bet · GS01SFU5 · 2004-11-25 00:00:00 — Det är ganskasällan som det förekommer, men den möjligheten finnsi 20 § i sjuklönelagen.Birgitta (): Jag har redan fått svar på endel av mina frågor, men jag ska uppehålla mig kringdetta med förtidspensioneringar som jag ser som ettstort problem. Regeringen satte som mål att manskulle ligga kvar nivå, som var ettrekordår. Vi menar att det är ett sätt att sopaproblemet med sjukskrivningarna under mattan attförtidspensionera människor i så snabb takt som mangör . Sedan vet jag att man ska görakontroller, men hur stora är möjligheterna attmänniskor ska kunna komma tillbaka i arbete?Statistiken visar ju hur svårt det är att kommatillbaka i arbete när man har varit sjukskriven ibara några månader. Har man då varit borta i fleraår är det mycket svårare att komma tillbaka.Man är besviken över att det inte finns störredrivkrafter för att få fler att börja medrehabilitering snabbare än . De pengar som harvarit avsatta för detta har inte alltid utnyttjatsför att människor i mycket större utsträckning ska komma tillbaka i arbete snabbare. Hur jobbarman för att minska antalet förtidspensioneringar?Jan , : Det sägs oftaatt förtidspensionering eller att låta folk gå sjuk-eller aktivitetsersättning bara är ett sätt att sopaproblemen under mattan eller snygga tillstatistiken. Men diskussionen här visar ju attdet är ett ganska lätt avslöjat trick.Vi har de system som vi har med sjukersättning ochaktivitetsersättning. Någonstans kan man tycka attde som har svårt att komma tillbaka till arbetslivetfaktiskt har rätt att få sjukersättning. Det ärviktigt att den kedjan fungerar så att man intebehöver gå på sjukpenning i onödan.Sedan delar jag i och för sig den uppfattning somBirgitta för fram. Visst måste man se till attrehabiliteringen fungerar mycket bättre, visst ärdet ett misslyckande för oss alla att så mångapersoner i onödan förtidspensioneras och så vidare.Som jag sade i min inledning är en av de storautmaningarna just nu att underlätta för människoratt byta arbeten. Jag är i alla fall av denuppfattningen att inte minst en utökad samverkanmellan socialförsäkringsområdet,försäkringskassorna, arbetsförmedlingarna ocharbetsmarknadspolitiken har en väldigt storbetydelse.Anna . : Det är oerhörtviktigt att människor har rätt ersättning. gårmånga hellre med sjukpenning därföratt den ersättningen är högre. JO har varit mycketkritisk emot att det finns fall där man helt enkelthar avstått från att göra den prövning som gällerför sjukbidrag. Man ska ha rätt ersättning om maninte har förutsättningar att komma tillbaka i arbeteunder överskådlig tid.Det blir också en stockning i systemet när maninte delar in människor i de som har förmåga attkomma tillbaka i arbete efter rehabilitering och desom inte har det. Så det är viktigt ur alla möjligasynvinklar att människor har rätt ersättning.Sedan vet vi ju att det är väldigt viktigt attsaker ska ske snabbt och kvickt, och det är viktigtvad gör. Men jag skulle ändå viljavarna för att tro att de storarehabiliteringsinsatserna kan göras viaförsäkringskassan. har inte detansvaret, utan man har ansvar för att samordnaverksamhet från de som verkligen harrehabiliteringsförutsättningar, och det ärarbetsgivarna som har de absolut störstaförutsättningarna och också skyldigheterna enligtlag. Vare sig det är arbetsmiljön eller inte som ärskuld till sjukfrånvaron vet vi en del om vad somfungerar.Det enda som vi, efter alla våra undersökningar,med säkerhet kan säga är att det är vid byte avarbetsuppgifter eller byte av arbete som manverkligen kan mäta en framgångsrik rehabilitering.Det betyder alltså att det är arbetsgivaren ellerarbetsmarknadsmyndigheterna som är de verkligtstrategiska rehabiliteringsaktörerna. Sedan är detnaturligtvis viktigt att gör rättsaker så att de kommer in på plan på rätt sätt. Mendet är andra som måste stå för självarehabiliteringen.Anna Lilliehöök (m): Jag vill börja med en fråga somrör detta med sjukskrivning. Det är ganska oklararegler. Varken läkare eller försäkringskassor och änmindre enskilda personer har särskilt lätt attavgöra vad som är rätt och fel. Det blir enrättsosäker situation för arbetsgivarna när manlägger över ansvaret på dem. Jag vill då fråga AnnaHedborg hur hon ser på vilka medel en arbetsgivareges i propositionen för att kunna vara med iprocessen och ta ansvar. Som vi har hört tidigaregäller ju läkarsekretessen, och det tycker väl allaär bra.Sedan undrar jag hur en liten arbetsgivare skaförväntas klara av det som inteklarar av. ser ju ändå sjukfallmed jämna mellanrum medan en liten arbetsgivarekanske råkar ut för det en gång vart 40:e år.Vidare skulle jag vilja att du kommenterade analys om att man egentligen behöveringripa . ärsituationen väldigt svår att räta upp. Det finns juett antal studier som visar att så är fallet.Hur ska en liten arbetsgivare klara av att göradet här, och hur kan verkligen tasitt ansvar och se till att det sker ett ingripandeinnan som är lite kritisk hargått?Anna , : Det ärsjälvklart att det är ganska knepigt för en litenarbetsgivare som råkar ut för sitt första ellerannorlunda sjukfall. Där har enviktig samarbetspartsuppgift med arbetsgivaren.Samtidigt är vardagen för de allra flesta att manhar medarbetare som är sjuka varav de flesta ärkortvarigt sjuka. Har man ett systematisktarbetsmiljöarbete på arbetsplatsen är det färre somblir sjuka.Det är ju en väldigt svår problematik kring helasjukfrågan. Man kan inte hävda att allt är svarteller vitt i det enskilda fallet när det gäller varskulden ligger, vad som är orsaken och varför någonär sjuk i det ena fallet men inte i det andra.Man vet ändå att systematiskt arbete för en godarbetsmiljö leder till lägre sjukfrånvaro. Men detär ingen lösning i det enskilda fallet. När det välhar inträffat ett sjukfall måste man göra någontingkonkret där och då. Då kan kanske försäkringskassanvara till stöd för de mindre arbetsgivare somnaturligtvis mycket mera sällan över huvud taget sersjukfall jämfört med vad en stor arbetsgivare gör.Den mindre arbetsgivaren har också mycket mindreresurser.Faktum är ju att de små arbetsplatserna är väldigtmycket mera framgångsrika när det gäller att hållanere sjukfrånvaron. Den närhet som finns mellanmänniskor på den lilla arbetsplatsen och mellanchefer och anställda slår igenom i en arbetsmiljösom i allmänhet leder till en mycket lägresjukfrånvaro. Det säger någonting viktigt om hur detstår till på arbetsplatsen, sett till det totalasjuktalet. På det små arbetsplatserna står detganska väl till i de allra flesta fall.Mariann (): Jag tror inte heller att allohälsa uppstår inom eller av arbetet. Jag tycker attdet som pekade på är viktigt, att detska löna sig att ta tillbaka sjukskrivna.Min fråga riktar sig till . beskrev hur man arbetar inom för att få tillbaka folk i arbete. Då vill jagfråga : Kan den här lagstiftningen bli enbromskloss i den processen?Man känner sig litet bekymrad för kommuner ochlandsting. Jag håller med om att de inteär sämre arbetsgivare, men det handlar om storaarbetsplatser med väldigt mycket kvinnor och oerhörtslitsamma jobb. Du som en gång har varit chef inomlandstingsvärlden, hur ser du på den här frågan?Anna , : Det finns ingenanledning att tro att den här lagstiftningen skullevara en bromskloss för det arbetssätt som Stora Ensorepresenterar, tvärtom. Idén går ju ut på motsatsen,att det ska löna sig att göra ungefär som man gördär. Förutom alla andra lönsamheter i det hela finnsdessutom lönsamheten att det blir mindre kostnader isjukförsäkringen om man arbetar så systematiskt somman gör på Stora Enso.Exemplet ur försäkringskassevärlden är ganskatalande. Det spelar roll hur man beter sig. De somarbetar systematiskt har ganska lika förutsättningarnär det gäller åldersstruktur, kön ocharbetsuppgifter. Att det skiljer sig så passkraftigt åt mellan olika försäkringskassor visar attom man kunde få styrka i drivkrafterna borde dekunna verka åt rätt håll och verkligen få effekt.Nej, jag tror inte att lagstiftningen kan bli enbromskloss. Avsikten är ju motsatsen. Det finnsganska goda förutsättningar att tro att det skafungera.Jag har inte någon särskild kompetens i fråga omkommuner och landsting, men det är stora skillnadermellan olika kommuner och landsting som inte riktigtkan förklaras av sådana strukturella faktorer somman kan mäta. Den viktiga faktorn är omarbetsplatsen fungerar mer eller mindre bra givetsina strukturella förutsättningar.Jag vet att det finns många kommuner och landstingsom satsar stora resurser på dessa frågor, och dethar blivit väldigt mycket bättre under senare tid.Tidigare var det ganska många kommuner och landstingsom inte hade så stor koll på hur deras sjukfrånvarohar sett ut och utvecklats. Men harde dragit i gång ett kraftfullt arbete som säkertkommer att ha effekter.Det är inte bara en nackdel att man har stora ochmånga arbetsplatser. Vi vet att byte avarbetsuppgifter och av arbete är en av de riktigtverkningsfulla rehabiliteringsinsatserna. Kan manutnyttja sin storlek, sin massa av arbetsuppgifteroch sina arbetsförhållanden har man också särskildaförutsättningar.Annelie Löfqvist, Kommun- och Landstingsförbundet:Vi pratar mycket om arbetsgivarna . Då är detockså viktigt att vi ser på landstingens verksamhetsom sjukvårdshuvudmän. Ska man tänka ifrämjandetermer och långsiktighet behöverlandstingen som sjukvårdshuvudmän göra väldigtmycket. Man behöver föra många fler samtal ochdialoger, och det är resurskrävande.Det som är otroligt besvärande för kommuner ochlandsting är ju att det råder resursbrist i vården,i äldreomsorgen och i skolan. När det gäller attfrigöra resurser till annat blir det tvärtom föross. Vi måste använda ytterligare en del avverksamhetens medel till medfinansiering. Vi ärväldigt oroliga över hur det slår i ett annatperspektiv.Jag är glad över att många här säger att kommuneroch landsting inte är sämre arbetsgivare. Dethandlar väldigt mycket om arbetsmarknadsstruktur.Bara som exempel kan jag nämna att man har 14 dagari jämfört i . Detberor inte på att det är sämre arbetsgivare i ,utan det handlar väldigt mycket omarbetsmarknadsstruktur. Jag kan bara bekräfta hurviktigt behovet av rörlighet och individuellomställning är.Kenneth (): Jag har fått svar på en hel delav mina frågor, men jag saknar kommentarer till PerWesterbergs frågeställning om vad det läge som vihamnat i kan bero på, ett läge som vi hamnade i1997.Jag vill rikta ett tack till för ettengagerat inlägg i den här debatten. Jag tycker attdet var intressant att höra om dina exempel.Jag vill lyfta fram en fråga som har medförebyggande insatser att göra. i korthet om de besparingar som Stora Ensohade lyckats med. Jag tror att det är ganska enkelt.Mycket av den lagstiftning som vi har är skriven förstora företag. Jag skulle vilja att du nämnde någraexempel, kanske inte på fysiska aktiviteter men påhur lagstiftningen skulle kunna förändras för att viska kunna få fart på arbetet. Det viktigaste ärkanske vad småföretagarna, , skulle vilja haför lagstiftning för att kunna delta aktivt iarbetet med förebyggande hälsovård.Johnny , Svenska Företagsläkarföreningen:Det går kanske inte att lagstifta om främjandeinsatser, men det går att lagstifta omförutsättningar för det. Dit hör ju det systematiskaarbetsmiljöarbete där man har tydliga mål förverksamheten, en kreativ miljö där människor fåranvända sin kreativitet och ambition, attledarskapet är främjande och att ge människor godaförutsättningar. Då gör de ett bra jobb. Man skaockså ha ett öppet arbetsklimat där medarbetarna ärdelaktiga och medbestämmande, känner sig sedda ochbehövda och också får ta ansvar för sig själva, sittarbete och sitt liv i övrigt.Detta tillsammans är det som är främjande i dethär sammanhanget. Det handlar om inställning ochutbildning för att kunna ha ett ledarskap somfungerar och ett ledarskap också förorganisationerna. Det är så jag ser på detta.I den fyrklöver som jag gjorde - om ni minns den -är företagshälsovården en viktig bit, och den skullekunna vara en ännu viktigare bit för småföretag omman gjorde det på ett smart och bra sätt. Man skainte bara se företagshälsovården som att det är ännuen pålaga. I stället kan det vara en möjlighet attfå tillgång till en expert om det dyker upp storasvårigheter. Jag tänker då på benbrottsfallet som vihörde om. Hade det funnits en coach, enföretagshälsovård som hjälpte till skulle man hakunnat göra ett tidigare avslut och fått hjälp medatt hitta en ny arbetsförmåga.Man måste lägga sig i. Motivation är den absolutviktigaste drivkraften i det här avseendet. Vi hördeom fallet med människan som ville förstärka sinrörelse genom att vara sjukskriven på grund av ditteller datt. Man undrar ju vad det är förarbetsgivare som inte kan ta en dialog om det ochsäga: Det där är väl inte okej. Kan vi intesjukskriva dig från din verksamhet så kan du kommahit och vila upp dig hos oss? Så gör jag ofta.Vitsen med företagshälsovården är att den ärlegitim och kan gå emellan arbetsgivare, parter ochden civila delen. Företagshälsovården kan ta uppfrågor som är av rådgivande och fostrande natur. Menutan motivation kan vi inte rehabilitera en endamänniska, det är helt klart. Man måste fråga: Vadhar du för tankar och ?När det gäller främjandeprincipen, friskvård ochannat förhåller det sig på samma sätt. Det finns förlite kunskap.Men ett ställe som ni borde åka till är Malungkommun, som jag precis har besökt och är oerhörtimponerad av. Genom att jobba med den här frågan somen främjandeprincip har man sänkt antaletsjukskrivningar ,så nu ligger man 10 miljoner plus.Åk upp och titta på ! Där har ni mycket attlära. Det finns också andra sådana ställen, men iMalung är det renodlat rakt över. Malungsbornabrukar säga: Om man släpper en atombomb över världenöverlever skorpioner, kackerlackor och malungsbor,för de har varit med om så mycket elände. Det ärkanske därför som de har denna kreativitet.Marie , : Många av de småföretagarna, som jag företräder, jobbar hårt meddessa frågor på olika sätt. Men det finns hela tidenen oro för att man inte kan planera vilka kostnaderdetta kommer att innebära.Det finns ett antal arbetsgivare som funderar påatt teckna privata sjukförsäkringar för att minskadet stora problemet med vårdköerna som ju kaninnebära ökade kostnader för sjukpenningen. Menkruxet är att det finns vissa politiska signaler somtyder på att en sådan privat vårdgivare som tillexempel inte kommer att få beredaplats för folk som remitteras dit via en privatförsäkring, även om man skulle ha utrymme för det.Ska man få ned sjukfrånvaron är det oerhörtviktigt att alla parter samverkar - sjukvården,arbetsgivaren och . Jag tycker attproblemen med sjukvården inte riktigt har förts framhär.Det är inte så himla lätt för en arbetsgivare attvägra att betala ut sjuklön. Det kan sluta med hamnar i Arbetsdomstolen för brott motkollektivavtalet. Som påpekade hararbetsgivaren inte någon möjlighet att bedöma ompersonen är sjuk eller ej. Men det här är ettproblem som vi måste jobba tillsammans med för attlösa.Ulla (): Först ett stort tack till JohnnyJonsson för att du sade att det inte fanns någonanledning till att kvinnor skulle vara mersjukskrivna än män. Det uppskattades efter allaandra kommentarer, om jag säger så.Det har ju visat sig att det finns en stor oro fördet här med selektering. sägeratt systemen ställer arbetstagarna utanför. Vi harinte hört någon ifrågasätta arbetsgivarnas rätt attselektera, inte ens inom den offentliga sektorn. Jaghar en fråga till . Jag skulle vilja veta:I vilken mån är du villig att anpassa dinaarbetsplatser och se till att det blir så kalladerymliga arbetsplatser där funktionshindrade ochandra människor får möjlighet att jobba?Sedan har jag också en fråga till KenthPettersson. Jag skulle vilja veta på vilket sätt dutror att det systematiska arbetsmiljöarbetet kanförhindra sjukskrivningar och på det sättet hjälpaarbetsgivarna att få ned kostnaderna förmedfinansieringsansvaret?Anatasia Georgiadou, : Vi har juflera arbetsplatser. Vi har en arbetsplats där viutför administrationen. Den är handikappanpassad.Det finns ramp till fastigheten och hissar i entrén.Det gäller även själva ytorna. Sedan har vi väldigtdålig möjlighet att anpassa arbetsplatsen hemma hosen funktionshindrad för att det ska vara möjligt förnågon annan som har någon form av funktionshinderatt jobba hemma hos den personen. Det är väldigtsvårt. Samma sak är det när det gäller städningen.Det är ganska svårt för oss att gå in på andraarbetsgivares arbetsplatser och anpassa dem.När det gäller selekteringen tycker jag ändå inteatt jag har selekterat bort någon på grund av ettfunktionshinder. Jag måste göra en riskbedömningbyggd på hela profilen hos den person som söker entjänst. Jag tycker att det är väldigt bra att de harfritidsintressen, men vissa är mer riskbenägna änandra, och de riskerna tycker jag att jag självmåste få avgöra om jag är beredd att ta eller inte.Vi har själva friskvårdskort för alla anställda, såjag har inget emot att man är ute och försökersporta. Men jag måste få göra bedömningen själv,tycker jag.Jag hoppas inte ni missförstår mig. Det är inte såatt jag inte anställer personer som harfunktionshinder. Så är det absolut inte, utan nupratar jag om människor som söker en vanlig tjänst.Jan sade att det finnsarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Man kan sökabidrag. Det gör det, men de är begränsade. Det ärinte så att vi ska söka bidrag för att anställa enperson. Man ska också kunna känna att man är värdtjänsten.Kenth , : Tack förfrågan. Jag är glad att så många har nämnt detsystematiska arbetsmiljöarbetet här . Det är enfråga som är reglerad i vår föreskrift 2001:1,Systematiskt arbetsmiljöarbete. Det har sin grund iarbetsmiljölagen. Det hela går ju ut på att man påett systematiskt sätt ska undersöka riskerna iverksamheten. Man ska på ett systematiskt sätt göraupp åtgärdsplaner och sedan också följa uppåtgärderna.Huvudsyftet med systematiskt arbetsmiljöarbete ärnaturligtvis att förebygga att det inträffar olyckoreller sjukdomsfall i arbetslivet. Men har man ettsystematiskt arbetsmiljöarbete är vår erfarenhet också på ett systematiskt sätt arbetar medrehabiliteringsfrågor. Och som vi har hört fleragånger är det arbetsgivarnas huvudansvar attrehabilitera. Det innebär att man anpassararbetsplatsen till de fysiska och psykiskaförutsättningar som de anställda har. Det är enfråga som är reglerad i arbetsmiljölagen att man skyldigheten. Det gäller att jobba på detindividuella planet med det.Ofta i debatten har jag upplevt att manmissuppfattar det här med sjukskrivning, att manuppfattar att det på något sätt är ett intyg på faktiskt är sjuk. Det är det ju inte fråga om.Det är ett slags intyg på att man inte vid ett vissttillfälle kan utföra just det arbete som man just dåråkar ha. Det är det enda det är fråga om. Man är juinte sjuk i någon mer allmän bemärkelse. Det går attinom ramen för arbetsplatsen ändra förhållandena såatt den som kanske har brutit ett ben kan jobbatrots det. Man kan göra förändringar iarbetsorganisationen eller ha hjälpmedel ellerliknande.Förutsättningarna för att göra den anpassningenvarierar naturligtvis med den verksamhet man har,men det är ofta fullt möjligt. I sista hand får manförsöka hjälpa vederbörande till en annanverksamhet. En klok arbetsgivare jobbar jusystematiskt både med det förebyggande arbetet ochmed rehabiliteringsinsatserna i enlighet med deskyldigheter man har i lagstiftning ochföreskrifter.Så det korta svaret på fråga är välatt ett systematiskt arbetsmiljöarbete egentligen ärprecis det som man bedriver till exempel hos JohnnyJonsson. De ekonomiska drivkrafter som införstror jag ytterligare stärker det systematiskaarbetsmiljöarbetet. Det kommer att finnas ettstarkare ekonomiskt incitament att till exempelanlita företagshälsovård när man inte själv har dekunskaper som behövs för att genomföra detsystematiska arbetsmiljöarbetet ellerrehabiliteringsinsatser.Boel Callermo, : Jagär lite orolig att missuppfattadeförbundens tidigare inlägg om kvinnors sjukfrånvaro.Kvinnor har ju högre sjukfrånvaro än män, men detbetyder naturligtvis inte att det är acceptabelt pånågot sätt. De analyser vi har gjort antyder attkvinnors högre sjukfrånvaro har att göra medkvinnors livssituation i stort, kvinnorsarbetsplatser och en könssegregerad arbetsmarknad.När det gäller livet i stort handlar det ju ombristande jämställdhet. Det handlar om att kvinnorlägger ned fler arbetade timmar ochkanske har sämre möjligheter att återhämta sig efterarbetsdagens slut. En annan fråga är kvinnorsarbetsplatser. Det handlar ofta om relationsyrken,inte minst i den organisation jag företräder. Dethandlar också ofta om tunga arbetsplatser och intesällan stora omstruktureringar. Här finns det mycketsom arbetsgivaren kan göra när det handlar ominflytande, möjligheter att påverka arbetstider ochså vidare. Det är ett arbetsgivaransvar.Sedan handlar det också om en könssegregeradarbetsmarknad och om möjligheten att bytaarbetsplats när det inte fungerar som det ska. Närrörligheten inte är tillräcklig är det också svårt.Som arbetsgivare kan man alltså göra mycket för attråda bot på detta. Kvinnor ska inte behöva ha högresjukfrånvaro än vad män har. Men vi råder somarbetsgivare inte på hela den delen. Det måste vi taett gemensamt ansvar för i samhället.Torbjörn , : Jagtänkte kommentera ordet selektering. har jagen känsla av att när man säger "selektering" finns ibakgrunden tanken om diskriminering. Det är ju såatt i den mån det handlar om att selektera en personför att personen har ett funktionshinder och därmedskulle kunna riskera att vara sjukfrånvarande i storutsträckning så är det inte tillåtet . Det ärförbjudet enligt den diskrimineringslagstiftning somfinns gällande diskriminering i arbetslivet på grundav funktionshinder.Vi menar att den lagstiftningen bör stärkas så attden också inbegriper ett krav på stöd ochanpassningsåtgärder från arbetsgivarens sida underpågående anställning, vilket inte finns . Vimenar också att det finns ett behov av ekonomiskadrivkrafter för arbetsgivaren att ta ansvar förarbetsmiljön för en person med ett funktionshinder.Det finns undersökningar som visar att ungefär100 000 personer med funktionshinder inte får detstöd på arbetsplatsen som de behöver. Alla dessa ärinte sjukskrivna, men alla skulle kunna blisjukskrivna.Sammanfattningsvis anser vi att det finns ettbehov av ekonomiska drivkrafter, men naturligtvis ikombination med ett högriskskydd för bådearbetstagare och arbetsgivare.Annika Qarlsson (c): Diskussionen handlar juväldigt mycket om någras skyldigheter och andrasrättigheter. Men egentligen handlar det ju om allasgemensamma rättigheter och skyldigheter. Sedan ärdet förslaget i sig som gör att det fokuseras påkanske främst arbetsgivarens större skyldigheterframöver och arbetstagarnas eventuellt förbättraderättigheter. Det är det som jag vill komma inte pålite grann. Man pratar om att det är drivkraften somska hjälpa till i utvecklingen så att det ska gå åträtt håll.Tittar man historiskt på vad det är fördrivkrafter man har använt sig av handlar det bådeom hur höga ersättningarna eller kostnaderna harvarit och om kontrollsystemet. Där hade vi kansketidigare en större egenkontroll och även enkollektiv kontroll. Självklart var ocksåförsäkringskassornas tidigare kontroller, åtminstonefrån min synpunkt sett, betydligt mer omfattande ände är . går man i förslaget in och menaratt det ska vara arbetsgivaren som får en betydligtstörre kontrollfunktion än vad som finns tidigare.Det skulle vara de drivkrafter som kan verkaförebyggande. Jag tycker att detta med Stora Enzokan användas både om man är för förslaget eller motdet. Det fanns tydligen drivkrafter tidigare. Dethar gjort att man har valt att sätta i gång det härarbetet än många andra företagruntom i utan den här förskjutningen avbalansen. Det är egentligen det jag skulle viljahöra om från , från enrepresentant från försäkringskassorna och frånfacken.Frågan är alltså hur man ser på den här balansen.Någonstans gäller det att vi har rimlig nivå både påskyldigheter och rättigheter i det här.