bet · GR01FiU20 · 2004-01-01 00:00:00 — Barnens bästa och familjernas behov är utgångspunkten för familjepolitik. Alla ska kunna välja mellan och annan barnomsorg. Kommunerna ska vara skyldiga att ge ekonomiskt stöd per barn till enskild förskoleverksamhet och skolbarnomsorg som motsvarar de kostnader som kommunen har i jämförbara verksamheter, alternativt direkt till föräldrar som själva vill ta hand om sina barn. Vi föreslår att barnets föräldrar eller vårdnadshavare efter föräldraförsäkringstiden tilldelas , värda styck. Golvet i föräldraförsäkringen höjs till . Ersättningstaket höjs till elva prisbasbelopp. Förbättringar görs av bostadsbidraget för att gynna de sämst ställda barnfamiljerna. Förändringar görs också av SGI, beräkningsgrunden för bl.a. föräldrapenningen, så att ersättningsrätten bygger på de inkomster man faktiskt haft. Reformerna finansieras delvis med att i föräldraförsäkringen samt de dras in. Sammantaget tillförs familjepolitiken ytterligare jämfört med vårt tidigare förslag. Regeringens okänsliga budgetsanering har genom nedskärningar och brister inom äldrevården samt växande vårdköer drabbat många pensionärer hårt. Vi föreslår en förbättring för alla pensionärer genom ett höjt grundavdrag som motsvarar en skattesänkning med . De sämst ställda pensionärerna ska få garantipensionen höjd med . Vården, omsorgen och utbildningsväsendet förslag innebär att utöver regeringens förslag tillförs kommuner och landsting . Därtill kommer ett tillskott med för den nationella vårdgarantin som vi föreslår. För att minska de höga ohälsotalen bör en helt ny rehabiliteringsförsäkring införas. För detta ändamål satsar vi . Det vidgade rekryteringsbidrag som föreslås i vårpropositionen vill vi rikta om till äldrevården eftersom en stor andel av personalen saknar adekvat utbildning. Villkoren för studerande bör förbättras. En höjning av studiebidraget för gymnasiestuderande föreslås. För högskolestuderande ska bidragen utgöra en större andel av studiemedlen och fribeloppet slopas. Rättsväsendet måste stärkas. Antalet utbildningsplatser för poliser måste kraftigt utökas. bör antalet poliser uppgå till 19 000. Åklagarväsendet måste få utökade resurser för att klara ett ökat antal ärenden. Särskilda satsningar på miljö- och ekobrottsåklagare bör också göras. Åklagarstöd bör finnas för ärenden som gäller "vardagsbrotten". Domstolarna tillförs ökade resurser liksom kriminalvården för att möjliggöra insatser som kan leda till ett liv utan brottslighet. Skattekvoten och utgiftstaket på anser att det svenska skattetrycket, högst i världen, måste sänkas. Den svenska ekonomin skulle fungera bättre och tillväxtpotentialen öka om en minskad andel av de totala resurserna passerade den offentliga sektorn. En förutsättning för att kunna sänka skattetrycket är att de statliga utgifternas andel av BNP minskar. Med sunda statsfinanser där utgifter och inkomster är lägre, och det finansiella sparandet starkare, minskar också den svenska ekonomins konjunkturkänslighet. Sammanfattningsvis föreslår jag att ställer sig bakom förslag till inriktning av budgetpolitiken. bör således tillstyrka motion Fi24 (kd) yrkandena 5 och 7. Jag avstyrker regeringens förslag i berörda delar liksom de övriga motioner som är aktuella i sammanhanget. Riktlinjer för budgetpolitiken - avsnitt 4.3, punkt 3 (c) Jag anser att utskottets förslag under punkt 3 borde ha följande lydelse: godkänner de i reservation 7 föreslagna riktlinjerna för budgetpolitiken och tillkännager detta för regeringen som sin mening. 2003/04:Fi25 av m.fl. (c) yrkandena 2 och 4 och avslår proposition 2003/04:100 punkt 2 samt motionerna 2003/04:Fi22 av m.fl. (m) yrkande 2 i denna del, 2003/04:Fi23 av m.fl. (fp) yrkandena 2 och 4 samt 2003/04:Fi24 av m.fl. (kd) yrkandena 5 och 7. Människor i dagens samhälle har större behov av frihet, rörlighet och självbestämmande . Liksom anser jag att samhällets organisation måste förändras i takt med människors förväntningar. vill omforma samhället i enlighet med federalismens principer. Den ekonomiska politiken och budgetpolitiken ska därför utformas så att den stärker individens, företagarens, kommunens och regionens makt över sin egen ekonomi och minskar beroendet av bidrag. Tillväxt är förutsättningen för ett höjt välstånd och ett livskraftigt samhälle. Tillväxt kan dock inte kommenderas fram centralt via t.ex. ineffektiva arbetsmarknadsprogram. I stället måste samhället utformas så att människors inneboende drivkraft att arbeta, starta företag och expandera sina verksamheter tas till vara. Jag anser att reformer är nödvändiga för att skapa sådana förutsättningar. För att få fart på företagandet och öka sysselsättningen före slår bl.a. införandet av ett personligt riskkapitalavdrag och ett skattefritt starta-eget-sparande som vardera uppgår till högst . Anslagen för såddkapital, dvs. kapital för att utveckla en produkt eller idé innan ett företag etableras, bör höjas. Vidare bör särskilda medel satsas på att stödja kvinnors företagande och stödja invandrare som vill starta och driva företag. För att underlätta generationsskiften i småföretagen föreslås avskaffande av arvs- och gåvoskatten för makar och bröstarvingar. föreslår även en sjuklönemodell anpassad för mindre företag, där antalet sjuklönedagar för ett företag ska vara detsamma som antalet anställda i företaget, med ett maxtak per sjuktillfälle. För att minska arbetslösheten anser jag att vi måste lämna den centraliserade arbetsmarknadspolitiken till förmån för mer lokal makt. Ett viktigt steg i denna riktning är att minska och och skapa ett mer decentraliserat system. Fler aktörer som kan erbjuda arbetsmarknadsåtgärder måste tillåtas och en omställningspeng ska underlätta för den som är arbetslös att välja åtgärdsprogram. Vidare bör ett individuellt kompetenssparande införas och anslaget till rekryteringsbidrag öka. I likhet med vill jag även skapa övergångsarbetsmarknader för långtidsarbetslösa enligt en nettolönemodell. föreslår ett omfattande program mot ohälsan med bl.a. stärkta rehabiliteringsinsatser, tydligare ekonomiska incitament för den enskilde och för de offentliga arbetsgivarna samt en mer restriktiv användning av förtidspensionering. Genom införande av en differentierad sjukförsäkring ersättningsnivå för personer med försörjningsansvar för barn och ersättningsnivå för övriga grupper samt genom förändring av beräkningsgrunden för sjukpenninggrundande inkomst kan kostnaderna för sjukförsäkringen minska kraftigt. Vidare föreslås en samordning av försäkringssystemen för arbetslöshet och sjukersättning. För att trygga investeringar och nyetableringar i hela landet krävs en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning. I likhet med anser jag därför att infrastruktursatsningar med positiva avkastningskalkyler måste startas. För att finansiera detta föreslår en ny modell för finansiering genom ett särskilt infrastrukturbolag. Även det mycket eftersatta underhållet måste åtgärdas genom ökade anslag för drift och underhåll av vägar och järnvägar. Det finns ytterligare ett antal angelägna reformer som t.ex. stärkt rättstrygghet genom tillförande av ytterligare resurser till rättsväsendet. För att öka familjernas självbestämmande föreslås att barnbidraget fördubblas till för barn i åldrarna och höjt tak i föräldraförsäkringen. Föräldrarna bör även få en lagstiftad rätt till tjänstledighet under barnens förskoleår. Enprocentsmålet för biståndet ska uppnås genom stegvis höjning av biståndet. För att öka självbestämmandet föreslår en omfattande skattereform där alla avdrag görs om till skatterabatter. Bland annat införs en skatterabatt lika för alla på , vilket motsvarar ett grundavdrag på ca . Reformen innebär sänkta skatter på låga och normala inkomster samt att kommunerna får behålla sin skattebas. Förslaget finansieras med sänkta statsbidrag. föreslår även ändrade skatteregler för fåmansbolag och sänkta fastighets- och förmögenhetsskatter. Dessa förslag finansieras främst genom höjd reavinstbeskattning. Sammantaget innebär förslag en förstärkning av den offentliga sektorns finansiella sparande i jämförelse med regeringens förslag, enligt vad som framgår av tabellen nedan. Den offentliga sektorns finansiella sparande med budgetpolitik 2005 2006 Finansiellt sparande enligt VP 2004 15,0 30,0 Procent av BNP 0,6 1,1 Utgiftsminskningar, netto exkl. räntor 78,9 78,7 Minskade räntekostnader 0,5 2,2 Skattesänkningar -75,6 -76,0 Samlad effekt av förslag 3,8 4,9 Finansiellt sparande enligt förslag 18,8 34,9 Procent av BNP 0,7 1,3 Anm. Av utgiftsminskningarna och skattesänkningarna är 2005 och 2006 hänförliga till att grundavdraget vid inkomsttaxeringen ersätts med en skatterabatt. Detta innebär att såväl statens skatteinkomster som statens utgifter för bidrag till kommunerna minskar. Utgiftstaken och den kreativa budgettekniken tog ett stort ansvar sanering av de offentliga finanserna och uppstramningen av budgetprocessen var ett viktigt led i det arbetet. Regeringens agerande har dock uppvisat bristande respekt för de ekonomiska regelverken och för det finanspolitiska ansvaret. Avsikten med den nya budgetprocessen med fastställda utgiftstak var att skapa långsiktighet och trovärdighet i budgetpolitiken. har den förda politiken inneburit att budgeteringsmarginalen varit näst intill obefintlig, vilket tvingat regeringen till akuta åtgärder för att klara utgiftstaket. räddades utgiftstaket genom att regeringen sköt upp betalningen av EU-avgiften, vilket gav staten en straffavgift på ca . Hanteringen är anmärkningsvärd eftersom den strider mot EG:s rättsakter och regeringens skyldighet att se till att de åtaganden som staten har till följd av lag eller avtal fullföljs. Vidare är det, enligt min mening, en anmärkningsvärt stor del av ansvaret för att klara utgiftstaket som läggs på bönderna. Regeringens aviserade utgiftsbegränsningar för att klara utgiftstaket innebär att förutom arealer sättningen nu även andra bidrag såsom djurbidragen, som betalats ut , ska betalas ut . Sammanlagt rör det sig om mer än som betalas ut trots att det är fullt möjligt för att betala ut medlen tidigare. Budgetlagens krav på fullständighet och bruttoredovisning bör vara en självklar utgångspunkt för budgetpolitiken. De numera omfattande subventionerna på inkomstsidan på ca strider mot bruttoprincipen och försvårar analyser av statens finanser. Det särskilda kontot i , vid sidan av statsbudgeten, för statliga bolags extra utdelningar strider mot fullständighetsprincipen och är även tveksamt ur ett demokratiskt perspektiv eftersom insynen i och uppföljningen av statens relation till de statliga bolagen försvåras. Med det anförda föreslår jag att ställer sig bakom förslag till inriktning av budgetpolitiken och tillstyrker motion Fi25 (c) yrkandena 2 och 4. Regeringens förslag avstyrks i berörda delar liksom förslagen i övriga motioner som är aktuella i sammanhanget. Budgetlagen - avsnitt 5, punkt 4 (m) av , och (alla m). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen vad som anförs i reservation 8. Därmed bifaller delvis motion 2003/04:Fi23 av m.fl. (fp) yrkande 5. Med erfarenheter av hur budgetlagen och den nya budgetprocessen fungerar anser vi att det är dags att dra några viktiga slutsatser. Systemet med utgiftstak är i grunden sunt, och vi vill behålla detta system. Det är, om man följer dess intentioner, en bra metod för att hålla kontroll över statens utgifter. Stegvis har dock utgiftstakets innebörd urholkats genom olika avsteg från de riktlinjer som regeringen själv föreslagit och majoritet godkänt. Regeringen har använt olika metoder för att kringgå utgiftstaket. Man har omvandlat utgifter till avdrag på inkomstsidan; man har justerat upp taket av tekniska skäl men avstått från att göra motsvarande nedjusteringar av taket när det varit motiverat. Utan dessa och andra manipulationer skulle utgiftstaket ha brutits. Vi anser att utgiftstakets långsiktiga trovärdighet som finanspolitiskt instrument måste återställas. Vi anser också att budgeteringsmarginalen ska användas på det sätt som den var avsedd, för oförutsedda händelser utom regeringens kortsiktiga kontroll, t.ex. ändrad inflation eller arbetslöshet beroende på konjunkturen. Marginalen ska vara tillräckligt stor för att möta sådan osäkerhet. geringen förbrukat budgeteringsmarginalen för utgiftshöjande reformer har man sedan behövt ta till kortsiktiga besparingar, indragningar, begränsningsbelopp m.m. för att klara taket. Bristen på marginal har också starkt bidragit till sådana åtgärder som nämnts ovan och syftar till att kringgå utgiftstaket. Trots att regeringen utlovat riktlinjer för budgeteringsmarginalens storlek, och att efterlyste sådana riktlinjer, underlåter regeringen att ta upp frågan. Med det anförda tillstyrker utskottet delvis motion Fi23 (fp) yrkande 5. Budgetlagen - avsnitt 5, punkt 4 (fp, kd, c) av (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen vad som anförs i reservation 9. 2003/04:Fi23 av m.fl. (fp) yrkande 5. Med erfarenheter av hur budgetlagen och den nya budgetprocessen fungerar anser vi att det är dags att dra några viktiga slutsatser. Systemet med utgiftstak är i grunden sunt, och vi vill behålla detta system. Det är, om man följer dess intentioner, en bra metod för att hålla kontroll över statens utgifter. Stegvis har dock utgiftstakets innebörd urholkats genom olika avsteg från de riktlinjer som regeringen själv föreslagit och majoritet godkänt. Regeringen har använt olika metoder för att kringgå utgiftstaket. Man har omvandlat utgifter till avdrag på inkomstsidan; man har justerat upp taket av tekniska skäl men avstått från att göra motsvarande nedjusteringar av taket när det varit motiverat. Utan dessa och andra manipulationer skulle utgiftstaket ha brutits. Vi anser att utgiftstakets långsiktiga trovärdighet som finanspolitiskt instrument måste återställas. Vi anser också att budgeteringsmarginalen ska användas på det sätt som den var avsedd, för oförutsedda händelser utom regeringens kortsiktiga kontroll, t.ex. ändrad inflation eller arbetslöshet beroende på konjunkturen. Marginalen ska vara tillräckligt stor för att möta sådan osäkerhet. Eftersom regeringen förbrukat budgeteringsmarginalen för utgiftshöjande reformer har man sedan behövt ta till kortsiktiga besparingar, indragningar, begränsningsbelopp m.m. för att klara taket. Bristen på marginal har också starkt bidragit till sådana åtgärder som nämnts ovan och syftar till att kringgå utgiftstaket. Trots att regeringen utlovat riktlinjer för budgeteringsmarginalens storlek, och att efterlyste sådana riktlinjer, underlåter regeringen att ta upp frågan. Som tidigare angivits vill vi ha ett nytt mål för sparandet, som innebär att statens finansiella sparande ska vara i balans över en konjunkturcykel. Statsskulden minskar därmed som andel av BNP. Genom bl.a. försäljning av statliga företag kan statsskulden sänkas i nominella tal. Ett viktigt skäl för vårt ställningstagande om långsiktig balans i statens sparande är att undvika uppbyggande av skuldbördor för framtiden. Statens in- och utbetalningar säger dock inte hela sanningen om hur framtida välfärd och skattebördor påverkas. Det gäller också att kunna bedöma vilka ryggsäckar i form av gjorda åtaganden som lämnas vidare till framtida generationer. Vad här sagts om budgetens ramverk och behov av förändringar gör att vi anser att budgetlagen och budgetprocessen bör reformeras och förtydligas. Budgetmarginalen bör få avsedd innebörd. Utgifter och inkomster, regler för nettoredovisning m.fl. företeelser bör tydligare definieras så att inte kan bryta mot budgetlagen med mindre än att man i så fall tydligt ändrar lagstiftningen först. bör även skuldåtaganden kunna redovisas. Målet för sparandet bör formuleras som mål för statens sparande. Med det anförda tillstyrker utskottet motion Fi23 (fp) yrkande 5. Förteckning över behandlade förslag I proposition 2003/04:100 ekonomiska vårproposition föreslår regeringen () såvitt avser den ekonomiska politiken och budgetpolitiken att godkänner regeringens förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken (kapitel 1), att godkänner regeringens förslag till riktlinjer för budgetpolitiken (kapitel 1). 2003/04:Fi22 av m.fl. (m): beslutar godkänna det förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordas i motionen i kapitel 6 och 7. beslutar godkänna det förslag till riktlinjer för budgetpolitiken som vi förordar i kapitel 6-8. 2003/04:Fi23 av m.fl. (fp): godkänner de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som liberalerna förordar enligt vad som anförs i motionen. godkänner riktlinjerna för budgetpolitiken enligt vad som anförs i motionen. godkänner målet att statens finanser skall vara i balans över en konjunkturcykel. godkänner riktlinjerna för skattepolitiken enligt vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om reformering av budgetprocessen och budgetlagen. 2003/04:Fi24 av m.fl. (kd): godkänner de grundläggande utgångspunkter för den ekonomiska politiken som förordar (avsnitt 6.1). godkänner de förslag till inriktning av den ekonomiska politiken som förordar (avsnitten 6.2 och 6.2.2-6.2.6). godkänner det övergripande mål för den ekonomiska politiken som förordar (avsnitt 6.2.1). godkänner det mål om ökat antal arbetade timmar som förordar (avsnitt 6.2.3). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skattekvoten och utgiftstakens andel av BNP på lång sikt (avsnitten 10 och 11). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skuldkvotens andel av BNP (avsnitt 6.1.6). godkänner de prioriterade budgetområden för budgetpolitiken som föreslår (avsnitten 8.1-8.6). begär att regeringen lägger fram förslag till ett kompletterande balansmål för statens finansiella sparande över en konjunkturcykel i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 7.1.2). begär att regeringen lägger fram förslag till en långsiktig inkomst- och utgiftsstrategi i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 7.2.1). 2003/04:Fi25 av m.fl. (c): beslutar att godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordar i avsnitt 4 angående den ekonomiska politikens inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fyra reformområden för i avsnitten 5-8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett balanskrav för staten och sänkt statsskuld i avsnitt 9.1. beslutar godkänna de riktlinjer för skattepolitiken som förordar i avsnitt 10. Motion från allmänna motionstiden 2003/04:Fi260 av (): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en strategi för att minska inkomstklyftorna. () vice ordf. Ordföranden: Jag vill hälsa samtliga utskottets ledamöter och samtliga åhörare, både de som sitter här och de som följer utfrågningen via andre medier, hjärtligt välkomna till denna utfrågning beträffande Lissabonprocessen, strategin för varaktig tillväxt, som vi också valt att kalla den för. Alldeles speciellt välkommen hälsar jag finansminister och även , som är ordförande i . : Tack för möjligheten att få säga några ord om Lissabonprocessen, som ju är ett väldigt viktigt inslag i hela EU:s ekonomisk-politiska samarbete. Angående Lissabonprocessens målsättningar kan man konstatera att det är en vision, eller en utopi om man så vill, som sattes upp av stats- och regeringscheferna och där vi kanske inte har gjort tillräckligt mycket för att bekantgöra det i vårt land, liksom i många andra länder, men som naturligtvis är ett oerhört centralt dokument. framtida tillväxt och välfärd är i hög grad beroende av den europeiska ekonomiska utvecklingen. Lissabonstrategin är EU:s viktigaste instrument för ökad tillväxt, full sysselsättning och hållbar utveckling. Gemensam strävan mot hållbar tillväxt i och hela EU. Varför denna Lissabonstrategi, som beslöts av stats- och regeringscheferna? Ja, den är ett uttryck för att hela den välfärdsutveckling som vi vill ha i förutsätter en omfattande tillväxt. Det handlar inte bara om att öka tillväxten; det handlar också om sysselsättningen och om det som förde in under sitt ordförandeskap, nämligen den hållbara utvecklingen. Det förde vi in under vårt ordförandeskap. "EU ska bli världens mest konkurrenskraftiga, dynamiska och kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning" De här oerhört höga ambitionerna i Lissabonstrategin jobbas det intensivt med i alla medlemsländer. Själva målet är väl bekant. Jag har haft tillfälle förut att redovisa det för utskottet. Målet för Lissabonprocessen handlar om att vi ska skapa en konkurrenskraftig ekonomi i och se till att den är kunskapsbaserad, inte minst därför att det är de delarna av vårt näringsliv och ekonomi som växer snabbast, och att vi har en hållbar ekonomisk tillväxt. Det handlar också om att föra in dimensionen om social sammanhållning, vilket är oerhört viktigt med tanke på de många nya länder som kommer in i EU-samarbetet. Vad har vi uppnått ? Mycket har hänt sedan Lissabonstrategin sjösattes : Mer än sex miljoner jobb har skapats. Den kunskapsbaserade ekonomin är på frammarsch. Flera marknader har helt eller delvis avreglerats. Hållbar utveckling blir en alltmer naturlig del av det europeiska tillväxtarbetet. Vad vi har uppnått under de här fyra åren? Ja, det redovisas inför vårtoppmötet . Sex miljoner nya jobb har skapats. Även om det har skett en viss uppbromsning är ändå den kunskapsbaserade ekonomin på frammarsch. Det sker en ständig avreglering av sådana marknader som var monopoliserade. Där är det en del förbättringar. Arbetet med hållbar utveckling är integrerat i alla olika processer i fortsättningen. Lissabonstrategin har tappat fart Reformarbetet har tappat fart: Dåliga offentliga finanser i flera EU-länder Det är de goda resultaten, det positiva av det som har hänt med Lissabonprocessen. ska man vara varse om att det också har varit en svår period. Vi har tappat fart i Lissabonstrategin. Det har framför allt handlat om att den internationella lågkonjunkturen har dämpat ekonomi mer än den har gjort exempelvis i . Det har också handlat om att flera av EU:s länder, framför allt de största länderna, har haft betydande problem med sina offentliga finanser. Det har vi diskuterat ett stort antal gånger när länderna har spräckt den så kallade treprocentsgränsen i tillväxt- och stabilitetspakten. Vi hade på ett Ekofinmöte i en förnyad genomgång av situationen i exempelvis i och . Situationen i och har på liknande sätt genomlysts tidigare. Mot den här bakgrunden, där vi upplevt både framgångar i Lissabonstrategins resultat och också bekymmer, kan man säga att det nu är viktigt att vi vid det vårtoppmöte som äger rum framför allt fokuserar på att se till att vi tar fart med hjälp av den konjunkturuppgång som vi ser framöver och den utvidgning av unionen som sker med de tio nya medlemsländerna. Det är också viktigt att utvidgningen tas om hand på ett sådant sätt att den höga tillväxttakt som finns i de här länderna och den höga ambitionen att ha en hög produktivitetsutveckling för att minska gapet mellan de nya och gamla ländernas ekonomier utnyttjas. Utvidgningen av EU ger nya möjligheter: Hög tillväxttakt i BNP och produktivitet Stor vilja och vana av reformer Jag möter stor entusiasm och stort engagemang från de nya länderna att så snabbt som möjligt engagera sig i Lissabonprocessen och viljan att visa att de kan bidra till ekonomier och inte bara i sina egna ekonomier utan också på andra områden bidra till att vi ökar utvecklingstakten. De har en relativt hög utbildningsnivå hos en stor del av sin arbetskraft.