bet · GR01KU12 · 2004-03-18 00:00:00 — Även när detgäller ersättningsfrågan hänvisade utskottet till tidigare avstyrkandenvid flera tillfällen av motioner om en utvidgning till full ersättning.Utskottet framhöll att när det i betänkande 1997/98:KU30 förordades attordalydelsen av 2 kap. 18 § regeringsformen skulle ses över, ansåg utskottetatt utredningen inte borde omfatta frågan om utvidgning till full ersättning.Utskottet gjorde fortfarande samma bedömning.1999 års författningsutredning, som hade i uppdrag bl.a. att se överordalydelsen av regeringsformens bestämmelse om egendomsskydd, avlämnadei betänkandet Vissa grundlagsfrågor (SOU 2001:19). När detgällde regeringsformens egendomsskydd konstaterade utredningen att manmisslyckats. Mot bakgrund av att ett förslag till ändring av grundlag börha ett brett parlamentariskt stöd och att ett sådant stöd inte hade kunnatuppnås, hade utredningen beslutat att avstå från att lägga fram någotförslag till ändrad lydelse av 2 kap. 18 § regeringsformen. Mot bakgrundav utredningens slutsats lade inte regeringen fram förslag till ändradlydelse av 2 kap. 18 regeringsformen.Utskottets ställningstagandeUtskottet är inte nu berett att gå ifrån sina tidigare ställningstagandeni fråga om förstärkt skydd för äganderätten och avstyrker följaktligenmotionerna K271 yrkande 13 (m), MJ404 yrkande 1 (m) och MJ412 (c) yrkandena1 och 3. Mot bakgrund av tidigare bedömningar är utskottet inte hellerberett att förorda en ändring av grundlagsregeln om ersättning för förlusten.Motionerna K361 (m) och N412 yrkande 5 (kd) avstyrks följaktligen också.Utskottet anser inte att det behövs ett konvent i syfte att stärka skyddetför äganderätten och näringsfriheten. Motion K431 (m) avstyrks.Partibidrag från fackligt anslutna personerUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till pågående beredningsarbete en motion(fp, mp) om hinder för fackligt anslutna personer att mot sin vilja behövabidra till politiska partier, och om skydd mot att i sammanhanget behövaavslöja sina politiska sympatier.MotionenI och () begär i motion K355 yrkandena 1-4begärs lagregler i syfte att förhindra att fackligt anslutna personer motsin vilja skall behöva bidra till politiska partier ellerfolkomröstningskampanjersamt regler som särskilt skyddar fackligt anslutna personers rätt attinte behöva avslöja sin partisympati för att undgå att ge bidrag tillpolitiskt parti eller folkomröstningskampanj. Motionärerna hänvisar tillatt LO själv angett att man satsar till de socialdemokratiskavalarbetet medan förre riksdagsmannen i - Om LO, pengarna och politiken kommit fram till beloppet drygt 100miljoner kronor . Därtill kommer lokala bidrag i reda pengarsamt gratisaktiviteter av till LO-sfären ansluten personal i valrörelsen.Värdet av den extra arbetskraft som LO ställer till Socialdemokraternasförfogande ett valår kan uppskattas till mycket stora belopp, sannoliktflera hundra miljoner kronor.Tidigare behandlingUtskottet avstyrkte en motion (fp, mp) med liknande innebördsom den nu aktuella (bet. 2002/03:KU26, s. 79 f.). Utskottet hänvisadetill att frågan om allmänhetens insyn i hur partierna finansierar sinpolitiska verksamhet var föremål för utredning. Även frågan om insyn ilämnat indirekt stöd, bl.a. från olika intresseorganisationer i samhället,i form av exempelvis stödannonsering, subventionering av annonskostnaderoch personella resurser omfattades av uppdraget. Som regeringen framhållitvar en sådan insyn viktig. Informationen kunde enligt utskottet utgöraett underlag för väljarna vid val och främja en debatt om etik ochbevekelsegrunder i politiken. Informationen kunde också bidra till den internafackliga debatten i frågan. Utskottet var däremot inte berett att ställasig bakom de långtgående statliga ingrepp i föreningars verksamhet sommotionen innebar.I en reservation (m, fp, kd, c och mp) begärdes ett tillkännagivande omtilläggsdirektiv till Utredningen om offentlighet för partiers ochvalkandidaters intäkter. Reservanterna anförde att penningbidrag och andraformer av stöd till de politiska partierna varit en omdebatterad frågaunder senare år och att regeringen föregående år beslutat atttillkalla en särskild utredare med uppgift att överväga hur man kan ökaallmänhetens insyn i hur de politiska partierna finansierar sin politiskaverksamhet och hur de personer som driver en s.k. personvalskampanjfinansierar den. I ett internationellt perspektiv kan man enligt reservanternakonstatera att det är vanligt med någon form av rättslig reglering avpartiernas och valkandidaternas intäkter. En sådan lagstiftning finns t.ex. i , och . Reservanterna framhöll att direktiventill utredningen främst tog sikte dels på frågan om finansiering avpersonvalskampanjer, dels användningen av offentliga medel (partistöd påolika nivåer). För bedömningen av partistödssystemets utformning ocheffekter hade det enligt reservationen också betydelse att få reda på deövriga finansieringskällor och stödformer partierna och kandidaterna haroch det måste i detta sammanhang göras klart att även Socialdemokraternasstöd från fackföreningsrörelsen behöver bli synligt. uppgick detsammanlagda stödet till någonstans , enligtuppgifter lämnade till (dnr 2002:144). Stödetsexakta storlek hade enligt reservationen varit svårt att fastställa. Iflera fall är bidragen hemliga också för LO:s egna medlemmar. Enligtreservanterna var det angeläget att öppenhet och insyn präglar stöd ochfinansiering av de politiska partierna. Detta måste gälla oavsett artenoch graden av stödform. Enligt reservanternas mening borde därför redovisningav de politiska partiernas stöd från fackliga organisationer också belysasav utredningen. Utredningen borde ges tilläggsdirektiv med sådan innebörd.Vi omröstningen i kammare beslöt i enlighet medreservationen (rskr. 2002/03:110).I tilläggsdirektiv till utredningen hänvisade regeringentill att i utredningens uppdrag ingick att, om utredaren fann det befogat,föreslå åtgärder för att öka insynen. Åtgärderna kunde avse en utvecklingav de frivilliga överenskommelser som redan finns på området men kan ocksåavse åtgärder från det allmännas sida. Utgångspunkten för utredningsuppdragetvar att allmänhetens insyn i partiernas och enskilda kandidaters intäkterskulle öka. Uppdraget omfattade därför partier och kampanjer på alla nivåeroch alla typer av stöd. Det var således enligt tilläggsdirektivet fulltklart att även stöd från juridiska personer, t.ex. fackliga organisationer,omfattades av uppdraget, men utredningsuppdragets omfattning i dettahänseende hade likväl ifrågasatts (bet. 2002/03:KU26).Utredningen om offentlighet för partiers och valkandidaters intäkterUtredningen om offentlighet för partiers och valkandidaters intäkteravlämnade sitt betänkande Allmänhetens insyn i partiersoch valkandidaters intäkter (SOU 2004:22). Utredningen föreslår attallmänhetens insyn i hur de politiska partierna finansierar sin politiskaverksamhet och hur valkandidaterna finansierar sina kampanjer skallsäkerställas genom författningsreglering.Enligt utredningen har den ordning med frivilliga partiöverenskommelsersom funnits flera allvarliga brister, bl.a.saknas garanti för att den lämnade informationen är rättvisande frånjämförelsesynpunkt. En författningsreglering kan enligt utredningen bättresäkerställa att informationen blir mer tillgänglig för allmänheten.Redovisningarna föreslås omfatta offentligt partistöd, medlemsavgifter,inkomster från försäljningar, lotterier, insamlingar och liknande, bidragfrån andra delar av partiets organisation inklusive sidoorganisationer,bidrag från privatpersoner och bidrag från företag, organisationer,föreningar och sammanslutningar samt stiftelser och fonder. Med bidrag avsesenligt förslaget såväl ekonomiska bidrag som varor, tjänster och andramotsvarande prestationer som erhållits utan vederlag. Sedvanligt frivilligtarbete och sedvanliga gratistjänster av partiarbetare föreslås av praktiskaskäl att undantas från redovisningen.Utredningen föreslår vidare att värdet av varje bidrag och namnet pågivaren skall anges särskilt i partiernas och kandidaternas redovisningarom värdet uppgår till . Namnet på en privatpersonfår dock inte - till skillnad från namnet på en juridisk person - uppgesutan dennes uttryckliga samtycke om värdet av det bidrag personen lämnatunder ett räkenskapsår är mindre än 20 000 kr.Utredningens förslag innebär vidare att partierna centralt, regionalt ochlokalt samt valda kandidater alltefter i vilken församling de tagit platslämnar intäktsredovisningar till respektive församling, dvs. till ,och kommunfullmäktige för att dessa skall hållaredovisningarna offentligen tillgängliga. Ett rimligt antagande är enligtutredningen att handlingarna behandlas mer eller mindre automatiserat föratt på ett enkelt sätt kunna göras tillgängliga för allmänheten viaexempelvis Internet.Statligt partistöd föreslås inte kunna beviljas ett parti som underlåteratt offentligen lämna en redovisning.Enligt utredningen redovisade Socialdemokraterna för intäkterpå 152,8 miljoner och , Kristdemokraternaredovisade , ,, 36,3 och 32,3miljoner kronor. Medlemsavgifterna uppgick till mellan (v resp. mp)och (c) av de totala intäkterna. Intäkterna bestod huvudsakligen avoffentligt stöd om 51 %-82 % bortsett från (s) där andelen offentligtstöd bara var . För Socialdemokraternas del redovisades valåret 2002anslag från fackföreningsrörelsen med . I betänkandetfinns återgivet Socialdemokraternas redovisning av medel från LO centraltoch från . Enligt utredningen redovisade Socialdemokraternaförutom direkta bidrag från fackföreningsrörelsen även indirekt stöd iform av personella resurser med sammanlagt 4,2 årsarbetskrafter. är kunskapsläget i fråga om det totala både indirekta ochdirekta stödet från fackföreningsrörelsen till det Socialdemokratiskapartiets olika nivåer ytterst bristfälligt. Det saknas enligt utredningeni hög grad heltäckande undersökningar och uppgifter om detta.Enligt den utvärdering av riksdagspartiernas ömsesidiga överenskommelseom en öppen redovisning av intäkter som finns fogat till betänkandet(bilaga 9) redovisades som gåvor från fysiska personer 1,7 miljoner kronortill Socialdemokraterna, till , 71 000 krtill , till och 24 000 krtill . Enligt utvärderingen finns det dock ingen garantiför att uppgifterna är rättvisande från jämförelsesynpunkt eftersom detinte finns någon som helst homogenitet i redovisningarna, möjligen medundantag för partistöd, invandrarstöd och medlemsavgifter.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening är det en angelägen genomlysning som redovisatsav Utredningen om offentlighet för partiers och valkandidaters intäkter.Utskottet vill i likhet med utredningen understryka vikten av öppenhetoch insyn för allmänheten när det gäller partiernas intäkter.Utredningsbetänkandet kan antas bli föremål för remissbehandling och därigenombidra till en debatt på området. Enligt utskottets mening bör den fortsattaberedningen av frågan avvaktas. Motion K355 yrkande 1-4 (fp, mp) avstyrksföljaktligen.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlettföljande reservationer. I rubriken anges inom parentes vilken punkt iutskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Förstärkt skydd för fri- och rättigheterna, m.m., punkt 1 (m)av (), (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i denna reservation. Därmed bifaller motion 2003/04:K271yrkandena 8, 9 och 11.StällningstagandeRegeringsformens fri- och rättighetsskydd måste förstärkas. Vissa av dei regeringsformen garanterade fri- och rättigheterna åtnjuter inte etttillräckligt skydd mot rättighetsbegränsande lagstiftning. Skyddet föräganderätten och näringsfriheten är t.ex. svagare än skyddet för de s.k.opinionsfriheterna. bör vara ett land där mänskliga fri- ochrättigheter skyddas fullt ut. Därför bör grundlagens skydd moträttighetsinskränkningar vara lika starkt, oavsett vilka fri- och rättigheterdet gäller. Det skulle bl.a. innebära att de tre allmänna begränsningsgrundernai 2 kap. 12 § andra stycket regeringsformen blir tillämpliga även vidbegränsningar av t.ex. äganderätten. En inskränkning i den enskildesäganderätt skulle då endast få göras för att tillgodose ändamål som ärgodtagbara i ett demokratiskt samhälle. Vidare skulle det innebära att enbegränsning aldrig får gå ut över vad som är nödvändigt med hänsyn tilldet ändamål som har föranlett den. Begränsningar skulle inte heller fågöras på grund av åskådning eller sträcka sig så långt att de utgör etthot mot den fria åsiktsbildningen.Vid beslutsfattande bör ökad hänsyn tas till politiskaminoriteters legitima intressen. Minoritetsskyddet bör stärkas generellt vidbeslut om lagstiftning som innebär inskränkningar i de medborgerliga fri-och rättigheterna, vilket kan ske genom att reglerna om särskiltbeslutsförfarande i 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen blir tillämpliga.Det uppskovsförfarande som där föreskrivs skulle påtagligt förstärkaminoritetsskyddet och dessutom ge mer tid för debatt, eftertanke ochnoggrant övervägande.En förstärkning av såväl minoritetsskyddet som fri- och rättighetsskyddetskulle inte bara utgöra ett viktigt steg i den allmänna strävan att stärkamedborgarnas förtroende för det politiska systemet och den demokratiskabeslutsprocessen. Reformen skulle också tydliggöra att är endemokrati och en rättsstat som inte per automatik sätter statens intresseframför individens rätt. Den nuvarande bristen på samstämmighet mellanEuropakonventionens och regeringsformens skyddsnivåer skulle kunna upphävasgenom att upphöja till grundlag. Ett annat sätt kanvara att utvidga tillämpningsområdet för 2 kap. 12 § regeringsformen tillatt omfatta även . bör med bifall till motionK271 yrkandena 8, 9 och 11 (m) som sin mening ge regeringen detta tillkänna.2. Utvidgat skydd för fri- och rättigheter, punkt 2 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i denna reservation. Därmed bifaller motion 2003/04:K399.StällningstagandeRättens legitimitet är inte bara knuten till sättet för beslutsfattandeutan även till medborgarnas sociala medvetenhet, värdeskalor och värderingar.Den legitima rättsstaten måste visa respekt för de grundläggande mänskligafri- och rättigheterna. Dit hör bl.a. att staten skall respektera varjemänniskas integritet oberoende av religion, ålder, ras, kön, sexuellidentitet, ekonomisk eller social ställning, etnisk eller politisktillhörighet. Rättskipning och myndighetsutövning skall vara rimligt förutsebaramed stöd av lagen och med hänsyn till etiska värden. En medborgare skallåtnjuta rättsskydd både mot enskilda och mot staten. Grundläggande kriterierför en fungerande rättsstat är mänskliga fri- och rättigheter, maktdelning,förvaltningens lagenlighet, rättsskydd genom oavhängiga domstolar ochden statliga maktutövningens förutsebarhet. Rättsordningen måste därförpräglas av rättslikhet, rättssäkerhet, rättstrygghet, rättstillgänglighetoch öppenhet. Rättssäkerhet, likhet inför lagen, den avtalsrättsligapartsautonomin (parters självständighet) och avtalsfrihet skyddar individensbehov av att tryggt kunna planera sitt liv. Rättsnormen skall ta sinutgångspunkt i det som är etiskt godtagbart. Den skall alltså förankras iden svenska och västerländska kulturtraditionen. Denna syn på rättsstatenanknyter mer till ett mera "normalt" europeiskt betraktelsesätt. Det ärviktigt att successivt sortera ut rättspositivismen ur det rättsligaperspektivet i arbetet för att förstärka de mänskliga fri- och rättigheterna.Det svenska skyddet för dessa fri- och rättigheter behöver vidgas ochförstärkas.Exempel på områden som borde bearbetas ytterligare är t.ex. vidden avskyddet för den mänskliga integriteten, föräldrarätten, den negativaföreningsfriheten och äganderätten. Det behövs också ett tydligtdiskrimineringsskydd för människans integritet oberoende av religion, ålder,ras, hudfärg, kön, språk, sexuell identitet, genetiska särdrag, börd,ekonomisk eller social ställning, funktionshinder, etnisk eller politisktillhörighet. Detta skydd måste vara effektivt inte enbart i förhållandetmellan den enskilde och det allmänna utan rättsstaten måste ocksåtillförsäkra ett sådant skydd mellan enskilda. Regeringsformen tillförsäkrarmed smärre undantag medborgarna fri- och rättigheter uppräknade i 2 kap.1 § regeringsformen endast i förhållande till det allmänna. Medborgarnatillförsäkras däremot inte sådana generella fri- och rättigheter iförhållande till andra enskilda eller andra enskilda rättssubjekt (företageller organisationer). I denna del kan det inte anses råda full parallellitetmellan regeringsformen och . Denna konvention kan antasålägga konventionsstaterna viss skyldighet att genom lagstiftning tryggavissa fri- och rättigheter även mellan enskilda. Det vore värdefullt attutreda om även fri- och rättigheter mellan enskilda borde grundlagsfästasoch inte som i huvudsak vara inriktade på förhållandet mellan denenskilde och det allmänna. De nu redovisade frågeställningarna bör ingå iuppgifterna för den författningsutredning som aviserats. Detta bör medbifall till motion K399 (kd) ges regeringen till känna.3. , punkt 3 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i denna reservation. Därmed bifaller motionerna 2003/04:K386och 2003/04:Ub321 yrkandena 1 och 2. StällningstagandeEn diskussionkring etik och människovärde är av centralt värde för det människovänligasamhället. Ett samhälle måste bygga på tillit. Varje dialog, varje diskussionblir till en meningslöshet om det inte hos de som diskuterar finns ettgemensamt etiskt minimum, en gemensam uppsättning värden och värderingar.Men om ingen bryr sig om att utkristallisera och diskutera och förklaradetta minimum är risken uppenbar att det faller i glömska och ersätts avett moraliskt gungfly. Att föra en debatt om dessa idéer borde därförvara centralt i allt samhällsengagemang. De politiska partierna ärnaturligtvis inte de mest centrala signalgivarna när det gäller överförandeav värden och värderingar. Familjen är givetvis den viktigaste. Skolan,medierna, vänner och kamrater kompletterar denna uppgift. Lagstiftarendeltar också - det torde vara påvisat att lagstiftning är normerande,åtminstone i viss utsträckning. Men även inom politikens domäner finnsdet behov av ett samtal, debatt, kring de grundläggande mänskliga värdena.Och självfallet är det oerhört centralt att de politiska beslut som fattasav riksdag, landsting/regioner och kommuner är grundade på ett accepteratvärdemönster.För en svensk värdekommission går det utmärkt att användasig av det grundläggande upplägg som den norska värdekommissionen harhaft. Det finns t.ex. anledning att fokusera på följande frågeställningar:vilka de grundläggande värdena för ett gott samhälle är och vilkainspirationsgivarna för dessa är, liksom hur vi tillägnar oss etiken/värdena,familjens, skolans, rättssystemets, mediernas och övriga signalgivaresbetydelse som värde- och normöverförare, hur rättssystemet och rättstänkandebyggs upp utifrån den gemensamma värdebasen, samhällsekonomins beroendeav en fungerande etik i form av tillit och förtroende, ekonomins drivkrafter,familjens betydelse för ett gemenskapstänkande, värdebasens betydelseför uppbyggande av företags- och organisationskulturer, värdebasensutveckling och betydelse i ett informationssamhälle jämfört med jordbruks-och industrisamhällena och värdebasens utveckling och betydelse i ettsamhälle som får allt större etnisk mångfald. bör i syfte attbredda och entusiasmera den etiska diskussionen med sikte på samhälletsfundament och därmed de mänskliga fri- och rättigheterna tillsätta envärdekommission. Detta bör med bifall till motionerna K386 (kd) och Ub321yrkandena 1 och 2 (kd) ges regeringen till känna.4. Individuella rättigheter, punkt 4 (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i denna reservation. Därmed bifaller motion 2003/04:K223yrkandena 1 och 2.StällningstagandeIndividen måste vara utgångspunkten för samhällsbygget. En långtgåendedecentralisering av makt och ansvar förutsätter ett starkt skydd förindividerna mot godtycke och övergrepp. Starka individuella rättigheteroch ett decentraliserat samhälle är varandras förutsättningar. De lagarsom reglerar stora delar av den kommunala verksamheten, som skollagenoch socialtjänstlagen, bör ses över i syfte att ersätta detaljregleringenav kommunernas verksamhet med utkrävbara rättigheter för individen. Ensådan ordning stärker både kommunerna, som får ökad frihet att välja hurmålen skall uppnås, och individerna som till skillnad från dagens lägekan kräva att få vissa viktiga rättigheter uppfyllda också i domstol. Isyfte att stärka den enskilda människans och de civila organisationernasställning bör möjligheten prövas att gentemot statliga myndigheter ochförvaltning inrätta en lista över medborgarnas rättigheter. En sådanrättighetslista bör innehålla krav på att dröjsmål inte får förekomma utangiltiga skäl samt på en tidsram inom vilken medborgaren får svar frånmyndigheten eller verkställighet genomförs. Vad sålunda anförts bör medbifall till motion K223 yrkandena 1 och 2 (c) ges regeringen till känna.5. Rätten till liv, punkt 6 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i denna reservation. Därmed bifaller motion 2003/04:So636yrkande 1.StällningstagandeMålsättningsstadgandena i regeringsformen är till sin karaktär interättsligt bindande. De kan ha eller få politisk betydelse och effekterna avstadgandena kan bli föremål för politisk kontroll. Det väsentliga medportalskrivningarna är att ålägga det allmänna att positivt verka för atträttigheten i fråga skyddas och främjas.Den mest grundläggande av de mänskliga rättigheterna, rätten till liv,bör ingå i regeringsformens värdeorientering genom målsättningsstadgandena.Det behövs ett tillägg till 1 kap. 2 § regeringsformen med innebörd attden offentliga makten skall utövas med respekt för människovärdetsokränkbarhet, alla människors lika värde och den enskilda människans frihetoch värdighet. Genom en sådan grundlagsändring fastslås människovärdetsokränkbarhet som en övergripande värdeorientering för allt samhällsarbete.Som sådan bör den också prägla ramarna och reglerna på det medicinsk-etiskaområdet. Detta bör med bifall till motion So636 yrkande 1 (kd) ges regeringentill känna.6. Livsåskådningsfrihet, punkt 7 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i denna reservation. Därmed bifaller motionerna 2003/04:K266och 2003/04:K324 yrkande 2 och avslår motion 2003/04:K324 yrkande 1.StällningstagandeFrågan om vegetarisk och vegansk mat handlar om människors möjlighet attta etiska ställningstaganden, och ytterst också om människors frihet. Detär oacceptabelt att t.ex. elever på skolor inte får fullvärdig mat medhänvisning till att de är vegetarianer eller veganer. Utöver att de blirutsatta för diskriminering försämras också deras möjligheter att presteragoda studieresultat. Regeringen bör skyndsamt arbeta fram förslag om hurde som är vegetarianer eller veganer av etiska skäl skall kunna garanterasatt få fullvärdig mat på skolor, behandlingshem, fängelser, ålderdomshemoch i andra sammanhang där maten bekostas av det offentliga. Detta börmed bifall till motionerna K324 yrkande 2 (s) och K266 (fp) ges regeringentill känna.7.