bet · GR01UU9 · 2004-03-18 00:00:00 — I yrkande 3 framhålls att bör intensifierasitt arbete med att både försvara och förbättra skyddet för de mänskligarättigheterna, dels genom de internationella organisationer såsom FN, EU,och , dels genom bilaterala samarbetemed andra länder. Vidare framhålls i yrkande 7 nödvändigheten av att skiljamellan de absoluta civila och politiska rättigheterna och de sociala,ekonomiska och kulturella rättigheterna.I motion 2003/04:U298 (s) framhålls att i sin utrikespolitik börverka för att minska religiösa organisationers inflytande över internationellpolitik i syfte att främja ett världssamfund byggt på förvärldsligadeprinciper, mänskliga rättigheter och religionsfrihet.I motion 2003/04:U335 (mp) yrkande 1 framhålls att FN skall vara den endapart som ger suverän rätt till globalt våldsmonopol och det organsom samordnar svensk medverkan i fredsbevarande styrkor eller vid grovabrott mot de mänskliga rättigheterna.I motion 2003/04:U341 (kd) yrkande 1 framhålls vikten av att bjuda inrepresentanter från folkrörelser, näringsliv och universitet för attgranska och diskutera utrikespolitiska åtaganden gentemot FN:skonventioner och konferenser. I yrkande 9 krävs att regeringen aktivtdriver krav på förbättrad administrativ- och beslutseffektivitet isamverkande internationella organisationer och i yrkande 10 att regeringentar initiativ till att utarbeta gemensamma arbetsmodeller vars syfte äratt förnya och utveckla arbetsformerna för internationella organisationer.I motion 2003/04:U348 (kd) yrkande 2 framhålls att det är viktigt att isamarbete med partnerländer arbeta fram nationella handlingsplaner förmänskliga rättigheter, och en översyn av nationell lagstiftning i dessafrågor i förhållande till internationella avtal. I motion 2003/04:U350(kd) yrkande 1 framhålls att grunden vid svenskt ställningstagande tillpart i konflikt och kris skall vara huruvida grundläggande värden såsommänskliga rättigheter, demokrati, öppenhet och rättssäkerhet respekteras.I motion 2003/04:U352 (kd) yrkande 3 begärs att tar initiativtill en för ökad förståelse mellan konfliktområdens olikakulturer och religioner och i yrkande 5 att det svenska arbetet bör fåökad fokusering på de internationella övervaknings- och kontrollmekanismernaför efterlevnaden av mänskliga rättigheter.I motion 2002/03:U323 (m) yrkande 25 framhålls att den svenska regeringenskritik av kränkningar av mänskliga fri- och rättigheter inte skall varamildare än den som framförs från och motion 2003/04:U17 (fp) yrkande 4 krävs att tydliga rutiner samt enhandbok utarbetas för situationer då svenska medborgares mänskligarättigheter kränks utomlands.I motion 2003/04:U220 (c) yrkande 2 framhålls att för att säkra demokratioch mänskliga rättigheter i ett land krävs ett fungerande rättssystem somanger spelreglerna i samhället. Gott styrelseskick innefattar också attfrämja institutioner som är rättvisa, kan ställas till ansvar och somvärnar mänskliga fri- och rättigheter.I motion 2003/04:U230 (v) krävs att möjligt bör säga uppsitt medlemskap och lämna IOM.I motion 2003/04:U246 (m) yrkande 4 begärs att och EU skall krävaatt en ländervis översikt över brott mot mänskliga rättigheter och demokratiredovisas inför och debatteras i varje år.I motion 2002/03:U250 (v) yrkande 4 krävs att regeringen utreder möjligheternaatt svenska företag med verksamhet utomlands åläggs att formulera enbindande uppförandekod förbunden med vissa sanktionsåtgärder för de företagsom bryter mot denna kod.I motion 1999/2000:U903 (v) yrkande 5 framhålls att i arbetet för ensolidarisk världsordning krävs ökat stöd till ett mer demokratiskt långsiktigtägaransvar.I motion 2002/03:U325 (mp) yrkande 3 krävs att inom EU och FNverkar för att uppförandekoder tas fram för utlandsarbetande personal.I motion 2003/04:U317 (mp) yrkande 1 krävs att det genomförs en utredningav förekomsten av privata militära företag, , i svenskt affärsliv ochmilitärt samarbete.Utskottets övervägandenUtskottet välkomnar regeringens initiativ att presentera en samlad policyför de mänskliga rättigheterna inom svensk utrikespolitik. Skrivelse2003/04:20 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik (hädanefter benämndskrivelsen) är enligt utskottet uttryck för den vikt lägger viddessa frågor. Utskottet menar att det är betydelsefullt att de principiellaståndpunkterna beträffande de mänskliga rättigheterna ligger fast, ochutskottet har i betänkande 2002/03:UU3 politik för global utvecklingslagit fast att målen för den samlade politiken för global utvecklingskall vara att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling.Politiken skall präglas av ett rättighetsperspektiv, vilket innebär attmänniskors rättigheter skall utgöra grund för de åtgärder som vidtas fören rättvis och hållbar utveckling. Utskottet framhöll också att de mänskligarättigheterna är universella, odelbara, ömsesidigt beroende och relaterartill varandra. Ett liv i värdighet förutsätter att alla mänskliga rättigheterrespekteras, inklusive ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.Utskottet konstaterar att i FN:s konvention om ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheter stadgas bl.a. rätten till social trygghet, rättentill en tillfredsställande levnadsstandard, rätten till utbildning, rättentill hälsa samt rätten till arbete. Dessa rättigheter återknyter tillcentrala politiska frågor om ekonomisk fördelning, arbetsliv, hälsovård,utbildning och familjepolitik vid sidan av mer övergripande aspekter somen tillfredsställande levnadsstandard. Frågor som rör jämställdhet mellankönen, lika lön för likvärdigt arbete, fackliga rättigheter för att kunnahävda sin rätt, rätt till utbildning samt barns skydd mot exploatering ärexempel på tydliga rättighetskrav som också kan återspeglas i rättsregler.Andra rättigheter låter sig emellertid inte lika lätt ges en rättsligform. Särskilt vad gäller de mer resurskrävande rättigheterna fordras enmer sofistikerad metod för en meningsfull värdering av efterlevnaden. Ikonventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter framhållsatt staten skall ta steg för att gradvis förverkliga rättigheterna. Fördetta ändamål skall tillgängliga resurser utnyttjas optimalt.Under år 2003 har en arbetsgrupp inrättats under FN:s kommission för demänskliga rättigheterna för att överväga förslag till ett tilläggsprotokolltill konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.Sverige kommer att aktivt delta i gruppens arbete och verka för att dessarättigheter på ett mer effektivt sätt också kommer att drivas i övrigadelar av FN-systemet, inklusive utvecklingssamarbetet.Utskottet menar vidare att främjandet av mänskliga rättigheter skall, somtidigare, utgöra en integrerad del i all utrikespolitik och denna nyapolitik har utskottets fulla stöd. Rättigheterna i FN:s allmänna förklaringom de mänskliga rättigheterna är universella. De gäller föralla människor, utan åtskillnad, och skall respekteras över hela världen,oavsett land, kultur eller specifik situation. Regimer som kränker demänskliga rättigheterna har ibland försvarat detta med att just derasland har särskilda förhållanden som gör detta befogat, eller att mänskligarättigheter inte får hindra utövandet av traditionella kulturella sedvänjor,t.ex. vad beträffar kvinnors och flickors ställning. Åsikten har ocksåframförts att de internationella normerna skulle vara ett västerländsktpåfund. Utskottet menar att detta är argument som måste avvisas.Wienkonferensen bekräftade de mänskliga rättigheternas universalitet, ochdenna princip har som gått vunnit en alltbredare förankring i internationella sammanhang.De internationella regler som finns inom området mänskliga rättigheterreglerar förhållandet mellan statsmakten och den enskilde. Rättigheternaär knutna till individen som skall kunna åtnjuta dessa ensam ellertillsammans med andra. Det är staten, dvs. ett lands regering, som haransvaret för att rättigheterna respekteras och att rättigheterna omsätts ipraktiken genom bl.a. ett fungerande rättsväsende, lagstiftning, undervisning,socialt stöd. Staten är skyldig att se till att dess företrädare agerari enlighet med de mänskliga rättigheterna och måste på olika sätt förhindraatt dess företrädare begår brott mot de mänskliga rättigheterna.Efter antagandet av den allmänna förklaringen följde flerårigaförhandlingar mellan FN:s medlemsländer angående införandet av förklaringensrättigheter i bindande konventioner. Detta resulterade i att två separatakonventioner antogs 1966. I FN:s konvention om medborgerliga och politiskarättigheter (ICCPR) infördes de grundläggande friheterna samt rätten tillskydd mot övergrepp, medan FN:s konvention om de ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheterna (ICESCR) i stort sett kom att innehålla rättigheterrelaterade till de grundläggande behoven. Den senare kom också att innehållaen artikel som med hänvisning till behovet av ekonomiska resurser förrättigheternas förverkligande godkänner att detta sker stegvis allteftersomresurser blir tillgängliga.Utskottet menar att i det internationella arbetet har funnits en tendensatt ge de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna lägre prioritet.Utskottet anser att det är viktigt att framhålla att presentationen avrättigheterna inte innehåller en gradering. Rättigheternas odelbarhet ochömsesidiga samverkan hör till de principer som slogs fast vid Wienkonferensen1993 och detta synsätt har fortsatt att vinna mark. Utskottet menar vidareatt det är viktigt att ge de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheternaökad vikt i utrikespolitiken och i utvecklingssamarbetet. De ekonomiska,sociala och kulturella rättigheterna ses på sina håll mer som ambitionerän som verkliga rättigheter. Det finns emellertid ingen saklig grund föratt behandla dessa rättigheter som mindre viktiga eller radikalt annorlundaän de medborgerliga och politiska rättigheterna.För att kunna bidra till att en allt större del av världens befolkningfår del av de mänskliga rättigheterna måste föra en orädd ochaktiv utrikespolitik till stöd för dessa rättigheter. Utskottet konstateraratt frågor om de mänskliga rättigheterna har en viktig plats i den politiskadialogen med andra länder och detta ifrågasätts inte längre. Utskottetställer sig bakom regeringens ambition att främjandet av de mänskligarättigheterna skall genomsyra det svenska agerandet i globala och europeiskaforum, liksom i direkta kontakter med andra länder, utvecklingssamarbetetinräknat. Utskottet anser det vara av stor vikt att den svenska politikenför att främja de mänskliga rättigheterna är resultatinriktad. Sverigeskall verka för alla människors möjligheter att åtnjuta mänskliga rättigheter.Barnets rättigheter, kvinnors rättigheter, funktionshindrades rättighetersamt rättigheter för personer som tillhör urbefolkningar och nationellaeller etniska, religiösa och språkliga minoriteter måste särskilt beaktasi syfte att garantera lika förutsättningar.Utskottet har i tidigare betänkande (bet. 2003/04:UU3 politikför global utveckling) understrukit vikten av att det partinära stödetstärks och utvecklas. Det behövs en betydligt större satsning än hittillsför att bygga upp och stärka det svaga partiväsendet i många utvecklingsländer.Utskottet menar också att det partinära stödet kan utformas betydligtmer flexibelt vad gäller rapportering och redovisning än vad som ärfallet, utan att göra avkall på strikta ekonomiska redovisningskrav. Desvenska partierna kan på ett effektivt sätt bidra till utvecklingen avsamarbetsländernas partiorganisationer, genom den kunskap de svenskapartierna samlat under många års internationella kontakter. Liksom för deenskilda organisationerna är det viktigt att de partinära organisationernakan delta i både planerings- och landstrategiarbetet.Utskottet anser att arbetet för att försvara och genomföra principen omicke-diskriminering förblir en grundpelare i det internationella arbetetför de mänskliga rättigheterna. Bekämpande av diskriminering på grund avkön, etniskt ursprung, religion, funktionshinder eller sexuell läggningutgör också en av de största utmaningarna för arbetet med de mänskligarättigheterna.Utskottet noterar att regeringen i skrivelsen konstaterar att de grövstaövergreppen och de svåraste kränkningarna sker just i samband med internaväpnade konflikter. skall verka för ett heltäckande, grundläggandeskydd i alla situationer i form av allmänna humanitära grundregler, liksomför att respekten för de mänskliga rättigheterna blir en central del ivarje fredsprocess. Utskottet menar också att varit starkt pådrivandenär det gäller att utveckla nya och mer konstruktiva arbetsformer förbåde FN som organisation och för FN:s konferenser och hur de senare skallfölja upp.Utskottet har i tidigare betänkande (bet. 2002/03:UU8) konstaterat attvalet av som ordförande för kommissionen för mänskliga rättigheter(MRK) 2002/03 föregicks av omfattande konsultationer, främst mellan olikaregionala grupperingar. gör sig skyldigt till grova och omfattandekränkningar av de mänskliga rättigheterna, men beslutet om det libyskaordförandeskapet var och är en del av FN-systemets roterande beslutsordningoch organisation. och även EU:s inflytande över denna processvar mycket begränsad. Utskottet anser att valet av som ordförandei FN:s kommission för mänskliga rättigheter var såväl stötande som opassande.Skyddet av mänskliga rättigheter är enligt en av FN:s främstauppgifter och en del av arbetet för att skapa internationell fred ochsäkerhet. har därför ett mandat att agera mot de grovakränkningar av de mänskliga rättigheterna som hotar freden. Utskottet hartidigare konstaterat att aktivt stöder FN:s generalsekreteraresansträngningar att - inom ramen för det konfliktförebyggande arbetet - fåsäkerhetsrådet att ta ett större ansvar i dessa frågor. Detta kan bl.a.komma att kräva en förstärkning av de nuvarande övervakningsmekanismerna,som bl.a. har till uppgift att bevaka att konventionsstaterna efterleversina förpliktelser.De senaste åren har frågan om ett fakultativt protokoll till konventionenom ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter diskuterats i detinternationella samfundet. Ett protokoll skulle möjliggöra för individeratt klaga på sin stat för att den inte skyddar individens ekonomiska,sociala eller kulturella rättigheter. En liknande mekanism finns redanvad gäller konventionen för de medborgerliga och politiska rättigheterna.Utskottet ställer sig tveksamt till huruvida ett individuelltklagomålsförfarande vore en optimal väg framåt för att förverkliga deekonomiska,sociala och kulturella rättigheterna. Vad som bör vara vägledande är omen sådan klagorätt skulle leda till en verklig förändring av individerslevnadsförhållanden och därmed förverkliga individernas ekonomiska, socialaoch kulturella rättigheter.Inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken har EU snabbtgått mot en alltmer konsekvent och integrerad politik för de mänskligarättigheterna. Gemensamma uttalanden, tal och uppvaktningar i frågor somrör de mänskliga rättigheterna är en självklar del i EU:s arbete. EU ären viktig och kraftfull aktör inom FN och andra internationella forum därmänskliga rättigheter diskuteras, men utskottet vill framhållavikten av att EU utvecklar MR-dialoger med ytterligare länder. Utskottetkonstaterar att redan har bidragit till denna utveckling genomatt inom EU konsekvent betona vikten av det gemensamma arbetet för demänskliga rättigheterna, liksom vikten av att integrera frågor om demänskliga rättigheterna i EU:s övriga arbete. Tillsammans med övriga EUoch andra likasinnade länder bidrar inom FN till processer somskall stärka FN:s förmåga att främja och skydda de mänskliga rättigheterna.Sverige deltar också aktivt i arbetet med mänskliga rättigheter inomOrganisationen för samarbete och säkerhet () och inom . Enviktig målsättning för är även att bidra till att det internationellaarbetet med mänskliga rättigheter, inte minst när det gäller att övervakningenav de mänskliga rättigheterna blir effektivare.Utskottet har inhämtat att den har varit i kontinuerligkontakt med de amerikanska myndigheterna angående den svenske medborgarensom är fängslad på bas i . Utskottet menar att fången ochhans familj har rätt att få veta på vilka formella grunder han kvarhållsoch hur den fortsatta processen ser ut och att det bara finns två möjligasätt att betrakta fångarnas status på. Antingen skall de betraktas somkrigsfångar eller som misstänkta brottslingar i vilket fall vanligarättssäkerhetsgarantier skall tillämpas. Eftersom svenskens status är oklarborde denna fråga avgjorts av en oberoende domstol. På svenskt initiativhar frågan om Guantanamofångarna också tagits upp inomEU.Utskottet har inhämtat att IOM (The )på uppdrag av sina medlemsstater bedriver migrationsrelaterade projektsom huvudsakligen består av att organisera transporter för flyktingar ochfrivilliga transporter av personer som avvisats. använder sig bl.a. av IOM för överföring av s.k. kvotflyktingar till . Vidare stöderSverige bl.a. IOM:s arbete med återvändande av internflyktingar i Afrikaoch samt dess arbete mot människohandel i , främstpå . har goda erfarenheter av samarbetet med IOM.Utskottet har tidigare (bet. 2000/01:UU4) framhållit att betonardet våldsmonopol som givits och understryker vikten avatt utveckla och stärka FN:s förmåga att kunna fatta kraftfullabeslut. Utskottet menar att med ett bättre fungerande säkerhetsråd skulletendensen att använda våld utan säkerhetsrådets medgivande kunna stävjas.Det är viktigt att FN:s våldsmandat inte undermineras eftersom det skulleriskera att fragmentisera folkrätten samt undergräva det reformarbete sompågår inom FN. En viktig historisk lärdom är att instrumenten för attförebygga konflikter och för att bedriva en effektiv sanktionspolitikmåste utvecklas.Utskottet framhåller vidare att genom globaliseringen har svenska företagsinternationella verksamhet ökat kraftig. Detta gäller även i länder därefterlevnaden brister i fråga om de grundläggande normer och principersom det internationella samfundet har enats om rörande mänskliga rättigheter,t.ex. arbetsvillkor och hållbar utveckling.Utskottet kan konstatera att projektet ansvar, som presenteradesav regeringen , syftar till att främja riktlinjer förmultinationella företag och principerna i FN:s Global Compact och ge stödtill ett konstruktivt samarbete mellan näringsliv, fackliga organisationer,enskilda organisationer för mänskliga rättigheter, grundläggandearbetsvillkor, bekämpning av korruption, en bättre miljö och övriga punkteri riktlinjer. Många svenska företag arbetar aktivt för attsäkerställa att mänskliga rättigheter inte kränks till följd av derasverksamhet. Utskottet anser att det ökade engagemanget från företag ochandra aktörer för dessa frågor är viktigt men får man inte glömmaatt det ytterst är staterna själva som har ansvaret för att de mänskligarättigheterna efterlevs.Två viktiga fundament i svensk politik är en aktiv handelspolitik för attöka företagens möjligheter att verka över nationsgränser och en utrikes-och utvecklingspolitik som kraftfullt betonar vikten av mänskliga rättigheteroch hållbar utveckling. Att främja företagens sociala ansvar utgör ettviktigt komplement till, och binder samman, dessa grundläggandemålsättningar i svensk utrikespolitik. Utskottet har tydligt framhållitdetta även i betänkande 2003/04:UU3 politik för global utveckling.Utskottet menar att och svenska företag har en mycket starkinternationell trovärdighet när det gäller engagemang och kunskap om mänskligarättigheter, arbetsvillkor, korruptionsbekämpning och miljöhänsyn. Mångaföretag har beslutat sig för att de skall arbeta med frågorna och med attomsätta detta i praktiken.Den svenska politiken tar avstånd från synen att det skulle vara enotillbörlig inblandning i andra staters angelägenheter att påtala kränkningarav de mänskliga rättigheterna. Den princip om icke-inblandning som uttrycksi artikel 2:7 skall inte tolkas som en begränsning av stadganstydliga krav på insatser för att främja de mänskliga rättigheterna. Statenssuveränitet kan inte åberopas som en sköld för kränkningar av mänskligarättigheter. Stater skall inte kunna hänvisa till interna angelägenheteroch på det sättet kunna hålla världssamfundet borta när det är en akutnödsituation, mänskliga rättigheter undertrycks och människor mördas.Rapporter om läget för de mänskliga rättigheterna i världens ländersammanställs av . Regeringenhar beslutat att göra sammanställningen av rapporter offentligaoch publicerades de nära 190 landrapporterna på regeringenswebbplats för mänskliga rättigheter.http:///extra/page/Mot bakgrund av det ovan anförda och utskottets övriga övervägandenavstyrker utskottet motionerna 2003/04:U14 (m) yrkandena 1 och 2, 2003/04:U15(kd) yrkandena 2 och 3, 2003/04:U17 (fp) yrkandena 1, 2 och 4-6, 1999/2000:U903(v) yrkande 5, 2002/03:U204 (m) yrkande 5, 2002/03:U228 (fp) yrkandena 1och 21, 2002/03:U250 (v) yrkande 4, 2002/03:U323 (m) yrkande 25, 2002/03:U325(mp) yrkande 3, 2003/04:U209 (m) yrkande 3, 2003/04:U211 (fp) yrkande 3,2003/04:U220 (c) yrkande 2, 2003/04:U230 (v), 2003/04:U246 (m) yrkande4, 2003/04:U282 (fp) yrkandena 1-3 och 7, 2003/04:U298 (s), 2003/04:U299(m) yrkande 6, 2003/04:U317 (mp), yrkande 1, 2003/04:U335 (mp) yrkande 1,2003/04:U341 (kd) yrkandena 1, 9 och 10, 2003/04:U348 (kd) yrkande 2,2003/04:U350 (kd) yrkande 1 samt 2003/04:U352 (kd) yrkandena 3 och 5.2 Dödsstraff, tortyr och utomrättsliga avrättningarSammanfattning av motionernaI motion 2002/03:U228 (fp) yrkande 15 liksom i motion 2003/04:U282 (fp)yrkande 14 konstateras att dödsstraffet är en av de grövsta kränkningarnaav mänskliga rättigheter och bör avskaffas i hela världen. Ett rättssystemsom sanktionerar dödsstraff fördömer inte avsiktligt dödande utan brytersnarare mot den egna rättsmoralen genom att utdöma dödsstraff i lagensnamn. De länder som fortfarande tillämpar och utför dödsstraff måstefördömas kraftfullt. Genom aktiva påtryckningar och krav kan positivaresultat åstadkommas och EU:s ovillkorliga krav på denna punkt har exempelvislett till att samtliga EU:s kandidatländer avskaffat dödsstraffet. Äventortyr förekommer i många länder och måste fördömas. Motionärerna menaratt aktivt skall verka för att dödsstraffet och användningen avtortyr avskaffas.I motion 2002/03:U204 (m) framhålls att avrättar flermänniskor än världens övriga länder tillsammans. Dödsstraffen utmäts efterrättegångar som med varje mått mätt måste anses som summariska, politiseradeoch orättvisa. Möjligheterna att överklaga är starkt begränsade. I yrkande1 anförs att och EU måste verka för att användningen av dödsstraffeti upphör och, i yrkande 2, att tortyren upphör. Äveni motionerna 2002/03:U289 (fp) yrkande 2 och i 2002/03:U313 (c) yrkande25 krävs att och EU kraftfullt måste fördöma utdömanden ochverkställanden av dödsstraff i . I motionerna 2002/03:U204 (m) yrkande7 liksom i 2003/04:U299 (m) yrkande 8 framhålls att bör markerasitt stöd för öppning om att avskaffa dödsstraffet.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att aktivt driver frågan om ett universelltavskaffande av dödsstraffet och, i avvaktan på att detta skall ske, attanvändningen av dödsstraffet skall inskränkas och ske med iakttagande avde begränsningar som finns i internationell rätt. Dödsstraffet är enligtsvensk uppfattning ett djupt omänskligt straff. Dess grymhet och dessoåterkalleliga natur gör det till ett straff som inte bör ha någon platsi en modern och civiliserad rättsordning.I FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna fortsätter Sverigetillsammans med övriga EU att driva och söka ökat stöd för den resolutionmot dödsstraffet som antagits i kommissionen . varinitiativtagare till utarbetandet av tilläggsprotokoll nr 13 tillEuropakonventionen om mänskliga rättigheter om ett totalt avskaffande avdödsstraffet.