bet · GR01MJU18 · 2004-03-30 00:00:00 — Därför har viställt ett krav till regeringen om att man snarastmåste ta fram en förvaltningsplan för varg. När denfår fotfäste är det inte fråga om att hantera ettfåtal vargar utan då är det ett betydligt störreproblem.Sverker (): Mycket av det som har sagts harrört jakt. Jag tänker på att sprida fakta också omvargs beteende gentemot människor och den överdrivnafara som många tror att det är. Kan ni utveckla omni bedriver verksamhet i den riktningen? Vi har hörtom Viltskadecenter från någon. Jag hade kanskeväntat mig något mer.Björn von der Esch (kd): Jag skulle vilja knyta antill det sista inlägget om erfarenheter frånRyssland. Vi har fått oerhört många synpunkter här.Man får lätt intrycket att vargfrågan och 28 § ärproblem som är unika för . Det måste finnasoerhört mycket erfarenhet från framför allt våragrannländer och kanske också , som vi hördehär. Hur har man löst dessa frågor där? Vi måste tareda på det, så att vi inte uppfinner hjulet på nyttnär det gäller hur man ska hantera rovdjursfrågorna.Min fråga, närmast riktad till , är:Hur mycket av våra lösningar är en produkt avstudier av hur andra har gjort, och hur mycket styrEU Habitat oss i vårt agerande?Ordföranden: , ,!Lars-Erik Liljelund, : Tack såmycket! Det sistnämnda är det väldigt viktigt attkonstatera. Det är också därför som en modifieringav 28 § inte så där alldeles enkelt låter sig göras.Vi måste hitta en formulering som stämmer överensmed EU:s direktiv för att det ska vara möjligt attgöra en förändring. Det är det ena som jag skullevilja säga.Det andra som jag skulle vilja säga är följande: AvEU-länderna är det till exempel , länderna iCentraleuropa och som har varg. De har,för att nu ta vargen, ungefär samma konfliktfrågorsom vi. Kommissionen ligger på och granskar hurmyndigheterna hanterar frågan. hade faktiskti sina medlemskapsförhandlingar ett visst undantagnär det gäller hanteringen av varg i norra har kommissionen lite grann ifrågasatt hurfinländarna lever upp till det, om de går utöver detundantag som fanns. Det är en mer frikostig syn påhur de skulle hantera varg som kommer från Ryssland.I södra är situationen precis som den iSverige.Ordföranden: för det, , som- kan jag tillägga - är generaldirektör påNaturvårdsverket! är det frånVänsterpartiet som står på tur. Varsågod, !Sven-Erik (): Tack, fru ordförande! Jaghar några frågor som jag vill rikta till . Jag hoppas att ocksåRiksföreningen vill säga några ordsom svar på vad jag frågar om.28 § har nämnts här vid många tillfällen. Jag villfråga vad ni anser om nuvarande skrivning i 28 §,vad ni anser om kritiken mot paragrafen och kanskevad ni tror bör göras i det avseendet. Kanske kan niockså säga något om hur ni ser på det som hardiskuterats och som gäller decentralisering avjaktbeslut när det gäller varg. Jag hoppas på litekommentarer kring de sakerna.Ordföranden: går till en företrädare förSvenska Rovdjursföreningen.Ann Dahlerus, : Jag kantänka mig att börja. När det gäller 28 § skulle jagbara vilja erinra om att vargen haråkt ut ur och in i skyddsjaktlagstiftningen. Ibörjan var det massiv kritik mot att vargen överhuvud taget inte fanns med iskyddsjaktlagstiftningen. Sedan kom den in i 27 § -den första och den andra meningen. Sedermera komvargen med även i 28 §. Men kritiken har inteupphört utan är fortfarande lika massiv. Detta ärnågot som man kan tänka på.Det finns alltså ett element i kritiken av 28 §som berör varg och som kan ha att göra med att mananvänder sig av utformningen av paragrafen för attunderblåsa negativa stämningar mot varg. Icke destomindre finns det en provocerande skrivning i och medförsta och andra "angreppet" i paragrafen. Det inserockså vi i , så vi tyckeratt det vore bra med en översyn av paragrafen.Därmed inte sagt att det nödvändigtvis leder till enförändring. Man måste beakta att det inte ska kunnaske ett missbruk. Vår oro för missbruk och illegaljakt har tyvärr ökat under senare tid.En annan aspekt på detta är att om man ändrar 28 §så att det på något sätt underlättar att isituationer då det verkligen behövs tillämpaparagrafen måste detta följas av en ökad acceptans.Men det är det som inte verkar ha varit fallettidigare när man successivt har fört in vargen iskyddslagstiftningen. Det är alltså viktigt attdetta verkligen har avsedd effekt.En decentralisering av jaktbeslut avseende vargser vi som något som ligger långt fram i tiden. Dethar att göra med följande: Ju lägre nivå som beslutfattas på, desto lättare är det att ta till sighögljudda opinioner som kanske inte alltid är sårepresentativa för befolkningen som helhet. Då harNaturvårdsverket en kraftfullare position när detgäller varg.Vargstammen måste vara så pass tålig att den tålsådana beslut - detta för att kunna decentraliserabeslutsrätten när det gäller jakt på varg. Det måstealltså finnas goda marginaler för att kunna skjutavarg innan man ens kan tänka sig endecentralisering. Här spelar den illegala jakten enväldigt stor roll. Ju mer illegal jakt och jusvagare vargstam, desto längre bort hamnar endecentralisering av jaktbeslut avseende varg, som viser saken.Ordföranden: för det, ! Varsågod,Hans Ryttman från !Hans Ryttman, : Jagär ordförande i . Jagkan bara instämma i det som sade om detvå första sakerna. Det vore önskvärt att få enbättre skrivning i 28 § för att slippa oklarheter.Problemet med en decentralisering är just att vifaktiskt borde utöka det hela till att omfatta ocksåNorge eftersom vi har en gemensam stam. Såvitt jagförstår fungerar det samarbetet väldigt dåligt . Vi måste kanske inte alls på något sätt i dagåstadkomma en decentraliserad jakt och över huvudtaget låta sköta de här jaktfrågorna,utan det här måste nästan vara internationellt.Sedan vill jag understryka det som om att vargstammen "går så dåligt". Jag troratt har väldigt rätt i att vi har enväldigt farlig utveckling med stagnation och enmycket hög inavelsgrad. En inavelsgrad som innebäratt syskon parar sig tror jag att även de som inteär genetiker inser är väldigt oroande. Så länge denhär utvecklingen sker ska vargen tas bort ur 28 §.Det är först när man kan vara trygg med att vargenhar en bra populationsutveckling som den kan finnasmed i 28 §.Ordföranden: , , !Klas , : Jag skabara göra en kort kommentar i samma ärende. Det sägsganska ofta när det gäller att göra om 28 § - attalltså på något sätt göra det lättare att bedrivadenna skyddsjakt, eller i varje fall att göra denmer förståelig - att den illegala jakten i någon månmöjligen skulle kunna minska. Den diskussionen försofta. Vi har hört liknande tongångar från en del avdem som talat här - ökar vi möjligheterna tilllegal jakt, skulle den illegala jakten minska.Olof Libergs anförande visar dock att det intefinns ett klart sådant samband. sida vill jag lyfta framdetta, bland annat som en kommentar till den senastefrågan.Vi är inte emot en översyn av 28 § men ser inte attdet till varje pris ska innebära att man underlättaratt skjuta varg eller något annat av de storarovdjuren. Vidare är det inte säkert att vi sernågra samband mellan ökade möjligheter här ochdärmed minskad illegal jakt.Ordföranden: är inte att ni ska ha endebatt med varandra, men jag släpper in för att svara påfrågeställarens fråga. Varsågod!Owe : Jag betonade förut att 28 § är viktig,men det är nog också av vikt att understryka att28 § inte är hela lösningen. Bakom den diskussionsom vi nu är inne i finns människors oro -livsvillkoren för de människor som får tabelastningen av trycket från hela vargstammen,björnstammen och lostammen. Detta måste resultera ien ökad och öppnare dialog.För några år sedan gjorde enrovdjursutredning. En viktig del i den utredningenhar fått mycket lite uppmärksamhet. Det gäller dååtgärderna från myndigheterna, från överheten så attsäga, för att underlätta för de människor som i sinaområden upplever trycket från rovdjuren. Däri liggersådant som en ökad dialog samt att man lyssnar påmänniskorna, att belastningen sprids ut och att detinte är så stor stam av de enskilda rovdjursarterna.Detta får inte glömmas bort.Ordföranden: , ville du komplettera vaddu sagt?Ann Dahlerus: Jag vill bara göra en kort kommentar.Jag tycker att det i sammanhanget är väldigt viktigtatt försöka bilda sig en uppfattning om hur passrepresentativ den enorma kritiken motrovdjurspolitiken är vad gäller vanliga människor ilandet.Jag anknyter här till vad sade. Detfinns alltså mycket högljudda grupper som är väldigtkritiska. Vi tycker att det är uppgiftatt bilda sig en uppfattning om hur pass stor,representativ och utbredd den här kritikenegentligen är.Ordföranden: så mycket för det! Det ska vinaturligtvis ta till oss.Vi går vidare med frågeställarna. Först går ordettill , , och därefter tillGunnar , . Varsågod, !Jan (): Tack! Rovdjurspolitiken präglas ikanske högre grad än många andra politiska områdenav att man ute på landsbygden känner att de sombeslutar i dessa frågor inte tar människors oro påallvar. Det märks bland annat på möten somarrangeras om rovdjursfrågor. Det är nog de mervälbesökta mötena i politiska frågor.Människor ute upplever att var och en påverkas menatt ingen tar oron på allvar. Vi har hört här attdet mycket handlar om att förbättra dialogen. Dettror jag är en av grundpelarna, och detta är någotsom vi från sida driver.Jag har en fråga till , bland annatmot bakgrund av efterdyningarna av lodjursbeslut ochliknande: Hur kan vi förbättra dialogen? Dock är detinte enbart som kan svara. Finnsdet någon annan som har idéer om hur dialogen kanförbättras är vederbörande självklart välkommen medett svar.Ordföranden: börjar med ochLars-Erik Liljelund. Varsågod!Lars-Erik Liljelund: Tack! Jag tycker att detta ärdet helt centrala. I de här frågorna tillför viingenting till beslut, vilket det ärviktigt att markera, utan vi följer lagarna och deförordningar som regeringen har fattat beslut om.Dessa är så konstruerade att många som bor i berördabygder - långt ifrån alla men tillräckligt många -inte har full acceptans för den politik som enriksdagsmajoritet har lagt fast.Själva lägger vi från centralt håll, oftatillsammans med länsstyrelserna, tid på att vara medpå olika typer av möten. Oavsett detta med 28 § ochom man ska göra något handlar det egentligen om attfå en acceptans för politiken, för att denna skakunna genomföras.Den översyn av 28 § som annonseradeatt vi gör har vi själva initierat - dock intedärför att vi tror att den är fundamental från ensorts vetenskaplig synvinkel. Efter att ha försöktgenomföra den här politiken från central nivå i fyraår har vi tolkat att formuleringen är sådanatt den utgör ett irritationsmoment som ärtillräckligt stort för att bidra till attacceptansen för politiken inte är så stor som denmåste vara för att politiken ska kunna genomföras ienlighet med vad ni har beslutat.Det här måste naturligtvis ske i samverkan från vårsida med andra aktörer på olika sätt. Vi lägger nedmycket tid på detta därför att vi tror att detliksom är grundbulten i sammanhanget. Finns det inteen acceptans för politiken är det andra rättointressant.Ordföranden: , ochChrister Segersteén har bett att få göra enkommentar. Om någon från länsstyrelserna som jobbarmed de här frågorna vill göra en kommentar är detbara att räcka upp handen. Vi börjar med OweWiktorin, . Varsågod!Owe : Tack! Låt mig börja med att säga attjag tycker att den här frågan är synnerligen viktig.Få frågor är mindre lämpade för konfrontation änjakt- och viltvårdsfrågorna - detta vare sig mantalar om rovdjur eller man talar om älgar, vildsvineller vad det nu kan vara fråga om. Glädjande nog -det måste jag säga - har jag upplevt de kontaktersom vi från under det senastehalvåret tagit med , ,, skogsindustrier och andra typer av närståendeintressenter som någonting positivt. Jag ser enpositiv trend i det här.Jag tror att man också på länsstyrelserna och ute,både regionalt och lokalt, måste ta tag i detta påsamma sätt - detta tillsammans med att vi är ute påmöten. Diskussionsaftnar och alla de rovdjursaftarsom man har på olika ställen tror jag kan vara ettsätt att öka känslan av uppmärksamhet från de män,kvinnor och familjer som bor i områden där man harstora rovdjur inpå sig. Vi är på väg, men det gårlångsamt.Ordföranden: för det! Sedan har vi ConnySandström, - LandsbygdensJägare. Varsågod!Conny : Det finns egentligen två typer avdialog i sammanhanget. Den ena dialogen är den somkan föras mellan oss på ledningsnivå i olikaorganisationer. har just pekat på den saken. Dethär måste utvecklas och kan bli bättre.Den andra dialogen handlar om att ni i beslutandeförsamlingar och även ni på ledningsnivå imyndigheter måste vara ute på olika möten och träffafolk. Det gäller att möta de människor som dagligenkonfronteras med problemen. Detta är det viktiga.Där tycker jag väl att det ändå går framåt. Detordnas ett antal möten där riksdagsledamöter,utskottsledamöter och myndighetspersoner är med. Dettror jag är det enda sättet, för annars kommer detatt vara så att fotfolket upplever att ingen lyssnarpå dem. Det kan bara ni hjälpa till med. Vi skasjälvfallet stötta så gott det går.Ordföranden: går sedan till ChristerSegersteén, LRF, för en kommentar.Christer Segersteén: Självklart har vi somorganisation ett stort ansvar för att informationenförs ut och för deltagandet i dialogen, naturligtvispå alla nivåer. Det kan gälla nationellt, tillexempel i . Men lika viktigt är enregional dialog med länsstyrelserna och även nedtill kommunnivå. Ju mer man pratar med oss somberörs, desto lättare är det att få förståelse förfrågorna.Ordföranden: , iDalarna, vill också göra en kommentar. Varsågod!Stig-Åke , i : Vår rolli informationsdelen är väldigt betydelsefull. På deolika länsstyrelserna finns det regionalarovdjursgrupper med företrädare för många olikaaktörer. Vi har också en viktig del som inte kommitfram här. När en rovdjursskada inträffar kommer detju ut en besiktningsman som harförordnat. Denna person har en oerhört viktig rollnär det gäller att i direktkontakt med den som harråkat ut för en skada ha en dialog och ettresonemang om vilka förebyggande åtgärder som kanvidtas för framtiden. Men det gäller också attresonera om vad som inträffat och om vad som kankomma att ske framöver. Jag tror att den rollen, denbiten, är nog så viktig som de stora debatterna.Ordföranden: för det! Jag tänkte att vi skullehinna med en sista fråga innan vi bryter förkaffepaus. Varsågod, från !Gunnar (): Tack, fru ordförande! Jag tänkteställa en fråga som närmast har med vargen att göra.Jag utgår från att alla - så låter det ju - haraccepterat att vi ska ha varg i . Det finnsvetenskapliga undersökningar och kunskaper påområdet som säger att vi måste ha en vargstam av enviss storlek för att det här ska vara långsiktigthållbart. har vi rapporter, som vi hörde här fråntalarstolen, om att det nu finns alldeles för fåvargar för att detta ska vara långsiktigt hållbart.Två saker undrar man över. Den ena är om arbetetmed att få in nytt friskt genetiskt material och ökavargstammen på något sätt hindras utifrån de beslutsom fattats i . Behövs det ytterligarebeslut från sida för att få en braframgång i det avseendet? Det gäller naturligtvisockså de alternativa åtgärder som finns utöverskjutandet - stängsling av får och sådana saker. Denfrågan riktar jag till Naturvårdsverket.Sedan har vi den oro som jägarna gör sig till tolkför och som är intressant. Företrädarna för jägarnasäger ju att svenska folket är så oroat. Oron ärnaturligtvis obefogad när det gäller varg och skadorpå människor. Här riktar jag mig egentligen tillSvenska , som har kontakt medfrågan på ett lite annat sätt. Är nämnda oro växandeoch alltså ett reellt problem, eller är oron någotsom avtar i takt med att vi i alla fall får varg somvi vänjer oss vid?Ordföranden: för det! Vi börjar med BjörnRisinger, Naturvårdsverket.Björn Risinger: Om vi drar oss till minnesriksdagsbeslutet om rovdjurspolitiken är det ju sagtatt det finns ett antal förvaltningsåtgärder somNaturvårdsverket och andra ska arbeta efter. När visedan närmar oss etappmålet 200 vargar är det tänktatt det ska ske en utvärdering av något slag. När vinu sett att vargstammen har stagnerat kan man anaatt det dröjer ytterligare innan maneventuellt kommer till en tidpunkt då det är dagsför en utvärdering. Det är egentligen den typen avarbete som man behöver göra för att sedan börjadiskutera nya förvaltningsmetoder av olika slag. Detryms så att säga inte inom egenarsenal att gå in och göra helt nya saker i relationtill det som har sagt.Ordföranden: tar också den andra frågan, vilkenriktades till . Varsågod, KlasHjelm!Klas : Tack! Det är inte alldeles enkelt attsvara på frågan om oron är växande eller minskande.Jag kan dock göra några försök från vår horisont.Naturskyddsföreningen har precis som andraorganisationer väldigt mycket kontakter medmänniskor. Människor kontaktar oss. Man ringer ochpratar om de här problemen. Dessutom har vi ettmycket väl utbyggt lokalt nät, ett nät av lokalaföreningar - kretsar, som vi säger. Många där ärengagerade i de här frågorna.Från min horisont kan jag bara säga att vi inte pånågot sätt har ett ökande antal samtal där detuttrycks oro, problem och så vidare. Dock är vifullt medvetna om det som sagts här , så detvill jag inte på något sätt motsäga. Men jag skullesnarare säga att jag personligen i min roll iNaturskyddsföreningen fick fler samtal för ett antalår sedan när vi började återfå varg i landet.Det finns många funderingar i sammanhanget. Om enrovdjursstam funnits kontinuerligt i ett område harman på något sätt lärt sig att leva med den. Man kantycka illa om den, men man har på något vis vant problemen.Vi kan också titta på hur det är i andra länder.Andra personer här kan ge ytterligare perspektiv påden frågan. Men vi kan inte se att samma typ av orofinns som den som finns hos en del i glesbygderna,som på något sätt är direkt rädda för varg och andradjur. Det finns många länder i som, vilkettidigare sagts här, har betydligt större stammar änvad vi i har. har 2 000 vargar, ochRumänien har kanske 2 500. I finns det 400vargar och så vidare. Samma typ av oro och rädslasom en liten del av folket i uppenbarligenkänner verkar inte finnas där. Andra kan geytterligare exempel.En del av våra organisationer, bland annat vårtlänsförbund i län - ett par vargincidenterhar ju drabbat det länet - har gjort försök attverkligen närma sig folk i den dialogform somtidigare nämndes om här. Man har gjort ganskadjupgående undersökningar av hur folk ser på dessasaker och av vad man kunde göra för att på lokalthåll etablera en bättre dialog. Där ser vi fram emoten fortsättning.Ordföranden: har möjlighet att göra enkommentar. Varsågod!Ann Dahlerus: Jag skulle vilja kommentera GunnarGoudes fråga om varg och de genetiska problemen samthur det där relaterar till nuvarande riksdagsbeslut,om jag nu förstod saken rätt. I sammanhanget är detonekligen ett problem som man inte kan blunda föratt det i riksdagsbeslutet finns mer eller mindreuttryckt att det inte ska vara fasta etableringar avvarg i hela renbetesområdet. Det är ett enormt stortbälte som effektivt skär av den svensk-ryskavargpopulationen från den sydskandinaviska. Det härär ett stort problem.Ordföranden: En kort kommentar avslutningsvis frånLänsstyrelsen i . Varsågod, Stig-ÅkeSvensson!Stig-Åke , i Dalarna:Länsstyrelserna i fjällänen gör under det här årettillsammans med och Fjällmistra enförnyad attitydundersökning som gäller just rovdjuroch några andra frågor. Därmed kommer man att få ettjämförande material om hur attityden har förändrats.Ordföranden: från får göra en kort kommentar.Jörgen , : Det var ettmycket felaktigt påstående som framfördes här,nämligen att renskötselområdet skulle vara etthinder för att sprida ut det genetiska materialettill den svenska vargstammen. Tvärtom står det lämnar öppet just för att vargar ska kunna gågenom renskötselområdet - dock inte, vilketNaturvårdsverket visade med beslutet om skyddsjakt,för att etablera föryngringar. Det var alltså etthelt felaktigt påstående som här gjordes.För att anknyta till kan jag säga atthär handlar det kanske inte om storleken, utan dethandlar väl om sammansättningen.Ordföranden: så mycket för det inlägget, JörgenBohlin! Det får bli den avslutande delen avutfrågningen före kaffepausen.Ordföranden: För er därhemma som har slagit på TV:noch upptäcker att ni befinner er i villjag säga att det är för att miljö- ochjordbruksutskottet just nu har en offentligutfrågning om skyddsjakt på rovdjur. Vi har ägnatförmiddagen åt att höra en del anföranden frånforskare men även från myndigheter ochorganisationer. Just nu pågår själva utfrågningendär ledamöterna har möjlighet att kunna ställafrågor. Det har vi gjort här . Vikommer att fortsätta till strax före kl. 12.Vi har en ny talarlista med nya frågeställare. Densom står först på tur är frånSocialdemokraterna och därefter är det Bengt-AndersJohansson igen. Varsågod, Ann-Kristine.Ann-Kristine (): Tack så mycket, fruordförande. Vi har sett bilder här omkoncentrationen av vargar till vissa län. Vi hardiskuterat mycket om acceptansen av vargstammensutveckling.Jag har en fråga till de representanter förlänsstyrelsen som sitter här. Skulle acceptansenkunna öka om man får en regional förvaltning? Kandet också minska problemet med den illegala jakten?Hur se ni på möjligheten med förvaltningen?Lars Furuholm, i : Vi har haftlite erfarenheter av lokal förvaltning. Vi harfattat beslut om skyddsjakt på lodjur ett pargånger. Vi hade ett beslut om skyddsjakt på varg somNaturvårdsverket fattade när det gällde den såkallade Väsevargen.Det känns i varje fall som att det tas emotväldigt positivt. Frågan hamnar hos den som harproblemet i stället för att det ligger på enmyndighet att fatta beslut. Det har känts positivt.I fallet med vargen blev den exempelvis intedödad. Men responsen från bygden var väldigtpositiv. Man hade fått möjligheten. I ett fall medett lodjur tog det innan man hadelyckats fälla lodjuret. Men det var ändå lugnt irelationen mellan oss och dem som bodde i traktenunder den tiden.Om det har betydelse för den illegala jakten kan jaginte svara på.Bengt-Anders (): Tack så mycket. Som harsagts här tror jag att lösningen på detproblem vi har att hantera handlar om att få accepthos dem som är drabbade. Därför är det lite märkligtnär man hör resonemang om att ett stort flertal intetycker att det är ett problem. Har du aldrigdrabbats av det har du inget problem. Vi måste hafokus på dem som är drabbade och hjälpa till atthantera det.Min fråga är knuten till att vi är lite introvertai vårt resonemang. Vi talar egentligen bara omSverige, och vi talar uppenbarligen inte om helaSverige. Vi talar om den tredjedel av somska tåla trycket.Jag vet egentligen till vem av er jag ska vändamig med min fråga. Det är möjligen Grimsöforskningsstation eller . Varför kanman inte skapa en nordisk gruppering? Vi hargemensamma rovdjur som går över gränserna. Det ärganska naturligt. Då vore det också ganska naturligtatt ha en gemensam förvaltning.Varför görs det inga ansträngningar av den arten?Hur hanterar man det exempelvis i och ?Björn Risinger: Det har sagts här att detinte är så mycket samverkan över gränserna. Jag villnog säga att det är rätt så bra samverkan övergränserna. Det gäller i synnerhet forskning omrovdjur där vi har samverkan mellan , Norgeoch . Vi har det också när det gällerövervakning av stammarna där vi har återkommandesamråd.Det finns olika markanvändningssystem i de olikaländerna. I har man fortfarande lösdrift ifårproduktionen på ett sätt som liknar gamla dagarsutmarksbete i . Det är naturligt att det blirhelt andra förhållanden när man ska hantera ochförvalta rovdjursstammarna med de utgångspunkterna.Dessutom sätter politiken i respektive landvillkoren för hur det ska ske. Att tänka sig engemensam förvaltning är inte riktigt möjligt. Att haett gott informationsutbyte och godforskningssamverkan är den linje vi jobbar på.Per , : Tack. Detär bra att den här frågan kommer upp.