bet · GR01FIU16 · 2004-03-02 00:00:00 — FN är det bästa forumetför sådana diskussioner.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi anfört om åtgärder för finansiell stabilitet. Vi tillstyrker därmeddelvis motion Fi251 yrkandena 3 och 4. Motionerna U322 (m) yrkande 4 ochFi12 (fp) yrkande 3 avstyrks.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagSkrivelsenRegeringens skrivelse 2002/03:118 Spelregler för globala marknader - svenskstrategi för ökad internationell finansiell stabilitet.Följdmotion2003/04:Fi12 av m.fl. (fp):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om globaliseringens betydelse för de fattiga ländernas utveckling.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringen i internationella forum skall arbeta emot den s.k. Tobinskatten.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ökad öppenhet, en bra tillsyn, skuldaviseringar ochstrukturella reformer bör prioriteras i ställningstaganden iinternationella finansiella frågor.Motioner från allmänna motionstiden /03:Fi202 av ():1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att Tobinskatten är ett handelshinder för pengar.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att tanken på en ny och global beskattningsnivå bör avvisas.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att det inte finns någon global beslutsinstans som är myndigeller är lämplig att fatta beslut om, administrera eller upprätthållaTobinskatten.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att det inte finns någon global instans som är lämplig ellermyndig att besluta om användningen av eventuella intäkter från en Tobinskatt.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att de ökade kostnader och risker för internationella investeraresom en Tobinskatt skulle föra med sig drabbar investeringar iutvecklingsländernahårdast.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om de negativa effekterna av en Tobinskatt på utvecklingsländernasekonomier.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om Tobinskatten och EG-rätten.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om Tobinskattens demokratiska problem.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att Tobinskatten leder till att valutahandel flyttar tillskatteparadis.2002/03:U263 av m.fl. (mp):8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om Tobinskatten.2002/03:U294 av m.fl. (fp):13. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om en internationell skatt på valutatransaktioner.2002/03:U322 av m.fl. (m):4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att i IMF skall verka för en kod för transparenta ochöppna finansmarknader.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att en s.k. Tobinskatt, ett slags tull på kapitalrörelser tillu- länder, med kraft bör motarbetas.Motioner från allmänna motionstiden /04:Fi251 av m.fl. (v):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att i internationella sammanhang agerar för att detinförs en transaktionsavgift på valutahandeln, en s.k. Tobinskatt.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att i internationella sammanhang bör agera för att ens.k. Tobinskatt kombineras med en högre avgift när valutakurser rusar iväg uppåt eller nedåt utanför en viss spännvidd.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att i internationella sammanhang bör verka för att hindraIMF och från att försöka påtvinga enskilda länder en vissform av ekonomisk politik.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bör ta initiativ till en internationell diskussionom vilka institutioner och regelverk som behövs för att inte 1980- och1990-talens spekulationskaruseller skall upprepas och att tonvikten härbör ligga på att upprätta finansiella verktyg som premierar stabilitet,ekologisk uthållighet och en utjämning av ekologiska, sociala och ekonomiskaklyftor mellan länder.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att öka insynen och rapporteringen från den nordisk-baltiskarepresentationen.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringen bör rapportera till om Sverigesagerande i IMF och och att ansvarig minister inför varjevår- och höstmöte bör diskutera den svenska linjen så att denna ocksåblir offentliggjord för allmänheten.2003/04:Fi264 av m.fl. (mp):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att skyndsamt utreda en svensk strategi för Tobinskatt.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att utredningen bör utgå från förslagen i Draft Treatyon Global Currency Transaction Tax.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att inbjuda alla länder till ett konvent om Tobinskattför att utröna intresset för ett konventionsarbete.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att i EU-kretsen bör driva frågan om EU somlämplig startgrupp.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att i EU, i likhet med , deklarera sin avsiktatt stödja ett arbete för Tobinskatt, så snart uppslutning av flera länderfinns.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att en registrering av alla internationella finansiellatransaktioner bör påbörjas i och bland EU:s medlemsstater.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att regeringen och Sida bör ta initiativ till en dialogmed folkrörelser från syd och nord för att ta fram konkreta förslag påhur de resurser som en Tobinskatt genererar skall fördelas.Bilaga 2Utrikesutskottets yttrande 2003/04:UU2ySpelregler för globala marknader - svensk strategi för ökad internationellfinansiell stabilitetTill finansutskottetFinansutskottet har berett utrikesutskottet tillfälle att avge yttrandeöver regeringens skrivelse 2002/03:118 Spelregler för globala marknader- svensk strategi för ökad internationell finansiell stabilitet.Utrikesutskottet har beslutat att avge yttrande samt att, under förutsättningav finansutskottets medgivande, med detta yttrande överlämna motionerna2002/03:Fi202 (m) yrkandena 3, 4 och 6 samt 2002/03:U263 (mp) yrkande 8till finansutskottet.Regeringens skrivelse lämnas mot bakgrund av vad finansutskottet anförti betänkande 2000/01:FiU25 Global skatt på valutamarknaderna, s.k.Tobinskatt. avgav yttrande 2000/01:UU3y i det ärendet.UtskottetUtskottets beredning av ärendetYttrandet har arbetats fram av utskottets arbetsgrupp för bankfrågor.Bankgruppen har bl.a. tagit del av en rapport från (),ledamot av utskottet och bankgruppen, om ett möte i Parliamentary Networkon the (PNoWB) . Vidare har uppsatsen democracy av (), också ledamot av utskottet ochbankgruppen, tjänat som underlag för bankgruppens arbete.1"Globalisationand Democracy", i , R och , L.A. (red), Challenges toGlobalisation, , utkommer 2004.Information om och har inhämtats under utskottets besöki och vid en konferens om BrettonWoods-institutionernasom hölls i . utfrågningom EU och den parlamentariska demokratin belyste ocksåfrågor som diskuteras i detta yttrande.InledningRegeringen redovisar i skrivelse 2002/03:118 Spelregler för globalamarknader - svensk strategi för ökad internationell finansiell stabiliteten globaliseringsstrategi som ska utgöra grunden för agerandei olika internationella församlingar. Utskottet behandlar inledningsvisnågra aspekter på parlamentens roll i den internationella politiken.Därefter behandlar utskottet motionerna och skrivelsen.Parlamentens rollRiksdagen hanterar allt fler internationella frågor i sitt dagliga arbete.Inom skilda politikområden aktualiseras internationella aspekter. Detinternationella beroendet skapar både begränsningar och möjligheter. I enformell mening kan internationaliseringen synas begränsa utrymmet förriksdagens beslutsfattande. Reellt skapar dock internationaliseringenutrymme samt nya förutsättningar för och dess ledamöter attutöva påverkan också på andra arenor än den nationella.Samtidigt som internationella frågor har blivit allt viktigare förparlamentens vardagliga arbete har parlamenten blivit allt viktigare i deninternationella politiken. Många internationella organisationer söker påolika sätt relatera till parlament och parlamentariker. Utvecklingen kanuppfattas som att internationella organisationer försöker skapa ökadlegitimitet för den egna verksamheten, men inspiration kan också ha hämtatsfrån den framgångsrika växelverkan mellan ministerråd ochparlamentarikerförsamlingsom finns inom organisationer såsom Europarådet.Internationella finansieringsinstitutioner och parlamentEtt exempel på den ökade parlamentariska aktiviteten i frågor kringinternationella finansieringsinstitutioner är on theWorld Bank (PNoWB). PNoWB är ett parlamentariskt nätverk som anordnatårliga möten . Nätverket har bildats på initiativ avparlamentariker. har deltagit med en eller två deltagare vid varjemöte, i Paris.En bakgrund till nätverket är att arbetsmetoder ochprioriteringar i den globala miljön har utsatts för kraftfull kritik av NGO:er(non-governmental organizations) och gatudemonstrationer. I syfte attarbeta med större öppenhet och i dialog med medborgarna globalt sökerbanken någon form av parlamentariskt forum för dialog. Genom att vändasig till parlamentariker vinner man högre legitimitet.Konferensen kan inte ses som en parlamentarisk församling i sig, utan istället som ett löst sammansatt nätverk med parlamentariker som har ettspeciellt intresse för den typ av bistånd och utveckling som Världsbankenförväntas bidra med. Det är en konferens där möter bådegivarländernas och mottagarländernas parlamentariker i ett försök tillkonstruktiv dialog kring komplicerade problem.Också () söker utveckla kontakterna mednationella parlamentariker.2Report of the ExecutiveDirectors on with National Legislators. Inom IMF har en arbetsgrupp tillsatts i detta syfte. IMF har arbetatnära PNoWB bl.a. genom att anställda vid har deltagit i de årligamöten som anordnats av PNoWB. När frågor av intresse för IMF har diskuteratsvid konferenser anordnade av Interparlamentariska unionen (IPU) har IMFdeltagit som observatör. Vidare har IMF anordnat seminarier i enskildaländer, bl.a. i , och , i syfte att förklara IMF:sroll för parlamentariker.Utskottet vill framhålla att det är angeläget att söka legitimitet förett effektivt bistånd hos bl.a. givarländernas medborgare genom ettengagemang från deras valda parlamentariker.Parlamentarikers respektive intressegruppers aktivitetEnskilda organisationer, s.k. NGO:er, är ofta aktiva i internationellasammanhang, t.ex. genom att de anordnar möten i anslutning till störreinternationella konferenser. Detta är i sig positivt.Utskottet vill dock framhålla att parlamentariker är folkvalda. De hardärigenom i allmänna val vunnit en legitimitet som företrädare förmedborgarna i sitt hemland som NGO:er helt saknar. Trots detta harpåtryckargrupper, som kan vara ett slag av NGO:er, normalt större genomslag ide opinionsbildnings- och inflytandeprocesser som föregår besluten iinternationella sammanhang. Från demokratisk synpunkt är detta problematisktbl.a. därför att det kan leda till en falsk föreställning om folkligförankring av beslut, när förankringen i stället skett hos en grupp aktivisterutan definierat mandat eller ur demokratisk synpunkt säkra internabeslutprocesser och av vilka ansvar ej kan utkrävas.Folkets valda representanter bör ha möjlighet att tidigt och i relevantaforum delta i den strategiska opinionsbildning som får betydelse förförhållandena i respektive hemländer. Alternativet är att parlamentarikernai samband med ratifikation eller antagande av följdlagstiftning i detegna parlamentet bara kan acceptera eller förkasta dokument i sin helhet,vilka de själva inte kunnat påverka annat än marginellt men som starktinfluerats av intressegrupper.Riksdagsledamöters möjlighet att delta i internationella konferenserUtskottets resonemang om parlamentarikers legitimitet innebär att det ärviktigt att ledamöter har möjlighet att delta i internationellakonferenser. Det är inte tillfredsställande om det främst är påtryckargruppermed stora ekonomiska resurser som kan göra sin röst hörd.Riksdagen bör således avsätta tillräckliga finansiella resurser för dettaändamål. Vid beslut om vilka ledamöter som ska delta bör beaktas viktenav att politiska åsiktsskillnader avspeglas, men också att den tyngdväljarna givit åt olika uppfattningar får genomslag. En jämn könsfördelningska eftersträvas.En bedömning av vilka konferenser som ledamöter ska delta ibör göras mot bakgrund av flera faktorer. Frågor där särskilthar engagerat sig är viktiga att följa upp internationellt. kanandra frågor, som ännu inte uppmärksammat, vara angelägna attinformera sig om. En avvägning får också göras mot i vilken utsträckningparlamentarikerna kan förväntas få tillfälle att utöva inflytande, formellteller informellt. Mindre meningsfulla konferenser ska undvikas.Inte minst konferenser om internationell finansiell stabilitet kan beröraflera utskott. Det är då viktigt att finna former som innebär att allaberörda utskott engageras. Det kan röra sig om så enkla saker som attåterrapporteringen sker inte bara till det utskott som skickat representanterutan till samtliga berörda utskott.Riksdagsstyrelsen har tidigare gjort ställningstaganden som ligger i linjemed vad utskottet anfört i denna del.Parlamentariker i internationella sammanhangEnskilda riksdagsledamöter som uppträder i internationella sammanhang kaninte binda . Det torde dock vara en styrka i internationellasammanhang att kunna hänvisa till en ståndpunkt i de frågorsom diskuteras. Det är naturligt att ledamöter söker olikavägar, också på den internationella arenan, i syfte att vinna genomslagför uppfattningar i skilda frågor. En ökad internationellaktivitet kan i sig vara ett incitament för i dess helhet attägna internationella frågor ökad uppmärksamhet i det vardagliga arbetet.Om syn på olika frågor sprids internationellt blir arbetet iriksdagen med frågorna mer relevant. Det är därför viktigt att deriksdagsledamöter som deltar i t.ex. en viss interparlamentarisk konferens ärväl förtrogna med beslut i de frågor som ska diskuteras.Regeringens särskilda roll i utrikespolitiken måste naturligtvis respekteras.Vid i gavs ett intressantexempel på parlamentariskt inflytande. Dåvarande handelsministern, somledde den svenska delegationen, har i ett tal redovisat följande:I delegationen ingick två riksdagsledamöter, en socialdemokrat och enmoderat, som dessutom var ledamöter i . Detta gjordeatt jag genom sammansättningen av delegationen kunde förvissa mig omparlamentarisk förankring när det blev nödvändigt. Jag frågade helt enkeltom de, på vägar av sina partigrupper, var emot att jag röstade på ettvisst sätt i slutförhandlingarna. Det är samma formulering som EU-nämndensordförande använder för att konstatera att det inte finns en majoritetemot regeringens föreslagna agerande i ministerrådet. Ett nekande beskedfrån parlamentsledamöterna i gav mig ett väsentligt mandat.3Björnvon making in a European Perspective (tal ).Detta är ett exempel på hur parlamentariker kan medverka i internationellaprocesser.Utskottet vill vidare erinra om att internationella frågor är lättare attförankra nationellt om valda parlamentariker kan få insyn och kunskapinternationellt. Parlamentarikernas internationella arbete måste återkopplastill den nationella debatten. För del innebär det att det skaske en återkoppling till sedan riksdagsledamöter deltagit iinternationella konferenser.Om de internationella erfarenheterna kan utnyttjas i den nationellapolitiken ökar också incitamenten för att vara aktiv i internationell politik.Koppling mellan internationell och nationell politik innebär attinternationell aktivitet bör värdesättas nationellt. Det är viktigt att kunskapom de insatser som görs av parlamentariker internationellt sprids ocksånationellt.Frågan om demokrati på internationell nivå kan ibland leda till krav påatt organisationer som WTO och ska vara mer demokratiska.Det är dock oklart vad det är som åsyftas med detta. Är det demokratisktatt knappt 400 000 invånare har samma inflytande som nära 1,3 miljarder invånare? Varför ska icke-demokratiska länder ha samma inflytandesom demokratiska länder, om det är demokrati som eftersträvas?Riksdagens och regeringens dialogI det föregående har utskottet argumenterat för vikten av att enskildaparlamentariker är aktiva i internationella sammanhang. börockså föra en löpande dialog med regeringen.Utskottet vill hänvisa till sitt tidigare ställningstagande att regeringenbör verka för att folkets valda representanter får vederbörligapåverkansmöjligheter såväl i förberedelsefasen inför betydelsefullainternationellakonferenser (exempelvis inom kommittéer som förbereder sådana konferenser)som när dessa konferenser genomförs (bet. 2001/02:UU4 s. 16).Utskottet vill särskilt betona att när det gäller viktigare internationellakonferenser som den anordnar är det en självklarhetatt riksdagsledamöter erbjuds utrymme att delta och påverka.Vid konferensen om Bretton Woods-institutionerna i den 28 januari2004 framhöll flera talare vikten av att stärka det parlamentariskainflytandet. Statsrådet anförde att regeringen har som ambitionatt ha en närmare dialog med . Inför årsmötena i IMF ochVärldsbanken borde det, enligt statsrådet, tas kontakt mellan ochregeringen. finns en sådan kontakt mellan regeringen ochintresseorganisationerna.Utskottet välkomnar utvecklade kontakter mellan riksdag och regering idessa frågor. Som utskottet anfört ovan har parlamentariker mer demokratisklegitimitet än intresseorganisationer och en ordning där intressegrupperhar större inflytande än över agerande i BrettonWoods-institutionerna är olämpligt.Utskottet förutsätter således att regeringen utvecklar en närmare dialogmed kring dessa frågor. Regeringen bör ta initiativ till endiskussion om formerna för dialogen.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om tillkännagivandei betänkande 2003/04:UU3 politik för global utveckling (s.160):Flera motioner efterfrågar ett ökat inflytande för . Utskottetnoterar att initierat ett flertal möten med parlamentarikerför att öka dessa aktörers intresse för och inflytande över bankensverksamhet. Utskottet välkomnar detta men anser att det är angelägetatt den svenska av regeringen informeras om och kan påverkabankens arbete. Utskottet anser att detsamma bör gälla för IMF och deregionala bankerna. Utskottet anser det därför angeläget att regeringenmed regelbundna intervall för , i en särskild skrivelse, redovisarhur arbetet i dessa institutioner förlöper och vilka de svenskaprioriteringarna är. får därigenom möjlighet att delge sina synpunkterpå regeringens arbete i de olika bankerna och finansieringsinstitutionerna.Detta bör ges regeringen till känna.Den skrivelse som beställt torde jämte kontakterna införinstitutionernas årsmöten skapa goda förutsättningar för att fåinsyn och kunna utöva inflytande. Det ligger också i regeringens intresseatt förankra de ståndpunkter som framförs internationellt. Det är en styrkaatt kunna hänvisa till att ståndpunkterna är förankrade.Utskottet övergår nu till att behandla skrivelsen och motionerna.Tobinskatten - global skatt på valutatransaktionerSkrivelsenRegeringen erinrar i skrivelsen om att 1990-talets kriser, och då särskiltAsienkrisen, har medfört en intensifierad debatt om finansiell stabilitet.Det som i dagligt tal kallas för globaliseringen har ofta hamnat i centrumför debatten. Genom globaliseringen har de nationella finansiella marknadernaintegrerats och omfattningen av de globala kapitalflödena har ökat dramatiskt.Debatten kring den finansiella globaliseringen och behovet av att främjafinansiell stabilitet har ånyo väckt intresset för förslaget om enomsättningsskatt på valutatransaktioner. Professor lanserade på1970-talet en nygammal idé om omsättningsskatt på valutatransaktioner.Förslaget syftade i första hand till att skapa större handlingsutrymmeför länder att bedriva en självständig finans- och penningpolitik. Fråganom finansiella kriser var av underordnad betydelse i Tobins resonemang,liksom frågan om skatteintäkterna. Det är emellertid dessa två aspekterav förslaget som rönt störst uppmärksamhet på senare år.Det råder starkt delade uppfattningar huruvida valutamarknadens omsättningär en väsentlig orsak till finansiella kriser och om förslaget om enTobinskatt skulle kunna motverka uppkomsten av sådana kriser. Debatten omskatten har varit mest framträdande i och . Frankrikespresident och f.d. premiärminister gjorde uppmärksammadeuttalanden till stöd för Tobinskatten. förbundskansler manat till debatt i EU, men har framhållit att han är tveksamtill Tobinskatten. fattade nationalförsamlingett principbeslut om att ska införa en Tobinskatt så snart somsamtliga EU:s medlemsländer ställer sig bakom förslaget. På liknande sättantog federala parlament ett positivt, men ickebindande, uttalande om en transaktionsskatt på den internationellavalutahandeln.Andra har intagit en mer kritisk hållning till förslaget. Den europeiskakommissionen presenterade för EU:s finansministrar englobaliseringsrapport som bl.a. berör Tobinskatten. Kommissionen pekade påatt en Tobinskatt, tvärtemot Tobins avsikt, riskerar att öka fluktuationernai valutakurser. En stor del av de kortsiktiga valutatransaktionerna harnämligen en stabiliserande funktion. Varje valutatransaktion med enbakomliggande kapital- och varutransaktion ger upphov till en lång radaffärer mellan olika banker där valutahandlare i flera led försöker täckarisken av valutatransaktionen. En Tobinskatt skulle därmed kunna ledatill ökade risker och verka destabiliserande på valutamarknaderna. Dessutomdrog kommissionen slutsatsen att en Tobinskatt sannolikt är för begränsadför att avskräcka valutaspekulanter eller kapitalflykt vid förväntningarom en devalvering, och det är just vid sådana tillfällen som valutarörelsernablir som häftigast.Europaparlamentet har också behandlat frågan vid ett flertal tillfällen.Parlamentet höll bl.a. en diskussion om Tobinskatten , efterkrisen för det europeiska växelkurssamarbetet, EMS. ladeparlamentet fram en ingående rapport om Tobinskatten. Rapporten var kritisktill påståendet att en Tobinskatt skulle bidra till minskad risk förvalutakriser medan inkomsterna av en skatt antogs vara betydande. Medhänvisning till problemen med att införa en skatt på valutatransaktionerdrog rapporten också slutsatsen att en Tobinskatt måste införas på globalnivå för att nå syftet att öka den finansiella stabiliteten.Samma slutsats drog G7-ländernas finansministrar i ett uttalande omTobinskatten vid toppmötet i . De menade att skatten kanöka den finansiella instabiliteten om det inte råder en global överenskommelseom att införa den. Dessutom pekade G7-länderna på risken för att skattenbidrar till ökade växelkursfluktuationer, att den inte är tillräckligtavskräckande för att motverka kapitalflykt och att den drabbar samtligaformer av kortfristiga kapitalflöden och därmed är skadlig för tillväxten.Också i internationella organisationer har förslaget om Tobinskattendiskuterats , men då mer med utgångspunkt i skattenseventuella inkomstbringande fördelar. Framför allt har skatten behandlatsinom ramen för FN. Den s.k. - Ramphal - kommissionen (1995)presenterade bl.a. Tobinskatten som ett sätt att finansiera FN:s biståndoch annat utvecklingsbistånd. Rapporten underströk också behovet av attbeakta de många praktiska problem som finns med förslaget.