de partinära organisationernas erfarenheter.Utskottet har i tidigare betänkande (bet. 2003/04:UU3 politikför global utveckling) framhållit vikten av att det partinära stödetstärks och utvecklas och att:Det behövs en betydligt större satsning än för att bygga uppoch stärka det svaga partiväsendet i många utvecklingsländer. Utskottetmenar också att det partinära stödet kan utformas betydligt mer flexibeltvad gäller rapportering och redovisning än vad som är fallet, utanatt göra avkall på strikta ekonomiska redovisningskrav. De svenskapartierna kan på ett effektivt sätt bidra till utvecklingen avsamarbetsländernas partiorganisationer, genom den kunskap de svenska partiernasamlat under många års internationella kontakter. Liksom för de enskildaorganisationerna är det viktigt att de partinära organisationerna kandelta i både planerings- och landstrategiarbetet.EU har i flera fall påtalat och uppmärksammat fängslanden och annanförföljelse av journalister. arbetar aktivt genom utvecklingssamarbetetför åsikts-, yttrande- och mediefrihet exempelvis genom att stödjautbildning av journalister i olika länder, samt genom ett omfattandemediestöd.I dag finns en dagordning för global utveckling överenskommen av allavärldens länder. Den bygger på samlade erfarenheter som kommer tilluttryck i slutsatserna från de världs- och FN-konferenser som särskiltunder behandlade många av de frågor som är relevanta författigdomsbekämpning och global utveckling. Dagordningen representerasfrämst av som antogs och innehålleråtaganden om fred, säkerhet och avrustning, utveckling och fattigdomsbekämpning,miljöhänsyn, mänskliga rättigheter, demokrati och god samhällsstyrning,skydd för särskilt utsatta samt speciella behov. Ur dennadeklaration har hämtats mer konkreta målsättningar, de s.k.millennieutvecklingsmålen.Huvudorganet för det internationella arbetet till skydd för världensflyktingar är FN:s högkommissarie för flyktingar (UNHCR). är enav UNHCR:s största bidragsgivare och en aktiv partner till organisationeni dess arbete att bistå och skydda flyktingar. Genom Amsterdamfördragetstärktes arbetet inom EU för en bättre samordnad migrations- ochflyktingpolitik, som enligt fördraget vilar på flyktingkonventionens grund.Därmed är asyl- och migrationsfrågorna sedan fördragets ikraftträdande1999 en del av gemenskapsrätten och arbetet med ett gemensamt europeisktasylsystem har påbörjats.Utskottet har inhämtat att i det internationella samarbetetbeträffande asyl- och migrationsfrågorna kommer att fortsätta att lyftafram internationella konventioner och överenskommelser om mänskligarättigheter. Bedömningar av situationen för de mänskliga rättigheternai enskilda länder utgör en central komponent i den svenska asylprocessen.Utrikesdepartementets årliga rapporter om situationen för mänskligarättigheter i världens länder utgör en av flera källor därvidlag.Den ökade betoningen på fattigdomsbekämpning och de fattiga ländernasökade ansvar för sin egen utveckling har kommit till uttryck i denationella fattigdomsstrategier som de flesta utvecklingsländer harutarbetat. De landstrategier som utarbetats för samarbete medutvecklingsländer ska ha landets fattigdomsstrategi som utgångspunktför att inrikta en allt större del av samarbetet på fattigdomsminskning.Sverige har också aktivt bidragit till att utarbeta riktlinjer inomOECD/DAC för biståndsgivarnas arbete med fattigdomsbekämpning. I EU ochde internationella finansieringsinstitutionerna har varit starktpådrivande för att institutionernas strategier ska baseras på nationellafattigdomsstrategier och att institutionernas instrument ska anpassasför att på bästa sätt stödja genomförandet av desamma. Frågor omharmonisering och ökad samordning har lyfts fram.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2004/05:U225 (fp)yrkandena 11 och 14, 2004/05:U226 (fp) yrkandena 4-7 och 25, 2004/05:U250(m) 2004/05:U302 (kd) yrkande 10, 2004/05:U307 (m) yrkandena 2, 4 och15, 2004/05:U331 (kd) yrkandena 2, 13, 14 och 17-19 samt 2004/05:Kr363(kd) yrkande 1.5 Hälsofrågor, hiv/aids och funktionshindrades situationPropositionenVärldens samlade insatser för att bekämpa hiv/aids och dess följderfortsätter att vara otillräckliga. Det gäller både finansiella resurser,fokus och ledarskap. Uppföljningen av den FN-deklarationom hiv/aids som antogs , visade att fastställda mål hittillsinte nåtts trots stora ansträngningar från bl.a. . En kraftsamlingkrävs - nationellt och internationellt.Inom ramen för politiken för internationellt utvecklingssamarbetefortsätter regeringen att särskilt lyfta fram hiv/aids, sexuell ochreproduktiv hälsa och rättigheter, samt konflikthantering, konfliktförebyggande,gemensam säkerhet och fredsbyggande. Dessutom avser regeringen görafördjupade insatser avseende sysselsättning och arbetsmarknad.Det förebyggande arbetet fortsätter att vara huvudspåret i kampen fören långsiktig lösning av hiv/aids. Här tydliggörs den klara kopplingenmellan hiv/aids och frågor kring sexuell och reproduktiv hälsa ochrättigheter. Denna koppling är både naturlig och nödvändig.I det svenska bilaterala samarbetet förutses markant ökade satsningarmot hiv/aids, både vad gäller det stöd som integreras i all verksamhetoch för mer direkta insatser av spetskaraktär. Åtgärder krävs bl.a. föratt mildra de långsiktiga följderna av hiv/aids inom så gott som allasamhällssektorer i de hårdast drabbade länderna.Såväl planering och genomförande av projekt och program som det centraladialogarbetet kräver insatser av en samlad svensk förvaltning. Densvenska utrikesrepresentationen spelar i detta sammanhang en centralroll.MotionernaI motion 2004/05:U219 (c) yrkande 7 krävs att större insatser görs föratt öka kunskapen kring sexuell och reproduktiv hälsa och för det civilasamhällets roll i kampen mot hiv/aids och i yrkande 8 att i FNbör driva linjen att WHO skall ges möjlighet att, för de fattiga ländernasräkning, köpa loss patent för bromsmediciner mot aids.I kommittémotion 2004/05:U226 (fp) yrkande 23 krävs att en större delav biståndet gå till sexuell och reproduktiv hälsa och åtgärder för attmotverka spridning av hiv och aids. I yrkande 24 framhålls att människormed funktionsnedsättning ofta utgör de fattigaste av de fattiga, ochsvenskt bistånd bör därför uppmärksamma denna grupps utsatthet ochutveckla strategier för att nå de funktionshindrade med bistånd.I motion 2004/05:U241 (m) yrkande 1 konstateras att hiv/aids-epideminhar fått förödande konsekvenser i stora delar av världen, och ännu inte kulminerat. Det svenska biståndet bör fokusera på bekämpningenav sjukdomen. I yrkande 3 framhålls att behandlingskostnaderna för bådehälso- och sjukvård samt medicin måste sänkas och att svensk läkemedelsindustriskulle kunna vara en förebild inom detta område genom att via ökatpartnerskap och samarbete med både tillverka och distribueraantivirala medel till på ett bättre sätt än (yrkande 4).I yrkande 5 framhålls att hiv/aids har dödat en eller båda föräldrarnaför 14 miljoner barn , varav de flesta i och siffrornafortsätter stiga. beräknas 25 miljoner barn vara föräldralösapå grund av hiv. Traditionella system för att ta hand om föräldralösabarn fungerar inte längre och därför måste speciella program skapasinom ordinarie fattigdomsstrategier. I yrkande 6framhålls vikten av att det skapas garantier för utveckling av läkemedelmot sjukdomar som drabbar afrikanska stater. I yrkande 8 krävs insatserför en ökad medvetenhet hos alla och för att fler politiska ledare deltarfullt ut i kampen mot hiv och insatser för att öka samarbetet mellanstater, regeringar och frivilliga och enskilda organisationer för attytterligare sprida kunskap om hiv (yrkande 9). I yrkande 10 framhållsvikten av att skapa internationell samverkan för att bygga socialastrukturer och nätverk som kan motverka flyktingströmmar. I yrkande 11framhålls vikten av att tillse att hivprevention omfattar alla barn iskolan och i yrkande 12 att det skapas en effektiv struktur för olikahälso- och sjukvårdsinsatser i . Vidare krävs (yrkande 13) attdet skapas fler utvecklingsenheter som arbetar med hivprevention påplats i och att inom svenska insatser verka för att inrättahivpreventionsprogram på alla lokala arbetsplatser och bygemenskaper iAfrika (yrkande 14). I yrkande 15 krävs ökad information till alla barn,ungdomar och vuxna när det gäller hiv/aids.Motionärerna menare vidare att ytterligare resurser måste tillföras föratt öka möjligheten för människor i att hivtesta sig (yrkande16) och att ge ekonomiska möjligheter för afrikanska stater att självakunna tillverka eller efterfråga antivirala medel (yrkande 17). I yrkande18 krävs att alla gravida kvinnor måste få tillgång till antiviralbehandling och så även efter förlossningen för att både mor och barnskall överleva. Det behövs speciella åtgärder för att stärka kvinnornasställning i . Framför allt gäller det att stärka kvinnors rolloch deras beslutanderätt till sin egen sexualitet. behövermännen ändra sitt sexuella beteende och dessutom öka användningen avpreventivmedel (yrkande 19). Motionärerna framhåller vidare i yrkande20 att svenskt bistånd kan syfta till att överföra kunskap för att byggade samhällsstrukturer som behövs för att skapa en fungerande hälso- ochsjukvård. som detta måste genomföras krävs det ytterligaresatsningar på grundforskningen angående hiv då den allra största vinsteni kampen mot hiv kommer då ett vaccin som fungerar kan framställas.I motion 2004/05:U271 (s) framhålls behovet och vikten av att medelanslås från svenskt bistånd för att snabbt utveckla och distribuera braoch billigare mediciner till tredje världens folk.I motion 2004/05:U290 (fp) yrkande 2 krävs att i de analyser och strategiersom ligger till grund för internationella utvecklingssamarbeteskall lyftas fram kvinnors och mäns tillgång till sexuell och reproduktivhälsoservice, exempelvis tillgång till preventivmedel. Vidare krävs iyrkande 3 att skall utarbeta program för att stödja mottagarländeratt själva bygga upp ett fungerande system av import eller produktion,kvalitetskontroll och distribution av SRHR-materiel.I motion 2004/05:U302 (kd) konstateras att den forskning som bedrivsför att finna nya mediciner mot sjukdomar som främst drabbarutvecklingsländerna är av obetydlig storlek till skillnad från den tid dåvästvärlden hade koloniala intressen i dessa länder. Därför krävs iyrkande 8 att mer resurser måste tillföras forskningen om sjukdomar ifattiga länder. Vidare krävs i yrkande 9 att Sida bör förbättra sinakonsekvensanalyser vad gäller hiv-spridning i de projekt man stöder iAfrika. Även i motion 2004/05:U307 (m) yrkande 5 framhålls att detsvenska biståndet bör inriktas på bekämpandet av hiv/aids i ochatt större insatser måste göras för att ytterligare sänka behandlingskostnadernaför både hälso- och sjukvård och kostnaderna för medicin (yrkande6).I motion 2004/05:U331 (kd) yrkande 24 krävs att i ökad grad integrera"icke prioriterade grupper" och människor med handikapp i svenskutvecklingspolitik. I yrkande 36 krävs en ny patentregistreringsmodellmed prissänkningskrav för läkemedelsbolagens försäljning av t.ex.hivmediciner till fattiga länder. Även i motion 2004/05:U333 (kd) yrkande1 krävs att stöder utvecklingen av nya modeller för patentreglersom har folkhälsan i fattiga länder i fokus och ett ökat ansvarstagandeav läkemedelsbolagen som utarbetar och framställer bromsmediciner mothiv/aids (yrkande 2). Vidare krävs i yrkande 3 att i ökadutsträckning fokuserar biståndsarbetet på att bygga upp fungerande hälso-och sjukvårdssystem och infrastruktur i svårt hivdrabbade länder, ochvikten av att tydliggöra kopplingen mellan fattigdom och hivspridningi utvecklingsarbetet framhålls i yrkande 4.I motion 2004/05:U333 (kd) yrkande 5 framhålls att en förutsättning föratt bekämpa hiv/aids i utvecklingsländerna är att kvinnors status höjs.I yrkande 6 krävs att agerar som pådrivare och opinionsbildarei bilaterala dialoger med länder som är svårt utsatta av hiv/aids-spridningenoch att arbetar för att föra upp hiv/aids-frågan på högstapolitiska nivå. Vidare framhålls i yrkande 7 att det säkerhetspolitiskabegreppet måste vidgas till att även gälla epidemier.I motion 2004/05:U333 (kd) yrkande 8 understryks vikten av att användakyrkors och andra organisationers befintliga nätverk och infrastrukturför att effektivisera kampen mot hiv/aids och, i yrkande 9, attvidareutveckla stödjande åtgärdsprogram för de barn som blivit föräldralösatill följd av hiv/aids-spridningen. Vidare krävs i yrkande 14 att Sverigeutvecklar en bred strategi som kan omfatta både kondomer och förändratsexualbeteende för att hejda smittspridningen. I yrkande 15 konstaterasatt i världen finns över 13 miljoner sprutnarkomaner och i vissa regionerhar smittats. För att rädda liv bör därför sprututbytesprogram,under reglerade former, kunna ingå som en av flera åtgärder för attstoppa smittospridningen. I yrkande 16 framhålls att för många länderhar hiv/aids-epidemin inneburit att ekonomiska vinster och den socialautveckling som uppnåtts äts upp av virusspridningen i samhället. Det ärabsolut nödvändigt att i utvecklingspolitiken se sambanden mellan hälsa,utveckling och minskad fattigdom, och det är uppenbart att det behövsökad forskning och kartläggning kring epidemiens påverkan på utvecklingen(yrkande 16). I yrkande 17 framhålls att många fattiga människor varkenhar hört talas om hiv/aids eller skydd mot sexuellt smittsamma sjukdomaroch för dem krävs det information om hälso- och smittorisker. Detförebyggande arbetet och förändrade sexualvanor är av största vikt. Alltförofta är sexualundervisningen bristfällig och tillgång till preventivmedelbegränsad. Så länge det inte går att diskutera sjukdomen går den inteatt bekämpa effektivt och det är särskilt viktigt att involvera ungasorganisationer i arbetetI motion 2004/05:U340 (s) konstateras att bland de hivsmittade i Sydafrikaär det kvinnor som drabbas hårdare än män. Av barnen som dör har konstaterats att i av fallen är dödsorsaken följdverkningarav aids. skulle kunna vara en viktig samarbetspartner i framtagandeav program för att förhindra för tidig död hos mödrar och förhindrafortsatt spridning av hiv.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheterär prioriterade frågor för det svenska biståndet. bidrar aktivtför att öka tillgången till SRHR-materiel och under innevarande åravsätts bl.a. till UNFPA:s Reproductive Health ComodityFund med syftet att just öka tillgången på preventivmedel i de fattigasteländerna. arbetar också tillsammans med likasinnade länder ochUNFPA för att hitta en långsiktigt hållbar lösning för att säkra tillgångentill preventivmedel i de fattigaste länderna.Utskottet menar att frågan om tillgång till läkemedel är av särskiltstor betydelse i många eftersom epidemier och andra hälsoproblembegränsar befolkningens och därmed ländernas utvecklingsmöjligheter.Patentsystemet påverkar priset på patenterade läkemedel, men är endasten faktor bland andra som påverkar tillgång till dessaprodukter.