bet · GR01FIU18 · 2004-03-02 00:00:00 — Resultaten av arbete presenteras i betänkandetÖversyn av försäkringsmodellen för de statliga avtalsförsäkringarna (SOU2003:85) som publicerades i september 2003.Utskottet kan nu konstatera att de beräkningar utredningen har låtit göravisar att det nya pensionsavtalet för statsanställda PA 03 är betydligtmindre känsligt för åldersfaktorn än det gamla avtalet PA-91. Detta berortill stor del på att premierna som betalas för förmåner i PA 03 är löpandepremier som fördelas över kommande år medan premierna för förmånerna iPA-91 är engångspremier. Utredningen bedömer att effekterna av PA 03 ärtillräckliga för att motverka de snedvridningar mellan olika ålderskategorieranställda som PA-91 kunnat medföra.Utredningen har vidare funnit att ett eventuellt införande av enpremiemaximering skulle bli relativt kostsamt. Ett införande av enutjämningspremieskulle medföra en inte oväsentlig kostnadsomfördelning mellan myndigheternadär myndigheter med äldre anställda gynnas på bekostnad av myndighetermed anställda i alla ålderskategorier. Med hänsyn till detta och utifrånutgångspunkten att varje myndighet ska ha det fulla ansvaret för sinaanställda - vid PA 03:s stabiliserande effekter på premien - föreslårutredningen att en premiemaximering inte ska införas.Enligt uppgifter som utskottet inhämtat från harSPÅ-utredningens betänkande varit föremål förremissbehandling. Efter slutgranskningen av samtliga remissvar avser regeringenatt i samband med ekonomiska vårproposition ta ställning tillutredningens förslag.Utskottet vill i detta sammanhang understryka vikten av att staten harett effektivt och försäkringsmässigt system för finansiering av de anställdasavtalsförmåner. Regelverket för de statliga avtalsförsäkringarna måstevara förenligt med övergripande mål om styrning av statlig verksamhet,likabehandling av anställda och ändamålsenlig kompetensförsörjning.Utskottet förutsätter att regeringen i sin behandling av utredningens förslagtar hänsyn till dessa målformuleringar och återkommertill med sina överväganden angående den aktuella försäkringsmodellenför statens avtalsförsäkringar. Detta arbete bör enligt utskottets meninginte föregripas.Med hänvisning till den pågående beredningen av ärendet inom Regeringskanslietavstyrker utskottet motion Fi228 (s).Pensionspremier vid tjänstledighet för upprätthållande av annan anställningUtskottets förslag i korthetUtskottet anser inte att åtgärder behöver vidtas för att ändra samordningenav de privata och statliga arbetsgivarnas pensionsavgiftsskyldighet vidarbetstagares tjänstledighet för upprätthållande av annan, icke statlig,anställning. Motionsyrkandet om detta avstyrks av utskottet.Jämför reservation 6 (kd).MotionernaI motion Fi263 av Per () och () och iKristdemokraternas motion Fi304 (yrkande 37) föreslås att regeringen isamråd med arbetsmarknadens parter inom det statliga området verkar fören samordning av de privata och statliga arbetsgivarnaspensionsavgiftsskyldighetvid arbetstagares tjänstledighet för upprätthållande av anställning hosannan, icke statlig, arbetsgivare. En sådan samordning skulle enligtmotionärerna motverka en situation där en statlig arbetsgivare tvingasbetala pensionsavgifter för en anställd utan att denna utför något arbeteför arbetsgivaren och för vilken en annan, icke statlig, arbetsgivaresamtidigt betalar pensionsavgifter kopplat till utfört arbete.Utskottets ställningstagandeArbetsgivarnas pensionsavgiftsskyldighet omfattar två typer av pensionspremier- riskpremier och sparpremier. Under det år som premierna avser betalaspreliminära som beräknas på lönesumman. Slutliga fastställsi april året efter.Utskottet konstaterar att den som är tjänstledig har rätt till sjukpensionoch efterlevandepension vid försäkringsfall under tjänstledigheten, oavsettorsaken till tjänstledighet. I konsekvens med detta tas det ut riskpremieräven för de tjänstlediga. Riskpremierna uppgår till avpensionsunderlaget och utgör därmed en mindre del av pensionspremierna.Sparpremierna däremot svarar för en större del av arbetsgivarnaspensionsavgiftsskyldighet. Dessa avser ålderspension och, för de äldrepensionsavtalen PA-91 och PA-SPR, tjänstetidsberoende efterlevnadspensionpå lönedelar över 7,5 prisbasbelopp per år.PA-91 och PA-SPR gäller för dem som hade mindre kvar till pensionsåldern. För de anställda med dessa avtal tassparpremie ut av en tjänstledighet medhelt löneavdrag. Det görs härvidlag ingen skillnad på orsaken tilltjänstledighet. Enligt uppgifter som utskottet inhämtat från Regeringskansliettorde det vara sannolikt att det inom denna grupp finns få som blirtjänstlediga för att upprätthålla annan anställning. Dessutom kommer deäldre pensionsavtalen att gälla endast till.För de statsanställda med det nya pensionsavtalet PA 03, som trädde ikraft , tas sparpremie ut under de första åtta månadernaav enbart de tjänstledigheter med helt löneavdrag som uppkommer av andraskäl än annan anställning. För anställda som är tjänstlediga för attupprätthålla annan anställning med rätt till tjänstepension tas enligt PA03 ingen sparpremie ut. Om en anställd är tjänstledig för att upprätthållaen annan anställning, men det inte framgår av de anställningsuppgiftersom inhämtats av att den andra anställningen ärförenad med rätt till tjänstepension, kan det förekomma att sparpremieuttas av ledigheten. I så fall ska premienenligt gällande regler återbetalas när orsaken till tjänstledigheten ärinregistrerad.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det inte är rimligt attstatliga arbetsgivare ska tvingas betala pensionsavgifter för en anställdutan att denne utför något arbete för arbetsgivaren och för vilken enannan, icke statlig, arbetsgivare betalar pensionsavgifterkopplat till utfört arbete. Utskottet vill dock påpeka att omfattningen avdetta problem kraftigt har begränsats i och med införandet av det nyapensionsavtalet PA 03. , då de äldre pensionsavtalen PA-91och PA-SPR löpt ut, kommer den dubbla pensionsavgiftsskyldigheten avseendesparpremier att helt upphöra. Utskottet ser därmed inte skäl att befaraatt den begränsade pensionsavgiftsskyldigheten avseende riskpremier påsikt skulle utgöra något allvarligt hinder vid beviljande av tjänstledighetför upprätthållande av annan anställning.Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna Fi263 (m,kd) och Fi304 (kd) yrkande 37.Delpension för statligt anställdaUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionsförslaget avseende omförhandling avArbetsgivarverketsavtal om återinförd delpension för statsanställda.Jämför reservation 7 (fp).MotionenFolkpartiet liberalerna anser i motion A370 (yrkande 6) att Arbetsgivarverketsavtal om återinförd delpension för statsanställda måste omförhandlaseftersom det strider mot beslut om avskaffande av den starktsubventionerade delpensionen. Dessutom ökar avtalet hindren för äldrearbetskraft på den statliga arbetsmarknaden. Staten som arbetsgivare måsteenligt motionärerna i fortsättningen uppträda i linje med den övergripandeekonomiska politiken och beslut om arbetsmarknad och välfärdssystem.Motionärerna förutsätter att regeringen omförhandlar de avtal som intefyller detta krav och, om så anses behövligt, återkommer till riksdagenäven med förslag om ändringar av bestämmelser som avser Arbetsgivarverketsverksamhet.Utskottets ställningstagandeEtt nytt avtal om delpension för statligt anställda trädde i kraft ijanuari 2003. Avtalet innebär att anställda kan minska sinarbetstid till som mest hälften av ordinarie heltidsarbete.Enligt vad utskottet erfarit är syftet med det nya avtalet att arbetsgivarenska kunna öka möjligheterna för äldre att arbeta kvar till ordinariepensionsålder. Genom detta vill man minska tidiga pensionsavgångar ochunderlätta bl.a. kompetensförsörjning i samband med generationsväxling.Beslutet om delpension fattas ensidigt av arbetsgivaren som därvid haratt beakta verksamhetens krav, dess ekonomiska förutsättningar samt denanställdes situation. Det sker alltså en individuell prövning för varjebeslut om delpension. Följaktligen kan tillämpningen skilja sig åt hosmyndigheterna.Utskottet har tagit del av statistik från ()avseende delpension och kan inte hitta belägg för att den nya delpensionenskulle överutnyttjas. Drygt 1 300 statsanställda har beviljats delpensiont.o.m. Det är av det totala antal som hittillshar kunnat komma i fråga för delpension. Eftersom ett stort antal av deberörda endast har beviljats delpension för en veckodag utgör uttaget avdelpension räknat en än mindre andel av det totalt möjliga uttaget.Utskottet konstaterar att SPV av regeringen har fått i uppdrag att årligeninkomma med statistik på bl.a. omfattningen av ålderspension, delpensionoch sjukpension, vilket kommer att underlätta uppföljningen avpensionsavgångarnas utveckling i staten.Vidare delar utskottet inte motionärernas uppfattning att den nyadelpensionen skulle vara kraftigt subventionerad. Enligt information somutskottet inhämtat från betalas delpensionen inklusivesärskild löneskatt för de berörda anställda av den enskilda myndigheten.Därmed har myndigheten starka incitament att vid varje beslut om delpensionbeakta sin ekonomiska situation.Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att det ur ekonomisk ochvälfärdspolitisk synvinkel är särskilt angeläget att prioritera insatsersom bidrar till att den faktiska pensionsåldern i samhället ökar. Det nyadelpensionsavtalet för statsanställda är enligt utskottets mening en sådaninsats som också ger ökade möjligheter till flexibilitet ikompetensförsörjningeni statsförvaltningen, både för anställda och arbetsgivare.Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker utskottet motion A370 (fp)yrkande 6.Etnisk och kulturell mångfald i statsförvaltningenUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionsförslaget om utveckling av en modell föravidentifiering av personuppgifter vid rekrytering till statliga myndighetermed hänvisning till myndigheternas och pågående arbetemed utvecklingen av olika åtgärder för ökad etnisk och kulturell mångfaldi statsförvaltningen.MotionenI motion Fi247 av () föreslås att regeringen bör getvå eller tre statliga myndigheter i uppdrag att utveckla och pröva enmodell för avidentifiering av personuppgifter i syfte att främja mångfaldbland personalen. Motionären anser att arbetssökande genom en modell föravidentifiering i rekryteringsarbetet kan ges en rättvis och objektivbehandling där meriter, utbildning och livs- eller arbetslivserfarenheterär avgörande. Faller försöken väl ut kan modellen enligt motionärenanvändas i den statliga verksamhetens framtida rekryteringsarbete för attsäkra statens kompetensförsörjning och öka andelen invandrare som jobbari statlig sektor.Utskottets ställningstagandeDen etniska och kulturella mångfalden på svenska arbetsplatser är av storvikt för ett fungerande arbetsliv i vårt land. Staten som arbetsgivarehar enligt utskottets mening ett särskilt ansvar som föredöme också pådetta område.Den statliga arbetsgivarpolitiken styrs av regeringens mål att myndigheternaska verka för en långsiktig och god personalförsörjning med ändamålsenligkompetens. I detta arbete ska myndigheterna inrikta sig på att bl.a. ökaden etniska och kulturella mångfalden bland de anställda på alla nivåer.Myndigheterna ska också på regeringens uppdrag upprätthålla handlingsplanerför att främja etnisk och kulturell mångfald. Det ankommer på varjemyndighet att utarbeta en intern policy för hur man vill arbeta med mångfaldsom ett led i kompetensförsörjningen.Utskottet konstaterar dock, i likhet med regeringen, att andelen statsanställdamed annan kulturell och etnisk bakgrund än den svenska är alldelesför låg.7Enligt en rapport från (Statligt anställda medutländsk bakgrund) utgjorde utlandsfödda av de statsanställda 2000.Därför krävs det flera mångfasetterade åtgärder från myndigheternas sidaför att öka andelen utlandsfödda i statsförvaltningen.I detta sammanhang noterar utskottet att alltfler myndigheter genomföraktiva åtgärder för att öka den etniska och kulturella mångfalden i staten.I myndigheternas årsredovisningar nämns sådana åtgärder som bl.a. mål om ökad mångfald bland anställda, utbildning av mångfaldssamordnaresamt temadagar i mångfaldsfrågor för chefer och medarbetare. Fleramyndigheter uppger också att de ser över rekryteringsrutiner och aktivtförsöker rekrytera personer med annan etnisk och kulturell bakgrund.Regeringen gav dessutom Statens kvalitets- och kompetensrådi uppdrag att genomföra en preparandutbildning för att förbättra akademikers- företrädesvis invandrade akademikers - möjlighet att få anställning somutredare och handläggare i statsförvaltningen. Utbildningen planeras startaunder , men ett flertal myndigheter har redan anmält sittintresse för att ta hand om en eller flera praktikanter.Dessa exempel visar enligt utskottets mening att medvetenheten inom destatliga myndigheterna om den etniska och kulturella mångfaldens betydelseoch potential ökar. Utskottet ser positivt på regeringens planeratt följa upp myndigheternas arbete med anledning av integrationspolitikensmål och inriktning. Bland annat har fått i uppdrag attkartlägga och analysera hur ett antal statliga myndigheter har genomförtregeringens uppdrag om att utarbeta handlingsplaner för att främja denetniska och kulturella mångfalden bland de anställda. Verket ska också isamverkan med Ombudsmannen mot etnisk diskriminering studera vilkenbetydelse dessa planer har haft för att främja mångfalden och motverkadiskriminering vid anställning eller i övrigt inom myndigheten. En översiktliggenomgång av uppföljningens resultat ska presenteras i samband medårsredovisningen för 2003.Enligt uppgifter som utskottet inhämtat från övervägerman inom även frågan om användningen av någon modellmed avidentifierade ansökningshandlingar vid rekrytering inom staten.Målet är att skapa ett positivt arbetsredskap för att motverka etniskdiskriminering i arbetslivet.Utskottet anser att en översyn av rekryteringsrutinerna i de statligamyndigheterna är - vid sidan av andra åtgärder - ett viktigt inslag istatsförvaltningens arbete för ökad etnisk och kulturell mångfald. Det ärdock väsentligt att inriktningen på de mångfaldsfrämjande åtgärdernautarbetas i överensstämmelse med respektive myndighets verksamhetsstrukturoch kompetensbehov. Målet måste vara att mångfaldsarbetet ska bli ennaturlig del i myndigheternas arbetsgivarpolitik.Med hänvisning till det pågående arbete som bedrivs både på myndigheternaoch inom i syfte att utveckla metoder för ökad etniskoch kulturell mångfald bland statsanställda avstyrker utskottet motionFi247 (fp).Etiska regler för statstjänstemänUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionsförslaget om en särskild uppförandekod föralla personer som på statens uppdrag är verksamma utomlands.Jämför reservation 8 (fp).MotionenFolkpartiet liberalerna förordar i motion Ju447 att kampen mot handelnmed människor för sexuella ändamål intensifieras med hjälp av bl.a. riktadeinformationsinsatser för presumtiva kunder samt uppförandekoder förpersonal vid internationellt verksamma organisationer och företag. Då förslagpå sådana uppförandekoder redan finns, föreslår motionärerna att svenskastaten ska föregå med exempel och anta en sådan uppförandekod för allapersoner som på statens uppdrag är verksamma utomlands (yrkande 9).Utskottets ställningstagandeStatsanställda är skyldiga att följa de gällande arbetsrättsligareglerna även när de utför arbete utomlands. De ska dessutom följa eventuellasärskilda etiska regler som uppställs av enskilda myndigheter. Vidöverträdelser av sådana regler kan disciplinära åtgärder bli aktuella, ochi grava fall kan det även bli fråga om att överväga skiljande frånanställningen.De aktuella arbetsrättsliga reglerna omfattar dock inte statsanställdasuppträdande utanför arbetet under en utlandsvistelse. Statsanställda harunder sin fritid samma skyldigheter som övriga svenska medborgare ochförväntas agera enligt noggranna personliga överväganden avseende lämpligtuppträdande i olika situationer. Brott som någon begår utomlands, varesig det sker i arbetet eller utanför arbetet, beivras på gängse sätt enligtgällande straffrättsliga regler.Utskottet noterar att frågorna om etiska regler för statstjänstemän tasupp i regeringens skrivelse om jämställdhetspolitiken Jämt och ständigt(skr. 2002/03:140). Den svenska sexköpslagen aktualiserar enligt regeringenarbetet med etiska regler för statstjänstemän. Regeringen framhåller vidarei skrivelsen att staten som arbetsgivare har ett berättigat anspråk påatt anställda i staten uppträder på ett sätt som inte är kränkande förmänniskor i de länder som samarbetar med. Detta innefattar exempelvisatt inte köpa eller motta sexuella tjänster i samband med tjänsteresor.Utskottetanser i likhet med regeringen att det är angeläget att etiska frågorkontinuerligt tas upp och diskuteras inom myndigheterna för att höjamedvetandet om de statsanställdas roll och ansvar. Utskottet ser därförpositivt på att regeringen avser att initiera ettarbete med myndigheterna för att se över utformningen av deras policy idetta avseende. I det sammanhanget kommer även ett arbete att initierasför att tydliggöra etiska riktlinjer vid tjänsteresor för anställda iRegeringskansliet.Mot denna bakgrund bör enligt utskottets mening motionärernas förslaginte föranleda något initiativ från sida. Utskottet avstyrkersåledes motion Ju447 (fp) yrkande 9.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlettföljande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslagtill riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Kvinnorepresentation på höga poster inom statsförvaltningen, punkt 2(kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om ökad kvinnorepresentation bland myndighetschefer,ambassadörer och medlemmar i statliga styrelser samt om behovet av enårlig redovisning till om hur arbetet fortskrider för att nåmålet om jämn könsfördelning på höga poster inom statsförvaltningen. Därmedbifaller motion 2003/04:A371 yrkandena 1 och 3.StällningstagandeJämställdhet är en fråga om demokrati och mänskliga rättigheter. Kvinnoroch män ska såväl i teori som praktik ha samma rättigheter och möjligheteratt påverka och delta i samhällsutvecklingen. Därför är det ett viktigtmål att män och kvinnor finns representerade i någorlunda lika delar ialla beslutande församlingar inklusive den statliga förvaltningen.Forskningen visar att den erfarenhet som mannen respektive kvinnan harockså inverkar på de politiska besluten. En jämn representation är såledesett viktigt mål och kräver konkreta åtgärder för att skapa förutsättningarför bättre beslut som innefattar både mäns och kvinnors kompetens, perspektivoch prioriteringar.Enligt min mening är det viktigt att den politiska ledningen i ärett föredöme i jämställdhetsfrågor. Handling måste överensstämma med ord,i annat fall förlorar politiken och politikerna i trovärdighet. Det ärglädjande att kvinnorepresentationen har ökat i de politiska församlingarna,men mycket återstår att göra. Jämställdhetsministern kritiserar oftanäringslivet för att det finns för få kvinnor på beslutande poster. Detgör det extra viktigt att regeringen månar om måluppfyllelse för egen del.Därför anser jag att det är mycket anmärkningsvärt att det endast är ca30 % av myndighetscheferna i som är kvinnor. Vid de störremyndigheterna, de med fler än 200 anställda, är tre av fyra myndighetschefermän.Vidare är det långt kvar tills hälften av ambassadörer i utlandetär kvinnor, trots att arbetat medatt få kvinnor utnämnda till ambassadörer. Detta är enligt min mening ettunderbetyg åt ett demokratiskt land med en regering som har ökad jämställdhetsom ett högt prioriterat mål och som framhåller som världens mestjämställda land.Jag vill också erinra om att länge har förespråkat enjämn könsfördelning i de statliga bolagen. Jag välkomnar därför attregeringen nu uppnått delmålet att andelen kvinnor i bolagsstyrelser därstaten äger av aktierna ska vara . Det finns dockmycket kvar att göra också på detta område. Andelen kvinnligastyrelseordförandenär fortfarande och andelen vice ordföranden . Jag ser dettasom ett skamligt underkännande av alla välmeriterade kvinnor.Mot bakgrund av det ovan anförda anser jag att regeringen böråterkomma till med en plan om hur man ska öka kvinnorepresentationenbland myndighetschefer, ambassadörer och medlemmar i samtliga statligastyrelser. Regeringen bör också rapportera till om hurarbetet fortskrider för att nå målet om en jämn könsfördelning på högaposter inom statsförvaltningen.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadjag har framfört om jämställdheten i den statliga förvaltningen. Dettainnebär att bifaller motion A371 (kd) yrkandena 1 och 3.2. Löneskillnader mellan kvinnor och män i statsförvaltningen, punkt 3(v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om ett samråd mellan offentliga arbetsgivare ochfackliga organisationer angående könsdiskriminerande löneskillnader i denoffentliga sektorn. Därmed bifaller delvis motion 2003/04:Fi258yrkandena 1 och 2 och avslår motion 2003/04:A302 yrkande 12.StällningstagandeJämställdhetslagen kräver att arbetsgivare tar ett stort ansvar för attkartlägga och åtgärda könsdiskriminerande löneskillnader. Men lagen gerinte någon effekt på de strukturella löneskillnader som beror påvärdediskriminering där arbeten värderas olika beroende på om de är mans- ellerkvinnodominerade. Därför välkomnar jag regeringens planer på att undermandatperioden se över och utvärdera skärpning av jämställdhetslagen. Detär också positivt att regeringen avser att utarbeta en nationell handlingsplanför att motverka könsdiskriminerande löneskillnader på hela arbetsmarknaden.Jag utgår ifrån att denna handlingsplan uppmärksammar både s.k. horisontellaoch vertikala skillnader, dvs. löneskillnader som beror på såväl separeringav kön på arbetsmarknaden som att det manliga arbetet är norm förarbetsvärderingen. Stat, kommuner och landsting bör enligt min mening varaspjutspetsar när det gäller att leva upp till jämställdhetslagens krav.Men kommuner och landsting kan inte ensamma och var för sig förväntasavskaffa hela löneklyftan. Bristen på ekonomiska resurser är ett storthinder för ett sådant ansvarstagande. Därför anser jag att det behövssamverkan inom hela den offentliga sektorn för att ta sitt gemensammaansvar som arbetsgivare.Mot denna bakgrund föreslår jag att regeringen tar initiativ till enarbetsgrupp för en sådan samverkan, där offentliga arbetsgivare inom stat,landsting och kommun får till uppgift att tillsammans med de fackligaorganisationerna lägga fast en strategi för hur könsdiskriminerandelöneskillnader i den offentliga sektorn ska kunna avskaffas.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadjag har framfört om ett samråd mellan offentliga arbetsgivare och fackligaorganisationer angående könsdiskriminerande löneskillnader i den offentligasektorn. Detta innebär att bifaller delvis motion Fi258 (v)yrkandena 1 och 2 och avstyrker motion A302 (c) yrkande 12.3. Löneskillnader mellan kvinnor och män i statsförvaltningen, punkt 3(c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om en lönerevision i den statliga verksamheten isyfte att utjämna löneskillnader mellan likvärdigt arbete. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:A302 yrkande 12 och avslår motion 2003/04:Fi258yrkandena 1 och 2.StällningstagandeJag anser att arbetsmarknad är en av de mest könssegregerade ivästvärlden.