bet · GS01JUU1 · 2004-11-25 00:00:00 — I motion Ju432(s) anförs att åtgärder bör vidtas för att förbättrabemötandet av barn inom rättsväsendet.I motion Ju485 (fp) förespråkas enkompetenshöjning inom rättsväsendet rörandetrafficking.I motionerna Ju316 (v), Ju424 (mp), Ju435 (s),Ju448 (flerpartimotion), L295 (fp), U257 (v) ochSo604 (c) anförs att kompetensen inom rättsväsendetom brott mot och situationen för homosexuella,bisexuella och transpersoner bör förbättras samt attbemötandet av dessa personer bör förbättras. Imotion Ju424 preciseras yrkandet till att avsekriminalvården. I motion L295 påtalas även behovetav att polisen blir bättre på att informera offerför hatbrott där grunden för brottet är offretssexuella läggning. I motionerna Ju435 och Ju448påtalas även behovet av utökat samarbete mellanpolisen och HBT-organisationer. I motionerna Ju293och L295 (båda fp) påtalas ett behov av ökadkompetens om våld i samkönade relationer.I motionerna Ju292 (fp) och Ju467 (kd) påtalasvikten av ett bättre bemötande av och en ökadkompetens om brottsoffer inom rättsväsendet. Imotionerna Ju292, Ju300 (s), Ju363(flerpartimotion), Ju455 (kd) och Ju467 påtalasvikten av olika åtgärder för förbättrad informationtill brottsoffer och vittnen. I motion Ju363framhålls särskilt offer för barnpornografibrott. Imotion Ju348 (v) anförs att det föreligger ett behovav ökad kompetens inom rättsväsendet rörande brottmed rasistiska och högerextrema motiv.I motion Ju444 (fp) anförs att det bör göras ensammanställning av polisens etiska riktlinjer. Imotion Ju332 (mp) framhålls vikten av mångkulturellkompetens och tolerans inom polisen.I motion Ju205 (m) efterfrågas bl.a. bättreåklagarkompetens beträffande miljöbrott och i motionJu471 (kd) tas frågan om ökad miljöbrottskompetensinom domstolsväsendet upp. I motion Ju248 (s) anförsatt polisens kompetens behöver öka avseende faktorersom kan ligga till grund för egenmäktighet med barn.I motionerna Ju297 (s) och Ju318 (m) förespråkasinrättandet av ett nationellt resurscentrum förbrottsbekämpning i Linköpingsregionen.Utskottet instämmer i vad som anförs i motionernaom betydelsen av att de anställda inomrättsväsendets olika myndigheter har hög kompetens.Utskottet ser det också som självklart att de somkommer i kontakt med myndigheterna, t.ex.brottsoffer och vittnen, skall få ett korrekt ochprofessionellt bemötande från myndighetsföreträdare.I bemötandet ingår att dessa personer skall erhållarelevant och lättförståelig information. Dessafrågor är av central betydelse för möjligheten förrättsväsendets myndigheter att fullgöra sin uppgiftatt värna den enskildes rättstrygghet ochrättssäkerhet samt för det övergripande målet förkriminalpolitiken, att minska brottsligheten och ökamänniskors trygghet. Utskottet kan samtidigtkonstatera att det inom rättsväsendets olikamyndigheter kontinuerligt vidtas omfattande åtgärderför att öka kompetensen hos all personal inom de imotionerna berörda områdena, som också i storutsträckning handlar om prioriterad brottslighet.Myndigheterna uppmärksammar också betydelsen av godarutiner och ett bra bemötande av dem som kommer ikontakt med rättsväsendets myndigheter. Även ommycket alltså har gjorts och görs ute pårättsväsendets myndigheter för att tillgodose dessabehov är det angeläget att ansträngningarnaintensifieras . Åtgärder föratt höja kompetensen och uppfylla skyldigheter idetta avseende bör prioriteras inom ramen förrespektive myndighets anslag och vara ett självklartinslag i verksamheten. Arbetet skall bedrivasmålmedvetet och vidtagna åtgärder redovisas. Isammanhanget vill utskottet nämna att det nyligeninrättats ett etiskt råd inom polisen. Rådet hartill uppgift att belysa polisiär verksamhet utifrånetiska aspekter. Med hänvisning till vad som nuanförts finner utskottet inte anledning förriksdagen att göra något tillkännagivande i dessafrågor. Utskottet föreslår att avslårsamtliga i detta avsnitt behandlade motionsyrkanden,se bilaga 7.PolisväsendetUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt redogörs för polisväsendetsresultat under verksamhetsåret 2003.Utskottet delar regeringens bedömning attpolisen inte fullt ut uppnåttverksamhetsmålet att minska risken för attbrott begås. Vidare ansluter sig utskottettill regeringens uppfattning att målen närdet gäller utredning och lagföring uppnåtts.I avsnittet tar utskottet också ställningtill inriktningen för verksamheten under år2005. Utskottet behandlar därutöver ett stortantal motionsyrkanden som i huvudsak rörpolisens organisation, prioritering av olikaslags brottslighet, polisförsörjningen,resursfördelningen mellan myndigheterna samtmyndighetssamverkan mot terrorism. Samtligamotionsyrkanden avstyrks med hänvisning tillbl.a. pågående arbete och gällande ordning.Utskottet ställer sig också bakom regeringensförslag till ändring i polislagen. Utskottethar ingen erinran mot regeringens bedömning ifråga om Säkerhetspolisens framtidaorganisation. Jämför reservationerna 1-8 samtde särskilda yttrandena 8-10.InledningPolisens verksamhet syftar till att förebygga ochbeivra brott, upprätthålla allmän ordning ochsäkerhet samt att i övrigt tillförsäkra allmänhetenskydd och annan hjälp.Rikspolisstyrelsen (RPS) är centralförvaltningsmyndighet för polisväsendet och hartillsyn över detta. Till hörSäkerhetspolisen, ochPolishögskolan. Styrelsen är chefsmyndighet förStatens kriminaltekniska laboratorium (SKL).Rikspolisstyrelsen ingår också i samverkansområdenaSpridning av allvarliga smittämnen, giftigakemikalier och radioaktiva ämnen samt Skydd,undsättning och vård. Samverkansområdena redovisasunder utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap motsårbarhet.I varje län finns en polismyndighet som ansvararför polisverksamheten där. leds aven polisstyrelse. Den består av myndighetens chefoch det antal övriga ledamöter som regeringenbestämmer och även utser.ResultatuppföljningPolisorganisationenI detta avsnitt redovisas polisorganisationensresultat såvitt avser den del avverksamheten som bedrevs inom ramen förpolitikområde Rättsväsendet. Närmare bestämt handlardet om tre verksamhetsgrenar, nämligenbrottsförebyggande arbete, utredning och lagföringsamt övrig verksamhet. I det följande tar utskottetendast upp de två förstnämnda verksamhetsgrenarna.Utskottet utgår i huvudsak från de uppgifter somlämnats i polisens årsredovisning. Den bygger i sintur på den nationella resultatmodellen som upptarolika resultatområden. Dessa är våldsbrottslighet,ekonomisk brottslighet, narkotikabrottslighet,trafik, tillgrepps- och skadegörelsebrottslighet ochövrig brottslighet.Målet för verksamhetsgrenen brottsförebyggandearbete var att risken för att brott begås skulleminska. Den brottsförebyggande verksamheten tog ianspråk 1 990 av de 21 820 årsarbetskrafterna inompolisen. Fördelningen av det brottsförebyggandearbetet på de resultatområden som årsredovisningenbygger på framgår av följande tabell.Årsarbetskrafter per resultatområde -----------------------------------------------------|Våldsbrott|Ekobrott|Narkotika-|Trafikbrott|Tillgrepp| Övriga|| | 1 |brott | |m.m. |brott|-----------------------------------------------------|370 | 6 | 227 | 924 |286 |176 |-----------------------------------------------------1 Omfattar inte ochSkatteverkets verksamhet.Utskottet har gått igenom polisensårsredovisning, och utskottet konstateraratt den på respektive resultatområdebeskriver vilka projekt, insatser och övrigaåtgärder som vidtagits inom området.Årsredovisningen ger en god bild av hur detbrottsförebyggande arbetet bedrevs.Ett område som är av särskild betydelsenär det gäller att förebygga brott ärinsatserna för ungdomar. Omfattningen avdessa insatser är svåra att uppskattaeftersom insatser mot exempelvis våldsbrottockså kan rikta sig mot ungdomar. När detgäller inriktningen på aktiviteter motungdomsbrott framgår av årsredovisningenatt arbetet gått ut på att markeratoleransnivåer; man har bl.a. ingripit motalkohol- och droganvändning och rapporteratolika förseelser. För att öka närvaron iungdomars vardagsmiljöer har polisen i ökadomfattning varit närvarande på platser därungdomar vistas, periodplanerat arbetstidenutifrån ungdomars vanor, samverkat med olikaaktörer i samhället och inrättatungdomsgrupper.Det brottsförebyggande arbetet har ocksåen internationell dimension som utskottetvill lyfta fram. Här handlar det enligtårsredovisningen i huvudsak om arbete iprojekt, nätverk eller samverkan i mertillfälliga kontakter. Samarbetet har oftagällt brottslighet med koppling tillöststater eller problemområden som ärgemensamma för de nordiska länderna. Såväl icentral som regional utbildning harbeskrivits hur Europol kan utnyttjas i detförebyggande arbetet. Dessutom harinformation lämnats till polismyndigheternavid möten och via intranätet. Lagstiftningsom berör internationell verksamhet harförmedlats till polismyndigheterna vid olikakonferenser. Utskottet vill för sin delbetona vikten av att de möjligheter somEuropolsamarbetet ger bör utnyttjas i högreutsträckning. De utbildningsinsatser somvidtagits är en viktig förutsättning för atten sådan förbättring skall kunna komma tillstånd.Utskottet har alltså inga invändningar närdet gäller inriktningen på detbrottsförebyggande arbetet.Härefter behandlar utskottet frågan ommålet att minska risken för att brott begåsuppnåtts. Det ligger nära till hands att vidbedömningen utgå från brottsutvecklingen.Här kan konstateras att den anmäldabrottsligheten totalt sett ökat något (1,) till 1 250 509 brott . Blandvåldsbrotten, dvs. misshandel, olaga hot,våldtäkt och rån, ökade antalet anmäldabrott inom samtliga kategorier utområnbrotten. minskade antaletanmälda tillgreppsbrott medan antaletskadegörelsebrott ökade. Den störstaökningen stod bedrägeribrotten för - deökade med från 43 431 till65 559. I hög utsträckning beror ökningen påett stort antal ärenden om s.k.bluffakturor. En viss ökning skedde ocksåför antalet narkotikabrott och förtrafikbrotten. Det som anförts talar iviss mån för att verksamhetsmålet inteuppnåtts. Som utskottet ser det kan manemellertid inte enbart utgå från den anmäldabrottsligheten vid bedömningen av hur välpolisen lyckats med att förebygga brott. Förvissa brottstyper säger utvecklingen mer ompolisens aktiviteter än ombrottsutvecklingen. Detta gäller exempelvisnarkotikabrott och trafikbrott. Härtillkommer att brottsutvecklingen också påverkasav vad andra myndigheter, kommuner m.fl. göreller inte gör i fråga om de bakomliggandeorsakerna till brott. Härav följer att mankan se brottsutvecklingen som ett resultatav samhällets samlade åtgärder för attminska brottsligheten. Rikspolisstyrelsenanför i årsredovisningen att polisen endastkan lämna ett väsentligt bidrag till attminska risken för brott. Utskottet vill idet sammanhanget understryka att polisensbidrag är just väsentligt.Det anförda visar att det är svårt att medhjälp av brottsutvecklingen mäta hur välverksamhetsmålet uppnåtts. Vissa effekter påbrottsutvecklingen har dock kunnatkonstateras. Ett exempel kan hämtas frånutvecklingen bland rånbrotten; där ökadebutiksrånen som antalet ärenden ompersonrån och andra rån minskade. Iårsredovisningen anges att arbetet med attförebygga våldsbrott varit inriktat på olikatyper av rån samt misshandelsbrott ianslutning till nöjestillställningar ochrestauranger. Flera polismyndigheter hargenomfört projekt och vidtagit utveckladeåtgärder mot olika typer av rånbrott.Åtgärderna har omfattat allt från planlagdainsatser till att poliserna mellan de akutaingripandeuppdragen i förebyggande syftebesökt butiker som anses ligga i riskzoneneller utsatts för rån. Antalet anmälda brotthar utvecklats olika blandpolismyndigheterna. Skillnaderna kan delvisförklaras av att vidtagna åtgärder intepågått i de aktuellamyndigheterna. Ett annat exempel kan hämtasfrån resultatområdet tillgrepps- ochskadegörelsebrott. Här minskar denbilrelaterade brottsligheten. Mer än hälftenav polismyndigheterna har genomfört projektoch insatser som fokuserat påmotorfordonsrelaterade brott. Några harockså genomfört insatser mot vaneförbrytare.En mer samlad bedömning av detbrottsförebyggande arbetet kräver dock vid sidan av brottsutvecklingen ävenanvänder andra kriterier. Polismyndigheternahar fått göra egna bedömningar av sittbrottsförebyggande arbete utifrån ett antalkriterier, exempelvis i vilken utsträckningman styrt verksamheten i enlighet medbrottsförebyggande strategier. Ett annatkriterium tar sikte på i vilken utsträckningman genomfört planlagda insatser motkonkreta problembilder i syfte att uppdagabrott. En sammanställning av dessa svarvisar enligt att detskett en liten positiv utveckling för detplanlagda brottsförebyggande arbetet.Flertalet myndigheter anser att man nått engodtagbar nivå.Enligt harverksamhetsmålet inte helt uppnåtts.Slutsatsen följer av styrelsens samladebedömning att det inte kan visas att riskenför att brott begås skulle ha minskat underår 2003. Lokala variationer förekommer dockoch för vissa brottstyper - framför alltvissa typer av tillgreppsbrott - finns detpositiva resultat även på nationell nivå.Rikspolisstyrelsen gör också bedömningen attdet skett en liten positiv utveckling fördet planlagda brottsförebyggande arbetet.Regeringen anser att det är svårt attbedöma polisens resultat i denna del utifrånårsredovisningen. Detta följer enligtregeringen sannolikt delvis av den oklarhetsom råder om vilka polisiära aktiviteter somskall redovisas som brottsförebyggande.Vidare konstaterar regeringen att det är avcentral betydelse för medborgarnasrättstrygghet att polisensbrottsförebyggande arbete utvecklaskontinuerligt.Utskottet delar regeringens uppfattningatt det är svårt att bedöma resultatet avdet brottsförebyggande arbetet. Som framgåtti det föregående är det svårt att medutgångspunkt i brottsutvecklingen se någraklara tecken på att det brottsförebyggandearbetet haft effekt. I stället måste mananvända sig av andra kriterier.Sammanfattningsvis handlar denna bedömningom att göra en uppskattning av hur olikapolisiära aktiviteter påverkat risken föratt brott begås. Svårigheten är här - somregeringen anför - att det inte är alldelesenkelt att avgöra vilka aktiviteter som ärbrottsförebyggande. redovisas nämligenall ingripandeverksamhet liksom alltrafikövervakning som brottsförebyggandearbete. Detta sätt att redovisa leder tillatt de resurser som anses läggas påbrottsförebyggande arbete uppgick totalttill ca ,dvs. Utskottet konstateraratt genomför en översynav de resultatmått som används inom polisen.Inom ramen för detta arbete har man tagitfram en ny definition av detbrottsförebyggande arbetet. Den anger attpolisiärt brottsförebyggande arbete utgörsav aktiviteter som polisen genomför - isamverkan med andra aktörer ellersjälvständigt - i syfte att förhindra ellerförsvåra genomförandet av brott, brottsligverksamhet eller ordingsstörningar. ser det kommer denna klargörandedefinition att ge bättre möjligheter förregeringen att styra det brottsförebyggandearbetet som det blir lättare förpolisen att redovisa sitt arbete. Utskottetnoterar också att regeringen i särskildordning kommer att ta upp frågan om polisensbrottsförebyggande arbete.Utskottet övergår till att behandlaverksamhetsgrenen utredning och lagföring.Målet för denna verksamhetsgren var att flerbrott skulle leda till lagföring och attkvaliteten skulle höjas påbrottsutredningsverksamheten. Med lagföringmenas att någon blir dömd, godkännerföreläggande av ordningsbot ellerstrafföreläggande eller får en s.k.åtalsunderlåtelse. Sistnämnda åtgärdförutsätter att vederbörande erkännerbrottet. I viss utsträckning kan polisensjälv se till att lagföring äger rum. Dettasker genom att föreläggande om ordningsbotutfärdas, vilket i praktiken handlar omtrafikbrott. Huvuddelen av polisens bidragtill verksamhetsmålet består dock av attefter genomförd utredning av brott redovisaärendet till åklagare.En betydande andel () av polisenstotala arbetstid användes tillutredning och lagföring. Av det totalaantalet årsarbetskrafter, 21 820, användesca 6 300 på denna verksamhetsgren. Kostnadenuppgick till totalt . Iårsredovisningen lämnas en utförligredogörelse för varje resultatområde förutvecklingen av utredningsverksamheten.Fördelningen av dessa 5,8 miljarder kronorpå respektive resultatområde framgår avföljande tabell.Utredningsresursernas fördelning påresultatområde ----------------------------------------------------|Våldsbrott|Ekobrott|Narkotika-|Trafikbrott|Tillgrepp |Övriga || | |brott | |m.m. |brott|----------------------------------------------------||| | |||----------------------------------------------------Den brottskategori som tar mest resurser ianspråk är alltså våldsbrotten. Enligtårsredovisningen tyder mycket på attvåldsbrottsärendena blivit både allvarligareoch svårare att utreda. Såvitt gällerekobrotten bör framhållas att polisen barahandlägger en del av de ärenden som gällerdenna typ av brott. En stor del sköts avEkobrottsmyndigheten. Dessutom harSkatteverket övertagit vissa enklareärenden.Till underlag för bedömningen avmåluppfyllelsen finns det anledning attredovisa några nyckeltal. Utvecklingen avett antal sådana nyckeltal framgår avföljande tabell.Utredningsverksamheten -----------------------------------------------------|År |Inkomna |Till |Genomström-|Balans 31.12 || |ärenden |åklagare|ningstider| |----------------------------------------------------| | | | |Totalt|varav >1|| | | | | | år |----------------------------------------------------|1997 |1 159 |185 602 ||187 |40 625 || |018 | | |754 |() |----------------------------------------------------|1998 |1 174 |186 899 ||164 |39 742 || |730 | | |500 |() |----------------------------------------------------|1999 |1 153 |172 331 ||160 |30 895 || |103 | | |566 |() |----------------------------------------------------|2000 |1 163 |189 368 ||155 |29 800 || |187 | | |173 |() |----------------------------------------------------|2001 |1 141 |187 244 ||136 |22 555 || |912 | | |996 |() |----------------------------------------------------|2002 |1 197 |189 179 ||136 |21 001 || |197 | | |438 |() |----------------------------------------------------|2003 |1 227 |194 671 ||142 |20 582 || |578 | | |820 |() |----------------------------------------------------Av de resultatmått som tabellen innehållerär det framför allt uppgifterna om antaletärenden som lämnats till åklagare som ärintressanta när det gäller att bedöma ommålet att öka lagföringen uppfyllts. Totaltsett ökade antalet ärenden som redovisadestill åklagare med , men andelen iförhållande till antalet inkomna ärenden varoförändrad - . Här måste dock framhållasatt balansavarbetningar som skett underperioden typiskt sett leder till att flerärenden redovisas till åklagare. Ökningenkan också till en del vara ett resultat avdet ökade inflödet avnarkotikabrottsärenden, vilka ofta ärärenden som gäller innehav eller eget bruk,dvs. enklare ärenden.Totalt sett har alltså antalet ärenden somlämnats till åklagare ökat. Av följandetabell framgår utvecklingen sedan år 2001när det gäller antalet ärenden som lämnastill åklagare för respektive resultatområde.Inom parentes anges andelen i förhållandetill antalet inkomna ärenden av samma slag.Antal och andel ärenden till åklagare---------------------------------------------------|År |Vålds-|Eko- |Narkotika-|Trafik-|Tillgrepp|Övriga || |brott|brott |brott | |m.m. | || | | | |brott | |brott|---------------------------------------------------|2001 |24 | 599 |17 011 |69 |49 723 |26 || |145 | | |018 | |748 || | |(61 |() | |() | || |(26 |%) | |(45 | |(23 || |%) | | |%) | |%) |---------------------------------------------------|2002 |24 | 415 |19 118 |72 |47 872 |25 || |204 | | |000 | |570 || | |(43 |() | | () | || |(25 |%) | |(43 | |(21 || |%) | | |%) | |%) |---------------------------------------------------|2003 |24 |496 |21 228 |71 |50 828 |25 || |494 | | |841 | |784 || | |(47 |() | |() | || |(24 |%) | |(43 | |(17 || |%) | | |%) | |%) |---------------------------------------------------Av tabellen följer att antalet ärenden tillåklagare ökade i samtliga kategorier utomnär det gäller trafikbrotten, där enmarginell minskning skedde. När det gällervåldsbrotten kan man notera att andelen somlämnas till åklagare minskat något. Pånarkotikaområdet har som framgått ovanärendena ändrat karaktär och blivit mindrekomplicerade, vilket lett till en litenökning av andelen ärenden till åklagare.Beträffande tillgrepps- ochskadegörelsebrott har andelen av inkommandeärenden som redovisats till åklagare ökatnågot. Enligt årsredovisningen beror dettasannolikt på ett ökat antal inkomna ärendenmed stöld i butik, varuhus och dylikt, dvs.en brottskategori där uppklaringsprocentenbrukar vara hög. När det gäller kategorinövriga brott noterar utskottet att antaletärenden som redovisats till åklagare ökatnågot, medan andelen i förhållande tillantalet inkomna ärenden minskat. Att andelenminskat trots att antalet ökat är en följdav att antalet inkomna ärenden ökatkraftigt. Som framgått i det föregående ärden ökningen i stor utsträckning hänförligtill bedrägerier genom s.k. bluffakturor.Som framgått i det föregående kan polisenlagföra personer genom föreläggande avordningsbot. Denna möjlighet användes i ökadutsträckning . Antalet brottsom ledde till lagföring genom ordningsbotökade jämfört med tillnästan 249 600. Ökningen beror på attpolisen i högre utsträckning har använtmöjligheterna att utfärda föreläggande vidandra tillfällen än just vidbrottstillfället. Denna metod för attavsluta ärenden innebär en merkostnadseffektiv lagföring jämfört med attredovisa ärenden till åklagare.Det nu aktuella verksamhetsmålet går ocksåut på kvaliteten i brottsutredningarna skallhöjas. Här noterar utskottet attmedelgenomströmningstiderna för de flestabrottstyper minskat även om den sammanlagdagenomströmningstiden inte förändrats. Detfinns också skäl att framhålla attsatsningar gjorts för att höja kompetensenhos den personal som sysslar medanmälningsupptagning och att stor vikt lagtsvid att få till stånd en väl fungerandeförundersökningsledning även utanförkontorstid. Härtill kommer attbalanssituationen förbättrats såtillvida attandelen ärenden äldre än minskatnågot.Rikspolisstyrelsen anser attverksamhetsmålet uppnåtts.Regeringen anför i budgetpropositionen attmålet för verksamhetsgrenen har uppfyllts,men att det fortfarande finns stort utrymmeför att förbättra polisens brottsutredandeverksamhet. Vidare anför regeringen att dentotala uppklaringsprocenten var underår 2003, varav utgjordes avpersonuppklarade brott och var s.k.teknisk uppklaring där ingen gärningsmanbundits till något enskilt brott. Regeringenanser att nivån på per-sonuppklaringen inteär godtagbar. är därför en kraftigtökad per-sonuppklaring en viktig uppgift förpolisen. Här hänvisar regeringen tillpågående arbete med att förbättrautredningsverksamheten, bl.a. till ett nyttnationellt koncept. Regeringen aviserarockså att man i särskild ordning kommer attta upp frågan om att låta helautredningsprocessen skötas av en och sammapolisman. Regeringen konstaterar vidare attresultatmåttet antal ärenden till åklagareär vagt i den meningen attverksamhetsförbättringar kan leda till såvälatt antalet ökar som att det minskar. Detproblemet bör enligt regeringen polisenkunna komma till rätta med i den översyn somRikspolisstyrelsen genomför avresultatredovisningen.Utskottet konstaterar i likhet medregeringen att verksamhetsmålet uppnåtts,dvs. antalet ärenden som redovisats tillåklagare har ökat. Som framgått ovan finnsockså flera skäl för att anse att kvalitetenpå brottsutredningarna ökat.När det gäller just formuleringen avverksamhetsmålet vill emellertid utskottetför sin del betona att en ökning av antaletärenden som redovisas till åklagare somregel får anses vara positivt. De ärendensom inte lämnas till åklagare skrivs ju aveller redovisas som balanserade. Det kanvisserligen hävdas att också en minskning avantalet ärenden som redovisats till åklagarebör tolkas positivt.