bet · GR01UFÖU2 · 2004-05-13 00:00:00 — Dettaanges uttryckligen i säkerhetsrådets resolution (2003) och redovisas även i propositionen.Utskottet vill emellertid här också framhålla attdet är önskvärt att så långt möjligt klargöra - inteminst i anslutning till ISAF:s dagliga arbete ute idet afghanska samhället - skillnaderna mellan ISAF:soch OEF:s verksamheter, där den förstnämnda ienlighet med FN-mandatet är inriktad påsäkerhetshöjande åtgärder i enlighet medBonnöverenskommelsen, dvs. avväpning, demobiliseringoch återintegrering i samhället av milisförbandliksom på att främja centralregeringens auktoritet.Det är dock, enligt utskottets bedömning, intemöjligt att ställa ut några garantier för attdistinktionen mellan ISAF och OEF uppfattas av allamänniskor i landet. Mot denna bakgrund ser utskottetdet som önskvärt med informationsinsatser till denafghanska befolkningen om syftet med ISAF:sverksamhet.I betänkande 2002/03:UFöU1 konstaterade utskottetmed tillfredsställelse att det liksom vid detidigare besluten om svensk medverkan i eninternationell säkerhetsstyrka i råddeenighet mellan riksdagspartierna om att Sverigeborde delta i en sådan. Även vid besluten om attdelta med trupp i IFOR/SFOR-operationen i och i KFOR-operationen i Kosovo liksom ifråga om det svenska deltagandet i en EU-ledd styrkai och FN:s mission iLiberia har det rått en samsyn blandriksdagspartierna om vikten av svenska insatser.I de resolutioner som nämns i detta betänkande harFN givit den internationella styrkan mandat somtillåter fredsframtvingande åtgärder och därmedanvändning av våldsmedel. Att gerregeringen bemyndigande att sända svensk väpnadtrupp på uppdrag i annat land på denna grund är ettbeslut som innebär ett betydande ansvar. Somtragiska erfarenheter har visat kan förluster imänniskoliv i samband med fredsfrämjande uppdraginte uteslutas. Det är därför nödvändigt att densvenska styrkan även fortsättningsvis har bästatänkbara utbildning och utrustning.Utskottet anser att det är angeläget att riksdagenbeslutar om att utöka det svenska bidraget till ISAFi enlighet med regeringens förslag eftersom detta påett konstruktivt sätt kan väntas bidra till kort-och långsiktig fred och säkerhet i den berördaregionen. Ett sådant beslut skulle också ligga ilinje med ett av de grundläggande målen för svensksäkerhetspolitik, nämligen att internationellt isamverkan med andra stater aktivt verka för fred ochökad säkerhet i omvärlden och därmed också för osssjälva (bet. 1998/99:UFöU1, rskr. Utskottetdelar regeringens uppfattning att deninternationella säkerhetsstyrkan har en avgörandebetydelse för den fredliga utvecklingen iAfghanistan.Utskottet vill framhålla att sambandet mellansäkerhet och utveckling är påtaglig i ,vilket regeringen också framhåller i propositionen.Utan dessa ömsesidigt förstärkande komponenterriskerar landet att återgå till en farliginstabilitet eller öppen konflikt. Utskottet delarregeringens bedömning att en sådan utvecklingsannolikt skulle innebära stora lidanden för denafghanska befolkningen och få allvarligakonsekvenser för säkerheten i regionen och globalt.Det stöd som FN och det internationella samfundetger centralmakten i för återuppbyggnadmåste därför i större utsträckning kunna spridas uti landets provinser.Sverige har, som framhålls i propositionen, sedanlänge ett engagemang för den humanitära situationenoch utvecklingen i . beräknasutbetalningarna av bistånd uppgå till 250-300miljoner kronor, vilket gör till dentredje största mottagaren av svenskt bistånd. uppfattning förbättras förutsättningarnaför att biståndsinsatser verkligen når människorna ialla delar av landet och får långsiktig positiveffekt om även den säkerhetsmässiga situationenförbättras.I detta sammanhang vill utskottet särskilt berörade afghanska kvinnornas situation. har i enrad sammanhang betonat vikten av att kvinnors ochflickors rättigheter respekteras, bl.a. i för mänskliga rättigheter, EU,givarsammanslutningen ochi kontakter med företrädare för olika grupperingar iAfghanistan. Även framgent kommer att lyftafram de afghanska kvinnornas situation, vilketbetonats av utrikesminister i eninterpellationsdebatt i (protokoll2001/02:28).Ytterligare ett sätt att stödja kvinnorna i landetär att genom internationell närvaro där söka påverkade attityder som hindrar kvinnor från att komma iåtnjutande av de mänskliga rättigheterna och somhindrar dem från att delta på lika villkor isamhällslivet. Här är självfallet fortsattfinansiellt stöd till enskilda organisationerverksamma i landet av betydelse.En av målsättningarna med det svenskautvecklingssamarbetet med är att stärkakvinnans position i det afghanska samhället. Dettaframgår av den landstrategi för svenskt bistånd tilllandet som slagits fast. En stor del av det svenskabiståndet går till exempelvis Röda Kors-rörelsen,, () ochUNHCR. SAK främjar bl.a. undervisning och sjukvårdför flickor och kvinnor. Sida har vidare under 2002etablerat ett biståndskontor i det gäller attitydpåverkan genom deninternationella närvaron vill utskottet framhålladet önskvärda i att såväl kvinnor som män rekryterastill den utvidgade internationella säkerhetsstyrkan.Det finns anledning att framhålla det angelägna iatt kvinnor ingår i styrkan, såväl med hänsyn tillyrkesmässig kompetens och personlig lämplighet sommed hänsyn till att endast kvinnlig personal kan fåtillträde till de afghanska kvinnornas samhällssfär.Till detta kommer att kvinnlig personal i densvenska styrkan kan tjäna som förebilder förafghanska kvinnor och flickor.ISAF har bl.a. som mål att genom sin utvidgadesäkerhetshöjande närvaro stödja det arbete somutförs av UNAMA i samarbete med den afghanskaövergångsregeringen för att stärka den lokalaadministrationen i flertalet provinser. Syftet äratt skapa en långsiktig stabilitet och utvecklinggenom att successivt stärka egnaresurser för att vidmakthålla säkerheten. För attmöjliggöra denna verksamhet krävs det attsäkerhetsläget förbättras, och enligt regeringenkommer det därför att krävasnärvaro av en internationell säkerhetsstyrka. Dennabedömning delas av utskottet som värdesätter attregeringen i propositionen föreslagit en svenskinsats som präglas av långsiktighet och uthållighet.Det politiska mandat som utskottet föreslår attriksdagen nu beslutar om förutsätter attFörsvarsmakten har finansiell förmåga att fullföljainsatsen med den uthållighet som regeringenförutspår kommer att krävas. Utskottet konstaterar idetta sammanhang att frågan om prioritering av ochambitionsnivå på svenska insatser avseende civil ochmilitär krishantering kommer att behandlas avriksdagen i anslutning till övervägandeninför ett försvarsbeslut för perioden 2005-2007.Som redovisats får svensk väpnad styrka sändastill annat land endast under vissa ovanspecificerade förutsättningar. Det sammansattautrikes- och försvarsutskottet föreslår attriksdagen med stöd av 10 kap. 9 § 1 RF och ienlighet med propositionen beslutar om ettbemyndigande för regeringen att ställa en väpnadstyrka om högst 150 personer till förfogande fördeltagande inom ramen för den internationellasäkerhetsstyrkan i (ISAF), underförutsättning att det även fortsättningsvis finnsett giltigt mandat för den internationellasäkerhetsstyrkan enligt beslut av FN:s säkerhetsråd.Utskottet förutsätter att regeringen, om FN:ssäkerhetsråd inte skulleförlänga mandatet för den internationellasäkerhetsstyrkan, återkallar det svenska bidraget. Idet fall säkerhetsrådet senare skulle besluta om attväsentligt förändra den internationellasäkerhetsstyrkans uppgifter utgår utskottet från attregeringen återkommer till i fråga omsvenskt bidrag.Med det anförda anser utskottet att de frågor sommotionen väckt är besvarade och avstyrker därmedmotion 2003/04:U25.Utskottet noterar att regeringen som framgåttberäknar att totalkostnaderna för denaktuella insatsen kommer att uppgå till ca 176miljoner kronor. Finansieringen skall ske frånutgiftsområde 6 Försvar samt beredskap ochsårbarhet, anslaget 6:1 Förbandsverksamhet,beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m.ReservationUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservation.Fortsatt svenskt deltagande i en internationellsäkerhetsstyrka i (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag borde ha följandelydelse:Riksdagen bifaller motion 2003/04:U25 och avslårdärmed regeringens proposition 2003/04:71 Fortsattsvenskt deltagande i en internationellsäkerhetsstyrka i i de delar som handlarom en utvidgning av det svenska bidraget tillsäkerhetsstyrkan till att omfatta insatser i andradelar av än de där redan bidrarsamt bifaller propositionen i övriga delar.StällningstagandeTalibanernas välde i var en skapelse av isamverkan med och och innebarett oerhört förtryck av landets befolkning, och dåframför allt kvinnorna. gjordesingenting från eller det internationellasamfundets sida för att hejda talibanernas framfart.Efter terrorattacken mot den 11september 2001 gick tillsammans med allieradestyrkor från andra länder, bl.a. ,till militärt angrepp mot medmotiveringen att man var i "krig mot terrorismen"och att det handlade om självförsvar. Angreppetgjordes dock först efter attacken motWorld Trade Center, vilket gör det svårt att godtaUSA:s förklaring att det handlade om ensjälvförsvarsakt.Den , som förhöll sig kritisktill motivering till angreppet, påpekar iproposition 2003/04:71 att de s.k.terrorismresolutionerna , 1373 och 1378 frånFN:s säkerhetsråd enligt svensk uppfattning inteutgör en tillräcklig folkrättslig grund för den USA-ledda koalitionen Operation Enduring Freedom attagera i Afghanistan.När angreppet på inletts ochtalibanerna drivits tillbaka komfrågorna om säkerhet och återuppbyggnad upp på denpolitiska dagordningen. Den konstitution som antogsi har kritiserats för att den gerpresidenten alltför stor makt. Det territorium sompresidenten och hans regering i realiteten hademakten över var, och är fortfarande, i praktikenmycket begränsat - i stort sett bara medomnejd. I övrigt behärskas landet av olikakrigsherrar, vilka försett med vapen ochförnödenheter för att få dem på sin sida i kampenmot talibanerna. Regeringens auktoritet ochlegitimitet är bräcklig.Den militära fredsbevarande säkerhetsstyrka,Assistance Force (ISAF), somupprättats och som bidragit till,har fram till nu endast varit verksam i och kringhuvudstaden . har tidigareställt sig bakom militära insatser i Afghanistaninom ISAF. På ett allmänt plan har partiet ocksåförståelse för vad regeringen skriver om ipropositionen när det gäller behovet av bredinternationell civil närvaro i landet liksom militärnärvaro för att säkerställa och koordinera dencivila närvaron. Problemen uppstår när dennaallmänna uppfattning skall gestaltas konkret.ISAF:s verksamhet har inte kunnat blandassamman med de stridande förbanden i den USA-leddaOEF-koalitionen (Operation Enduring Freedom) och harvarit skild från dessa, vilket varit ett avhuvudvillkoren för hittillsvarandebifall till den svenska insatsen i Afghanistan.Från befarar vi att risken försammanblandning av ISAF:s och koalitionensverksamheter ökar när ISAF:s verksamhetsområdeutvidgas från att som avse enbart Kabulområdettill att även omfatta andra delar av landet. Vimenar att det finns anledning att frukta att ISAF-styrkorna kommer alltför nära koalitionens stridandeenheter i OEF och att de sammanblandas med OEF,vilket vore ytterst olyckligt eftersom det skulleminska trovärdigheten i ISAF:s verksamhet ochuppsåt.Av propositionen framgår att vissa OEF-enheterskall föras över till ISAF. Enligt Vänsterpartietsuppfattning finns det anledning att frukta att desoldater som på det här sättet överförs från OEF förmed sig in i ISAF den militära praktik ochmentalitet de förvärvat som stridande soldater iOEF. Det rimliga hade i stället varit att de länderfrån koalitionen som ingår i ISAF sänder andratrupper än de som ingått som stridande förband iOEF. Uppgiften att arbeta för säkerhet ochåteruppbyggnad kräver andra kvalifikationer än vadsom krävs för att föra krig mot talibaner.För att det skall bli möjligt att sända svensktrupp till krävs vidare att den svenskainsatsen i Kosovo minskar, trots att läget i Kosovoallvarligt försämrats under det senaste halvåret.Det ter sig rimligare att medverkar till enförbättring av situationen i Kosovo, varifrånSverige har en längre erfarenhet när det gällerkonflikthantering, än utvidgar sitt verksamhetsfälttill nya områden.Med det anförda föreslår jag att riksdagenbifaller motion 2003/04:U25 och att därmedavslår proposition 2003/04:71 Fortsatt svensktdeltagande i en internationell säkerhetsstyrka iAfghanistan i de delar som handlar om en utvidgningav det svenska bidraget till säkerhetsstyrkan tillatt omfatta insatser i andra delar av ände där redan bidrar.Särskilda yttrandenUtskottets beredning av ärendet har föranlettföljande särskilda yttranden.Allan och (båda fp) anför:I utskottets yttrande över propositionen har viefterlyst en uppskattning av förhållandet attregeringen ser den föreslagna insatsen i Afghanistansom långsiktig och uthållig. I denna del harutskottsmajoriteten nu tillmötesgått vårt önskemål.Däremot saknas fortfarande förtydligandet att omlångsiktigheten i den svenska insatsen äventyras, avannat än att återkallar sittmandat eller att trängande fara för truppenssäkerhet uppstår, förutsätter detta att regeringenförst återkommer till riksdagen.Sak samma gäller önskemålet att regeringenåterkommer till med en sammanhållen,nationell strategi för våra internationellainsatser. En ettårig planeringshorisont begränsadtill ett antal geografiska områden är intetillräckligt. På ett område där stor osäkerhetföreligger om hur och var behoven uppstår är detdubbelt viktigt att genom en övergripande ochlångsiktig planering skaffa bästa möjliga beredskapför beslut.En nationell strategi måste belysa Sverigeskomparativa fördelar. Detta gäller inte bara utifrånvilka insatsbehov som kan antas uppstå var. Vi måsteäven beakta vilka förmågor som andra länder inte kaneller vill bidra med. Strategin bör också inkluderaavvägningar mellan antalet insatser, derasomfattning och uthållighet samt måluppfyllelsen.Sveriges bidrag till den internationellakrishanteringen har präglats avryckighet. Vi har ett tungt ansvar att tillsammansmed andra se till att de begränsade resursernaanvänds på ett sätt som gör bästa möjliga nytta ikampen mot mänskligt lidande och för fred, frihetoch demokrati.Lotta N () anför:Miljöpartiet ämnar biträda propositionen ochutskottsbetänkandet om svenskt förlängt och utökattruppbidrag till den i placerade ISAF-styrkan.Vi menar att i det läge som rått och råder medlaglöshet, utbrett våld mot civila, storasvårigheter att nå fram med bistånd ochinternationell hjälp samt svårigheter förAfghanistans regering att hävda sin auktoritet förett legitimt uppbyggnadsarbete av en demokratisk ochrättssäker ordning i landet krävs en bred, synlignärvaro av Världssamfundet ute i landet under mångaår framöver.Traditionen, inte bara med talibaner utan medlokala krigsherrar, okontrollerat vapeninnehav,korruption, opiumhandel och illegala internationellavapenintressen, gör att civilbefolkningen hotas ochlider mycket av laglösa afghaners tilltag och av attuppbyggnaden av administrationen går trögt. För attbygga upp administrationen kommer det att behövasmycket stöd framgent.Regeringen i har efterfrågat stödet av ISAF-styrkan, vilken har ett klart FN-mandat, dvs. devillkor ställer för att vilja bejakasvensk truppnärvaro i utlandet är uppfyllda.Problemet, som skapar tvekan och oro iMiljöpartiet, är vad som kan komma att ske, eftersomden amerikanska närvaron i form av Operation EduringFreedom, OEF, och med vilken ISAF-styrkan skallsamverka, är samma fientliga kraft som varitkrigförande i landet och som bombatcivila mål överallt.ISAF:s mål är vällovliga och innefattar avväpning,demobilisering, höjande av säkerheten,återuppbyggnad samt stöd till valprocessen, medanOEF letar al-Qaida-medlemmar - däribland säkerligenfortfarande - och bekämpartalibaner. Dessutom saknar OEF enligt vår meningfolkrättsligt mandat för sitt uppdrag.Bland annat finns fortfarande med iCoalition of the willing, dvs. OEF, men ämnar taöver ledningen för vissa PRT-enheter inom ISAF.Ur afghansk synvinkel finns således destruktivaoch förhoppningsvis konstruktiva västerlänningarverksamma sida vid sida. Det kan helt enkelt varasvårt att se vem som är (f.d.) fiende och vem som ärvän.Vidare har fortfarande två officerare iFlorida, på det amerikanska högkvarteret i ,men UD kan, anmärkningsvärt nog, ändå inte redogöraför vilket explicit uppdrag som de amerikanskastyrkorna har eller vilka deras faktiskaverksamhetsmål är.ISAF skall arbeta nära amerikanska soldater frånOEF i s.k. PRT-enheter, regionalauppbyggnadsgrupper. Detta är ursprungligen ettamerikanskt koncept och samverkan om bl.a. sjukvårdskall nu ske med andra förband.Den sista tveksamheten rör den fortlöpandefinansieringen. Nöjaktig redogörelse finns förvarifrån medel skall tas - frånförsvarsanslag - men inte för de därefter kommandeåren, vilka enligt inriktningen i propositionentorde bli flera.Vår mening är att svenskt försvar till stor delskall verka i sammanhang som dessa och tas i anspråkför utryckningar som denna, men vi har också i fleraakuta sammanhang sett ett oroväckandetrixande med biståndsanslag för att frambringanödvändiga medel för internationella truppbidrag. Vivill under inga omständigheter se det förfarandetupprepat. Biståndsmedel skall bara användas förbiståndsändamål.Sammantaget gör omständigheterna ovan att det förvårt partis räkning finns stark anledning att bevakahur läget i förändras framöver, hur FNagerar framgent och hur anslagsfördelningar iSveriges statsbudget kommer att se ut.Men vi stöder ändå propositionen och därmedbetänkandet så som det är formulerat. Det vore ettsvek mot den afghanska befolkningen att lämna scenenoch inte verka för FN:s stabiliserande insatser.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionen2003/04:71 Fortsatt svenskt deltagande i eninternationell säkerhetsstyrka i Afghanistan:Regeringen föreslår att medger attregeringen ställer en väpnad styrka om högst 150personer till förfogande för deltagande inom ramenför Internationella Säkerhetsstyrkan i (ISAF) under förutsättning att det ävenfortsättningsvis finns ett giltigt mandat för deninternationella säkerhetsstyrkan enligt beslut avFörenta nationernas säkerhetsråd.Följdmotionen2003/04:U25 av m.fl. (v):avslår regeringens proposition2003/04:71 Fortsatt svenskt deltagande i eninternationell säkerhetsstyrka i i dedelar som handlar om en utvidgning av det svenskabidraget till ISAF till att omfatta insatser i andradelar av än de där redan bidrar.Bilaga 2FN:s säkerhetsråds resolution (2003)