bet · GS01FIU1 · 2004-11-11 00:00:00 — Ju säkrarearbetsplats och därmed bättre arbetsklimat, desto lägre premie.Det förebyggande arbetet på arbetsplatserna ges en högre prioritet;detta gäller särskilt inom den offentliga sektorn.Fler alternativa arbetsgivare inom den offentligt finansierade verksamhetenför att öka drivkrafterna att arbeta förebyggande och ge de anställdarimliga arbetsvillkor.Utökade möjligheter för den enskilde att påverka arbetstidens förläggningoch bestämma dess omfattning, vilket också i många fall kan göra attarbetsmiljön upplevs som bättre och därmed i förlängningen leda tillett bättre hälsoläge.Förbättrad kunskap om och ökade insatser mot kvinnors ohälsa.Ökad produktivitetModeraterna, anser attdet är främst genom att göra det mer lönsamt för individen att utbildasig, ta ansvar, arbeta och spara i kombination med ett bättre företagarklimatsom den svenska arbetskraftens produktivitet kan öka. Detta sammanfallerockså väl med vad som är politikens uppgift - att se till att individeni så stor utsträckning som möjligt får de möjligheter som krävs för atthan eller hon ska kunna förverkliga sina förhoppningar. Människor måsteuppleva att hårt arbete och framgångsrikt företagande på ett påtagligtsätt leder till ett ökat välstånd. När medborgarna uppfattar att samhälletbejakar företagande och arbete stimuleras deltagande i arbetskraftenoch produktiviteten, vilket i nästa led medför att de skatter ochavgifter som tas ut räcker bättre för att finansiera den gemensammavälfärden. När medborgarna upplever motsatsen, dvs. att samhället främstförsvarar bidrag och höga skatter, ökar bidragsutnyttjandet och svartarbetesamt effektiviteten sjunker.För att främja en god produktivitetstillväxt föreslås:Trösklarna på arbetsmarknaden måste sänkas och rörligheten ökas så attmänniskor lättare kan söka sig till de arbetsplatser som de önskar.Skatteregler och anställningsregler måste i större utsträckning än nustimulera nyanställningar och flexibilitet.Det måste bli mer lönsamt för företagen att investera i produktion,utveckla ny teknik och höja kvaliteten. Kunskap och kompetensutvecklingär en grundläggande förutsättning för att ska vara ett utvecklatvälfärdsland. Det handlar om att stärka såväl grund- som gymnasieskolanskvalitet, öka satsningen på högre utbildning och forskning, främjainnovationer samt kompetensutveckling i arbetslivet.Regler måste ses över och förenklas och byråkrati och uppgiftslämnandeminska. Därigenom kommer företagen att kunna koncentrera sig på sinaaffärsidéer snarare än på administration.F-skattsedel ska beviljas för i stort sett alla som ansöker om den. Detmåste bli lättare att gå från att vara inkomsttagare till att bli egenföretagare och tvärtom, beroende på den enskildes situation.Skattebelastningen på hushållens köp av hushållstjänster måste begränsas.Därigenom uppnås en betydligt större laglig produktion somhårt arbetande inkomsttagare sannolikt blir mer produktiva i sittordinarie arbete genom att slippa en del hemarbete.Vi måste öppna för en mångfald utförare av offentliga välfärdstjänster.Produktiviteten kommer att öka, både till följd av att nya och effektivareorganisationsformer kommer att uppstå och till följd av att bättrefungerande belöningssystem kommer till stånd när det finns fler arbetsgivareatt välja bland.Den offentliga upphandlingen måste förbättras. Därmed stiger produktiviteteni offentlig sektor och konkurrenstrycket i den privata sektorn ökar.Konkurrensen på såväl produkt- och tjänstemarknader som finansiellamarknader måste stärkas. Därigenom kan ytterligare produktivitetsökningaruppnås. Detta gäller inte minst byggsektorn, livsmedelssektorn samtläkemedel och banktjänster.Sunda finanser och stabila institutionerFör att säkerställa sunda offentliga finanser och stabila institutionellaramverk och institutioner anser att:statens utgifts- och skattekvot måste minska för att ge hushållen ochföretagen en ökad makt över sina inkomster och för att minska statsbudgetensstora konjunkturkänslighet samt för att öka dynamiken i ekonomin,socialförsäkringssystemen måste reformeras för att bli enklare, ekonomisktmer robusta och i högre grad utformas i syfte att skapa incitament förarbete och mot bidragsutnyttjande,den offentliga bruttoskulden ska minska,budgetprocessen måste reformeras så att den ursprungliga inriktningenåterställs,kontrollen och tillsynen över såväl socialförsäkrings- och bidragssystemensom finans-, produkt- och tjänstemarknaderna och skattesystemet börstärkas,det direkta sambandet mellan en fungerande lönebildning och höjdareallöner behöver stärkas och arbetsmarknadens parter bör ha ansvar förlöneförhandlingarna, men staten bör bl.a. tydliggöra kopplingen mellanarbetslösheten och avgiften till arbetslöshetsförsäkringen,tilltron till rättsväsendet i stort behöver stärkas, individen måsteskyddas bättre, brott mot företag och företagare måste uppmärksammasmer och ökade resurser till polis, kriminalvård och åklagarväsende ärviktiga inslag för att uppnå detta.Förtroendet för näringslivet måste stärkasUtan förtroende kan näringslivet i allmänhet och den finansiella sektorni synnerhet inte fungera på ett konkurrenskraftigt sätt. Ju lägreförtroende, desto större behov av kontrollåtgärder och kontraktsskrivandem.m. som bidrar till högre kringkostnader och därmed en ineffektivresursanvändning.Förtroende kan byggas via lagar och regleringar, via tillsyn eller viaetiska normer och självreglering i branschen. I de flesta länder, liksomi , finns alla dessa tre "ben" för att skapa det önskvärdafunktionssättet och förtroendet. Det finns dock brister på alla dessa treområden: lagstiftningen på insiderområdet bör ses över, den tillsyn somFinansinspektionen ska stå för är långt ifrån tillräcklig och de i ochför sig ambitiösa regler och normer som branschen själv har satt uppföljs dåligt.En fungerande etik har stor betydelse för samhällsekonomin.Förtroendekommissionen pekade på att studier inom indikerade attökade transaktionskostnader på grund av brist på förtroende kunde uppgåtill tiotals procent av BNP ().En fungerande etik med hög tillit mellan människor är således engrundförutsättning för ett samhällsklimat med goda tillväxtbetingelser.Det handlar inte bara om förtroendet för det privata näringslivet utanockså om förtroendet för statliga och kommunala bolag och i en vidaremening även om förtroendet för politiker och det politiska systemet.Vi ser bl.a. följande förändringar för att upprätta näringslivetsförtroende och finansmarknadens funktionssätt och därmed även stärkasmåspararens situation:Näringslivet måste ta ansvar för att en ordentlig diskussion kommer igång om hur det etiska handlandet kan stärkas inom olika sektorer.Ett fortsatt användande av etiska analyser av börsbolag och andra företag- dessa utgör ett viktigt komplement till de vanligafinansiella analyserna.Insiderlagstiftningen bör ses över.Stärk och ge den verkningsfulla påföljdsmöjligheter.Ökad öppenhet i företagens redovisning av bl.a. löner och förmåner börske i första hand på frivillig väg, i andra hand genom lagstiftning.Friare kommunerMänniskors efterfrågan efter tjänster inom vård, skola och omsorg äroförändrat stor. Såväl resursernas storlek som deras kvalitet är avavgörande betydelse. En fortsatt reformering och utveckling av deoffentliga verksamheterna är nödvändig för att klara förändrade demografiskaförutsättningar och människors skiftande behov. Avregleringar, mångfaldinom produktionen och ökad konkurrens är nödvändiga, tillsammans med enprioritering av kärnuppgifter, för att kunna upprätthålla och förbättraden offentligt finansierade välfärden.Vänsterkartellen har ånyo visat att ideologiska skygglappar sätter hinderför en nödvändig reformering av den offentliga välfärden. Detta harvisats senast i samband med den s.k. stopplagen som förbjuder landstingatt lägga ut drift av sjukhus till vårdgivare med vinstmotiv. Utöveratt vänsterkartellen förhindrar en reformering av offentliga verksamheterär stopplagen ett exempel på hur det kommunala självstyret misshandlas.Lagen är onödig eftersom landstingen själva kan förutsättas fattaförståndiga beslut i dessa frågor. De landsting som inte följervänsterkartellens påbud förhindras i centralistisk anda att verkställa debeslut som lokala väljarna har gett dem mandat för. För Allians förSverige är denna typ av lagstiftning fullständigt främmande. Kommuneroch landsting är fullt kapabla att fatta egna beslut för frågor som rördem själva. Precis som enskilda människor är kapabla att själva kunnavälja tror vi att kommuner och landsting kan fatta egna beslut.I syfte att öka valfrihet och konkurrens bör etableringsfrihet råda föroffentliga tjänster där det så är lämpligt. Rätt utfört kommer dettaatt ge välfärdsvinster för medborgarna med en större mångfald till lägrepris. Dessutom kommer detta att skapa nya och bättre arbetsplatser.Särskilt kommer detta att gynna kvinnor som arbetar inom denoffentliga sektorn. Ökad företagsamhet inom vård och omsorg skullestimulera det kvinnliga företagandet.Medan vänsterkartellen för en politik som lägger en död hand överinitiativkrafterna i de lokala beslutsorganen vill vi i Allians för Sverigestärka det kommunala självstyret.Tillväxt och ökad sysselsättning i näringslivet är avgörande för attden kommunala ekonomin ska utvecklas positivt och ge ökade resurser.Det är därför helt avgörande för kommunernas ekonomi att regering ochriksdag genom sina beslut skapar bästa möjliga förutsättningar för ökatarbete och företagande. Bara genom växande skattebaser kan kommunernasekonomi stärkas på ett långsiktigt hållbart sätt.Statsbidragen till kommunerna har utvecklats till att bli en alltviktigare finansiering av de kommunala verksamheterna. Detta gröper urdet kommunala självstyret ytterligare eftersom basen för den kommunalaekonomin i allt större utsträckning baseras på statens välvilja, istället för egna trygga skattebaser. Vi menar att det är mycket viktigtatt kommunerna ges en reell självständighet för att kunna leva upp tilldet mandat kommuninvånarna har gett till de lokala beslutsfattarna. Detär centralt att kommunerna ges den frihet som krävs för att kunnafortsätta ett förändringsarbete som innebär att medborgarna kan få merför varje skattekrona. Statsbidragen bör tillsammans med ett väl fungerandeutjämningssystem utformas så att de ger rimliga möjligheter för kommunermed olika förutsättningar att bedriva en verksamhet med god standard.Utjämningssystemet bör vara så utformat att det inte hämmar tillväxt,respekterar det kommunala självstyret samt ger en garanti för en skäligservicenivå i hela landet.Ett socialförsäkringssystem som skapar trygghet och tillväxtDet nuvarande socialförsäkringssystemet kräver en kraftfull reformeringsom tar sin utgångspunkt i att nästan alla människor har förutsättningarnaoch viljan att försörja sig av egen kraft. Socialförsäkringssystemetska bistå med en grundläggande trygghet som alla människor kan komma ibehov av under begränsade perioder av sitt liv. är det viktigtatt försäkringarna underlättar en övergång till reguljär sysselsättninggenom att individen tjänar på att gå från att få sin försörjning genomen socialförsäkring till att försörja sig genom eget arbete.Utformningen av socialförsäkringarna och deras myndighetsstrukturförsvårar ofta insatser för att möjliggöra en återgång i egen försörjningoch bidrar på så vis till att permanenta bidragsberoende. Exempelvisbehöver insatserna mot arbetslöshet och sjukfrånvaro/förtidspensionersamordnas i betydligt större utsträckning än vad som är fallet.Föratt legitimiteten och solidariteten för hela skattesystemet i allmänhetoch socialförsäkringssystemet i synnerhet inte ska urholkas hos Sverigesskattebetalare måste nu statsmakten se till att kostnaderna försocialförsäkringarna minskar från de senaste årens rekordnivåer.Socialförsäkringssystemen bör främja återgång i egen försörjning, ettansvarsfullt utnyttjande och motverka att bidragsberoende permanentas.Socialförsäkringssystemet bör göras mer självstående i förhållande tillden övriga statsbudgeten och tydligare koppla förmånerna till denenskilda individen, till exempel genom en ökad försäkringsmässighet. Deprinciper som bör ligga till grund för nödvändiga förändringar återfinnsi betydande grad i den reformering som med bred politisk enighet gjortsav pensionssystemet.Arbetslöshetsförsäkringen bör reformeras så att flaskhalsar påarbetsmarknaden undanröjs och arbete framför arbetslöshet alltid lönar sigför den enskilde. Försäkringen bör bidra till en bättre fungerandelönebildning och i förlängningen högre sysselsättning.Socialförsäkringarna måste lättare kunna följa den enskilde individen.Inte minst på en mer rörlig och internationaliserad arbetsmarknad ärdetta viktigt.Vi föreslår att tillkännager för regeringen vad vi här framförtom inriktningen av den ekonomiska politiken. Vi tillstyrker därmed delvis2004/05:Fi231 av m.fl. (m) yrkandena 1 och 10,2004/05:Fi232 av m.fl. (fp) yrkande 1, 2004/05:Fi233 avGöran m.fl. (kd) yrkandena 1, 3 och 8 samt 2004/05:Fi234 avMaud m.fl. (c) yrkandena 1 och 2 samt avstyrker proposition2004/05:1 punkt 1.2. Mål för de offentliga finanserna (avsnitt 3), punkt 3 (m)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om mål för de offentliga finanserna. Därmedbifaller motion2004/05:Fi231 av m.fl. (m) yrkande 4 ochavslår proposition 2004/05:1 Finansplanen punkt 4 och motionerna2004/05:Fi232 av m.fl. (fp) yrkandena 5-7,2004/05:Fi233 av m.fl. (kd) yrkandena 10, 12och 13,2004/05:Fi234 av m.fl. (c) yrkande 5 och2004/05:Fi277 av m.fl. (fp) yrkande 1.StällningstagandeEtt viktigt mål för finanspolitiken är att säkerställa att utvecklingenav de offentliga finanserna är uthållig. Endast på detta sätt kan denlångsiktiga välfärdsutvecklingen säkras. Vi anser att den offentligaskuldsättningen måste reduceras. Målet är att den offentliga sektornsbruttoskuld sänks och möjliggör stabila skattesatser på en lägre nivåän i dag.Det övergripande ramverket för finanspolitiken påverkas av de regelverksom styr de olika delarna av den offentliga sektorn.Överskotten i den offentliga sektorn ligger framöver helt iålderspensionssystemet. En av fördelarna med det nya pensionssystemetär att det är självständigt. Därmed är det omöjligt att föra över pengartill statsbudgeten. Premiepensionerna är dessutom grundlagsskyddad privategendom. Pensionssystemets tillgångar kan därmed inte användas för andraändamål. För kommunerna gäller ett balanskrav. Förutsättningarna förkommunsektorn ska vara stabila, och man bör därför utgå från attkommunsektorn som helhet ska vara i balans.Givet detta regelverk är det naturligt att det finansiella sparandet istatsfinanserna utgör instrumentet för att upprätthålla målet för detstrukturella sparandet i den offentliga sektorn som helhet.Vi anser att budgetpolitiken bör inriktas på ett långsiktigt mål förden offentliga sektorns skuldsättning. Ett budgetsaldomål utan kopplingtill utvecklingen av den offentliga sektorns skuldsättning är inte enbra lösning. Ett årligt mål för det finansiella sparandet utgör en försvag restriktion för finanspolitiken.Med ett årligt överskottsmål påverkar avvikelser från målet intepolitiken för . Om statsfinanserna försämras, t.ex. viden konjunkturnedgång, medför det inte något krav på regeringen att föraen stramare politik under den konjunkturuppgång som sedan följer.Ytterligare ett problem med överskottsmål är att de saknar pedagogiskklarhet. Det finns inga starka skäl att försöka nå ett visst finansielltsparande om det inte finns en koppling till skuldsättningen. Om regeringeninriktar finanspolitiken på ett mål som det inte finns sakliga skäl attuppnå uppkommer en otydlighet i den offentliga diskussionen som intebidrar till att öka trovärdigheten för den ekonomiska politiken.Vi anser därför att en ordning baserad på ett mål för den konsolideradeoffentliga sektorns bruttoskuldsättning bör prövas. Med ett skuldmålmedför oväntade överskott att det blir enklare att föra finanspolitikeni framtiden. En ansvarsfull finanspolitik "belönas" genom att frihetsgradernablir större . då målen uppnås kommer regeringenett år närmare den tidpunkt då skuldmålet är uppnått och det blirtillräckligt att upprätthålla balans i de offentliga finanserna överkonjunkturcykeln.Den konsoliderade offentliga sektorns bruttoskuldsättning - det måttsom ligger till grund för för finanspolitiken - motsvarari dag av BNP. Vår bedömning, bl.a. mot bakgrund av den demografiskautvecklingen, är att denna bruttoskuldsättning i ett första steg börreduceras till av BNP . Därefterfinns det skäl att överväga ytterligare reduktion av skuldsättningen.Somett verktyg för att nå det långsiktiga överskottsmålet anser vi attstatens finansiella sparande bör målsättas. Pensionssystemet är autonomtoch innehåller egna balanserande mekanismer, och kommunsektorn är ålagdett lagstadgat balanskrav. Det verktyg som återstår för regeringen ärdärför statens finansiella sparande. Målen för statens finansiellasparande bör sättas med utgångspunkt i det övergripande målet om en sänktnivå på den offentliga bruttoskulden. Vi föreslår därför att riksdagenfastställer målen för statens finansiella sparande till -0,6; -0,1 och0,av BNP för åren 2005-2007.Härav följer att det strukturella finansiella sparandet i genomsnittuppgår till av BNP för perioden 2000-2007.Med det anförda tillstyrker vi motion Fi231 (m) yrkande 4 och avstyrkerpropositionens yrkande 4 samt övriga här aktuella motionsyrkanden.3. Mål för de offentliga finanserna (avsnitt 3), punkt 3 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om mål för de offentliga finanserna. Därmedbifaller motionerna2004/05:Fi232 av m.fl. (fp) yrkandena 5-7 och2004/05:Fi277 av m.fl. (fp) yrkande 1 ochavslår proposition 2004/05:1 Finansplanen punkt 4 och motionerna2004/05:Fi231 av m.fl. (m) yrkande 4,2004/05:Fi233 av m.fl. (kd) yrkandena 10, 12och 13 samt2004/05:Fi234 av m.fl. (c) yrkande 5.StällningstagandeEtt viktigt mål för finanspolitiken är att säkerställa att utvecklingenav de offentliga finanserna är uthållig. Endast på detta sätt kan denlångsiktiga välfärdsutvecklingen säkras. Vi anser att den offentligaskuldsättningen måste reduceras. Målet är att den offentliga sektornsbruttoskuld sänks och möjliggör stabila skattesatser på en lägre nivåän i dag.Det övergripande ramverket för finanspolitiken påverkas av de regelverksom styr de olika delarna av den offentliga sektorn.Överskotten i den offentliga sektorn ligger framöver helt iålderspensionssystemet. En av fördelarna med det nya pensionssystemetär att det är självständigt. Därmed är det omöjligt att föra över pengartill statsbudgeten. Premiepensionerna är dessutom grundlagsskyddad privategendom. Pensionssystemets tillgångar kan därmed inte användas för andraändamål. För kommunerna gäller ett balanskrav. Förutsättningarna förkommunsektorn ska vara stabila, och man bör därför utgå från attkommunsektorn som helhet ska vara i balans.Givet detta regelverk är det naturligt att det finansiella sparandet istatsfinanserna utgör instrumentet för att upprätthålla målet för detstrukturella sparandet i den offentliga sektorn som helhet.Det medelfristiga budgetpolitiska målet bör därför ta sikte på statensfinansiella sparande. Målet bör vara att statens finansiella sparandeska vara lika med noll, dvs. i balans, över en konjunkturcykel. Med enkommunsektor i balans kommer då det offentliga finansiella sparandetöver konjunkturcykeln att bestå av det sparande som pensionssystemetuppvisar. Det innebär för det närmaste decenniet att det samlade offentligaöverskottet i genomsnitt kommer att ligga på av BNP. Det operativamålet bör dock avse staten.Det är vare sig från ekonomisk eller moralisk utgångspunkt försvarligtmed långsiktiga statliga underskott och långsiktig uppbyggnad avstatsskulden. Det är inte försvarbart att vältra över skuldbördan påkommande generationer. Den demografiska utvecklingen är ett starkt argumentför att vända underskottsutvecklingen. På grund av de storaunderskott som råder i statens finanser anser vi dock attett balansmål för statens finansiella sparande måste fasas in successivt.Vi föreslår mot denna bakgrund att målet för statens finansiella sparande2005 fastställs till -1,av BNP och att godkänner vårberäkning av den offentliga sektorns finansiella sparande.Med det anförda tillstyrker vi motion Fi232 (fp) yrkandena 5-7 och Fi277(fp) yrkande 1. Vi avstyrker propositionens yrkande 4 samt övriga häraktuella motionsyrkanden.4. Mål för de offentliga finanserna (avsnitt 3), punkt 3 (kd, c)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om mål för de offentliga finanserna. Därmedbifaller delvis motionerna2004/05:Fi233 av m.fl. (kd) yrkandena 10, 12och 13 samt2004/05:Fi234 av m.fl. (c) yrkande 5 ochavslår proposition 2004/05:1 Finansplanen punkt 4 och motionerna2004/05:Fi231 av m.fl. (m) yrkande 4,2004/05:Fi232 av m.fl. (fp) yrkandena 5-7 och2004/05:Fi277 av m.fl. (fp) yrkande 1.StällningstagandeEtt viktigt mål för finanspolitiken är att säkerställa att utvecklingenav de offentliga finanserna är uthållig. Endast på detta sätt kan denlångsiktiga välfärdsutvecklingen säkras. Vi anser att den offentligaskuldsättningen måste reduceras. Målet är att den offentliga sektornsbruttoskuld sänks och möjliggör stabila skattesatser på en lägre nivåän i dag.Det övergripande ramverket för finanspolitiken påverkas av de regelverksom styr de olika delarna av den offentliga sektorn.Överskotten i den offentliga sektorn ligger framöver helt iålderspensionssystemet. En av fördelarna med det nya pensionssystemetär att det är självständigt. Därmed är det omöjligt att föra över pengartill statsbudgeten. Premiepensionerna är dessutom grundlagsskyddad privategendom. Pensionssystemets tillgångar kan därmed inte användas för andraändamål. För kommunerna gäller ett balanskrav. Förutsättningarna förkommunsektorn ska vara stabila, och man bör därför utgå från attkommunsektorn som helhet ska vara i balans.Givet detta regelverk är det naturligt att det finansiella sparandet istatsfinanserna utgör instrumentet för att upprätthålla målet för detstrukturella sparandet i den offentliga sektorn som helhet.Vår utgångspunkt är att under den kommande mandatperioden bör balans istatens finansiella sparande eftersträvas. Med en kommunsektor i balanskommer då det offentliga finansiella sparandet över konjunkturcykelnatt bestå av det sparande som pensionssystemet uppvisar. Det innebärför det närmaste decenniet att det samlade offentliga överskottet igenomsnitt kommer att ligga på av BNP. Det operativa målet bördock avse staten.Det är vare sig från ekonomisk eller moralisk utgångspunkt försvarligtmed långsiktiga statliga underskott och långsiktig uppbyggnad avstatsskulden. Det är inte försvarbart att vältra över skuldbördan påkommande generationer. Den demografiska utvecklingen är ett starkt argumentför att vända underskottsutvecklingen. På grund av de storaunderskott som råder i statens finanser anser vi dock attett balansmål för statens finansiella sparande måste fasas in successivt.Med det anförda tillstyrker vi delvis motionerna Fi233 (kd) yrkandena10, 12 och 13 samt motion Fi234 (c) yrkande 5. Vi avstyrker propositionensyrkande 4 samt övriga här aktuella motionsyrkanden.5. Beslut om ramar för budgeten 2005 (avsnitten 4 och 5 exkl. 5.13),punkt 4 (m)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 bordeha följande lydelse:4.