bet · GR01SOU6 · 2004-03-16 00:00:00 — Vårdpersonal ochviss socialtjänstpersonal får enligtdenna bestämmelse höras som vittnen omnågot som har anförtrotts dem i derasyrkesutövning eller som de annars fåttveta i samband med denna, endast om detär medgivet i lag eller om den till varsförmån tystnadsplikten gäller samtyckertill det. Den nu aktuella bestämmelsen i14 kap. 2 § innehåller sådant medgivande.I 38 kap. finnsbestämmelser om skriftliga bevis. Förskyldigheten att visa sådana i enrättegång gäller motsvarande som förvittnesplikt. Om en handling kan antasinnehålla sådant som innehavaren inte fårhöras som vittne om, är han eller honinte heller skyldig att visa fram den.Sekretess i smittskyddsmål m.m.Sekretessen enligt 7 kap. 1 §sekretesslagen gäller även i ärenden somgäller myndighetsutövning mot enskilda,t.ex. Ävenbeslut enligt smittskyddslagen omfattassom huvudregel av denna sekretess.Undantag gäller enligt 7 kap. 2 § punkt 2för beslut som angår frihetsberövandeåtgärd, utom då det är fråga om sådanasmittsamma sjukdomar som anges i 1.3bilagan till smittskyddslagen (dvs.gonorré, hivinfektion, klamydia, syfilisoch ulcus molle). Beslut omfrihetsberövande vid dessa sjukdomaromfattas således av sekretess enligthuvudregeln i 7 kap. 1 §, medan beslut omfrihetsberövande vid andra sjukdomaromfattas av undantaget från sekretessenoch således är offentliga. Undantagetfrån sekretess gäller också vid beslut ompsykiatrisk tvångsvård ochrättspsykiatrisk vård.Sekretessundantagen har motiverats medatt det av rättssäkerhetsskäl ärväsentligt att det finns möjligheter tillinsyn i dessa mål.12 kap. sekretesslagen innehållersärskilda bestämmelser om sekretess viddomstolar. Bestämmelserna är tillämpligapå förvaltningsdomstolarnas handläggningav mål och ärenden enligt smittskyddslagen.Av bestämmelserna följer att om endomstol i sin rättskipande ellerrättsvårdande verksamhet från domstoleller annan myndighet erhåller en uppgiftsom är sekretessbelagd där, gällersekretessen även hos domstolen (12 kap.1 §). Sekretessen upphör om uppgiftenförebringas vid offentlig förhandling.Förvaltningsdomstolar har emellertid enrelativt vittgående möjlighet att hållaförhandling inom stängda dörrar. Enförvaltningsdomstol får förordna att enförhandling skall hållas inom stängdadörrar om det kan antas att vidförhandlingen kommer att förebringasuppgift för vilken sekretess gäller hosdomstolen. Om förhandlingen hålls inomstängda dörrar bibehålls sekretessen föruppgifter som har förebringats vidförhandlingen, om inte domstolenförordnar annat (12 kap. 3 § andrastycket).Om en uppgift tas in i domstolens domeller beslut upphör normalt all sekretessför den uppgiften (12 kap. 4 §).Domstolen kan dock, när målet avslutas,förordna att sekretess skall bestå. Underförutsättning att sekretess fortfarandegäller för en uppgift kan domstolennormalt även sekretessbelägga uppgiften idomskälen, medan domslutet i princip intekan sekretessbeläggas. Om beslutetomfattas av undantagsregeln i 7 kap. 2 §saknar domstolen möjlighet attsekretessbelägga de uppgifter som ingår ibeslutet. För övriga uppgifter som finnstillgängliga i målet kan domstolenförordna att sekretessen skall bestå.Översyn av sekretesslagenSekretesslagen har varit föremålför en allmän översyn, som gjorts avOffentlighets- och sekretesskommittén(OSEK). Kommittén överlämnade i slutet avår 2003 sitt huvudbetänkande Nysekretesslag (SOU 2003:99) tilljustitieministern.PropositionenSekretess vid misstanke om brottRegeringen föreslår i fråga omsekretessen vid misstanke om brott attundantaget från sekretessen skall gällaäven vid misstanke om brott för vilketdet lindrigaste föreskrivna straffet ärfängelse under förutsättning attbrottet avser överföring eller försöktill överföring av en allmänfarligsjukdom enligt definition i den nyasmittskyddslagen.De brottsrubriceringar som vanligenåsätts gärningar som innefattaröverföring eller försök till överföringav en allmänfarlig sjukdom är enligtregeringen grov misshandel, vållande tillkroppsskada eller sjukdom (grovt brott),och framkallande av fara för annan.Straffminimum för samtliga dessa brottligger under ett års fängelse. För grovmisshandel gäller minimistraffet fängelsei , för vållande till kroppsskadaeller sjukdom (grovt brott) fängelse() och för framkallande avfara för annan böter.Regeringen påpekar att det i mål somrör överföring av smittsam sjukdom förutredningens skull är av stor betydelseatt polis och åklagare kan få del avuppgifter beträffande när den misstänktekonstaterats vara smittad, vilkeninformation om sjukdomen han eller honhar fått av sin läkare, vilka råd somgivits honom eller henne m.m. Dessauppgifter har betydelse bl.a. då detgäller att bedöma en gärningsmans uppsåt.För att polis och åklagare skall fåtillgång till den misstänktespatientjournal krävs emellertid iprincip, då misstanken rör grovmisshandel eller annat brott för vilketär föreskrivet ett lindrigareminimistraff än fängelse , attden misstänkte själv eftergersekretessen. Detta kan vara svårt attuppnå.Sekretess vid beslut om frihetsberövandei smittskyddsmålRegeringen föreslår vidare en ytterligarebegränsning av sekretessen för beslut omfrihetsberövande i smittskyddsmål. Densekretess som gäller förbeslut om frihetsberövande vid sådanasjukdomar som anges i 1.3 bilagan tillden nu gällande smittskyddslagen föreslåsinte längre gälla. Enligt propositionenhandlar det nästan uteslutande om beslutsom rör hivinfektion. För beslut omfrihetsberövande vid dessa sjukdomarskall således enligt förslaget gällasamma sekretessregler som för beslut omfrihetsberövande vid andra sjukdomarenligt smittskyddslagen.Regeringen erinrar om att undantagenför beslut i 7 kap. 2 § sekretesslagenfrån sekretessen motiverats avrättssäkerhetsskäl. Av sådana skäl är detväsentligt att möjligheter till insynfinns.För frihetsberövande enligt dennuvarande smittskyddslagen användsuttrycket tvångsisolering. I denföreslagna lagen talas om isolering.Isolering av den som bär på enallmänfarlig sjukdom skall få ske omvissa särskilda förutsättningar äruppfyllda. Beslut skall, liksom ,fattas av länsrätten. Isolering får beståi högst . Fortsatt isolering iperioder får medgesav länsrätten efter ansökan avsmittskyddsläkaren. I vissa brådskandefall får smittskyddsläkaren besluta omtillfällig isolering som kan pågå i högsttvå veckor.Rättssäkerhetsskäl talar enligtregeringen starkt för att även beslut somrör frihetsberövande av hivpositiva börvara offentliga. Med hänsyn till att ettfrihetsberövande utgör ett allvarligtingrepp i den enskildes personliga frihetär det av stor vikt att sådana beslut kanbli föremål för offentlig insyn ochkontroll. De relativt långvarigafrihetsberövanden det kan vara fråga omunderstryker behovet av offentlig insyn idessa mål.Regeringen betonar vikten av en förändradsyn på hivinfektion och framhåller atthivinfektion i lagstiftningen börbehandlas på samma sätt som andraallvarliga smittsamma sjukdomar. Detframstår enligt regeringen som svårt attmotivera att en åtskillnad görs mellan nuaktuella frihetsberövanden ochfrihetsberövanden vid t.ex. psykisksjukdom eller sådant missbruk sommotiverar tvångsvård enligt lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissafall, LVM. Uppgifterna i dessa mål tordei flera fall vara likartade de uppgiftersom framkommer i ett mål om isolering vidhivinfektion.Regeringen anför vidare att mot dessaargument får vägas den stora betydelsenhälso- och sjukvårdssekretessen har förden enskildes förtroende för kontakternamed sjukvården. förekommerofta fördomar och obefogad rädsla införhivinfektion, även om allmänhetenskunskaper och syn på sjukdomen har blivitmer nyanserade och realistiska.Regeringen vill framhålla de möjlighetersom domstolarna har att begränsa vilkauppgifter som redovisas i domen. Iprincip är endast de omständigheter ochresonemang som ligger till grund fördomslutet nödvändiga. I övrigt kansekretessen behållas. Oavsett deinvändningar som kan göras vägerrättssäkerhetsaspekterna så tungt attregeringen finner att undantaget förvissa sjukdomar inte bör behållas i dennya smittskyddslagen.Beträffande beslut som inte avserfrihetsberövande anser regeringen attoffentlighetsintressena inte gör sig likastarkt gällande, och sådana beslut bördärför inte omfattas avsekretessundantaget.Härutöver föreslår regeringen någraändringar i sekretesslagen avhuvudsakligen redaktionell art. Ismittskyddsbestämmelserna föreslås vissautvidgningar av underrättelse- ochuppgiftsskyldigheten. I smittskyddslagenfinns en rad bestämmelser omuppgiftslämnande som medför att densekretess som annars skulle gälla enligtsekretesslagen (1980:100) bryts.Propositionen innehåller förslag i frågaom andra tvångsåtgärder änfrihetsberövande. Bland annat föreslåsatt smittskyddsläkaren inte längre skallfå besluta om tvångsundersökning av enperson, som är skyldig att genomgåläkarundersökning. Sådan skyldighetföreligger för den som har anledning attanta att han eller hon har smittats av ensamhällsfarlig sjukdom.Beslut om tvångsundersökning skallenligt regeringens förslag ifortsättningen fattas av länsrätten påansökan av smittskyddsläkaren. Regeringenanser att tvångsundersökning innebär ettsådant betydande integritetsintrång attbeslut bör fattas av domstol.Tvångsundersökning skall bara kunna kommai fråga vid de s.k. allmänfarligasjukdomarna, som definieras i bilaga tillden föreslagna nya smittskyddslagen.MotionerFörslaget om vidgat sekretessgenombrottvid misstanke om brott (14 kap. 2 §sekretesslagen) har inte föranlett någonmotion. Inte heller har förslaget attslopa sekretessen för vissa beslut omfrihetsberövande (7 kap. 2 § förstastycket punkt 2 sekretesslagen) i sigmött invändningar motionsvis. Några av demotioner som har väckts med anledning avpropositionen rör dock sekretessen förbeslut och ansökningar hos domstol.I motion 2003/04:So3 av CristinaHusmark m.fl. (m) ansermotionärerna att regeringen bör återkommamed förslag om dels bättre skydd för denenskildes integritet vid ansökan hoslänsrätt om tvångsundersökning (yrkande1), dels möjlighet för den smittade ellerden smittades juridiska ombud att fåsekretessprövning av länsrätts beslut omtvångsisolering (yrkande 3). Motionärernaifrågasätter om vissa integritetsaspekterhar beaktats i tillräcklig utsträckning.De anser att det måste säkerställas atten misstänkt smittads identitet inte röjssom en följd av att smittskyddsläkarenansöker hos länsrätten omtvångsundersökning och anser attregeringen skall återkomma med förslag omhur anonymiteten för den enskilde bättrekan skyddas. När det gäller beslut omtvångsisolering anser de att det bordevara möjligt för den smittade och detjuridiska ombudet att kunna få prövatmöjligheterna till sekretessbeläggning avlänsrättens beslut i samband medförhandlingarna.I motion 2003/04:So5 av andre vicetalman m.fl. (fp)yrkande 4 begärs också att regeringenskall återkomma med förslag till ändringi sekretesslagen som underlättargranskning av domskäl utan att denenskildes integritet hotas. Motionärernaanser att regeringens förslag tilländringar i sekretesslagen endastomfattar konsekvensändringar ochframhåller att sekretessfrågan i mål omtvångsåtgärder enligt smittskyddslageninnebär en mycket svår intresseavvägningmellan individens rätt till skydd försitt privatliv och behovet av insyn i hurlagen tillämpas.Konstitutionsutskottets bedömningRegeringens förslag om vidgad möjlighetatt lämna uppgifter till polis ochåklagare har inte föranlett någon motion.Utskottet tillstyrker på de skäl somregeringen har anfört propositionen idenna del.Inte heller vad avser sekretessen fördomar och beslut om frihetsberövandeåtgärder vid vissa sjukdomar harregeringens förslag föranlett någonmotion som står i strid medpropositionen. Utskottet delar denbedömning som regeringen har gjort ifråga om behovet av insyn i fråga omsådana allvarliga ingrepp som ettfrihetsberövande utgör. Utskottettillstyrker således propositionen även idenna del.I de motioner somkonstitutionsutskottet yttrar sig övertas från olika utgångspunkter uppintresseavvägningen mellan offentlighetoch sekretess för beslut omtvångsåtgärder enligt smittskyddslagen.Offentlighetsintresset ärutgångspunkten i motion 2003/04:So5 (fp).Enligt motionärerna innebär regeringensförslag till ändringar i sekretesslagenendast konsekvensändringar. Utskottetvill dock peka på att båda de ovanredovisade förslagen - den vidgademöjligheten att lämna uppgifter tillpolis och åklagare vid misstanke om brottoch sekretessinskränkningen för beslut omfrihetsberövande som avser bl.a.hivinfektion - gäller materiellaförändringar, som vidgar offentlighetenoch inskränker sekretessområdet. Denföreslagna och av utskottet tillstyrktabegränsningen av beslutssekretessen börtillgodose motionen, i vad den avser ökadmöjlighet till granskning av dom- ochbeslutsskäl.I motion 2003/04:So3 (m) tasavvägningen upp med den motsattautgångspunkten, nämligen den enskildesönskan att slippa insyn i ochoffentlighet för sina personligaförhållanden. Utskottet konstaterar attden föreslagna ändringen innebär attdomskälen vid beslut om tvångsisoleringkommer att omfattas av offentlighetenligt samma regler som redan gäller förbeslut om exempelvis psykiatrisktvångsvård. Uppgifter som inte tas in idomen kommer fortfarande att kunnabeläggas med sekretess. Utskottet harovan ställt sig bakom förändringen.Utskottet utgår från att regeringenfortlöpande, och särskilt med anledningav den förestående beredningen av OSEK:sovan nämnda förslag till ny sekretesslag,uppmärksammar frågor om avvägningenmellan offentlighet och sekretess. Ävenriksdagen kommer att ha tillfälle attåterkomma till denna avvägning, i vår vidbehandlingen av en aviserad propositionom ändringar i sekretesslagen och senarei samband med det planerade ärendet om nysekretesslag. Utskottet anser inte attnågot uppdrag till regeringen i det nuaktuella ärendet är påkallat.Med det anförda avstyrker utskottetmotionerna /04:So3 (m) yrkande 3 och2003/04:So5 (fp) yrkande 4.Vad slutligen avser den i motion2003/04:So3 (m) yrkande 1 aktualiseradefrågan om sekretess för ansökningar hoslänsrätten om tvångsundersökning skalltill en början påpekas attkonstitutionsutskottet inte har att taställning till frågan om dessa ärendenöver huvud taget skall avgöras avdomstol. Denna fråga bereds avsocialutskottet, och frågan om sekretessaktualiseras bara under förutsättning attsocialutskottet tillstyrker regeringensförslag i denna del. Sekretessen föruppgifter om enskildas hälsotillståndeller andra personliga förhållandenenligt 7 kap. 1 § sekretesslagen gäller,som redovisats ovan, med s.k. omväntskaderekvisit, dvs. med presumtion försekretess. Sekretessen gäller inom hälso-och sjukvården och i annan medicinskverksamhet. Paragrafen är tillämplig idrenden som gäller myndighetsutövning motenskilda, t.ex. i ärenden enligtnuvarande smittskyddslag. Någonförändring i detta hänseende föreslåsinte i den nu aktuella propositionen. Enprövning enligt gällandesekretessbestämmelser bör enligtkonstitutionsutskottets mening getillräckligt skydd för sådana uppgiftersom avses i motionen. Utskottet avstyrkerdärmed det aktuella yrkandet.Stockholm den 17 februari 2004På vägnarGunnar HökmarkFöljande ledamöter har deltagit ibeslutet: (), GöranMagnusson (s), (), (), KenthHögström (s), (), MatsEinarsson (v), (), HenrikS Järrel (m), (),(), (),(), (), (),() och ().Avvikande meningar1. , ochNils (alla m) anför:Avvägningen mellan enskilda människorsbehov av skydd mot insyn i privataförhållanden och intresset av offentliginsyn och kontroll i fråga om ingripandenmot enskilda är ofta mycket känslig. offentlig insyn är självfallet avstor betydelse. Den enskildes behov avskydd mot denna insyn är emellertid ocksåstort. En omständighet som skulle kunnages större vikt vid avvägningen är denenskildes egen inställning. Vi anserdärför att regeringen bör övervägamöjligheten att ge de enskilda självastörre inflytande över frågan omoffentlighet eller sekretess för beslutom frihetsberövande som rör dem.Vi anser också att sekretesskyddet föransökningar om tvångsundersökning börstärkas.Vi ansluter oss alltså till vad somanförs i motion 2003/04:So3 som stöd föryrkandena 1 och 3.2. och (båda fp) anför:Avvägningen mellan enskilda människorsbehov av skydd mot insyn i privataförhållanden och intresset av offentliginsyn och kontroll i fråga om ingripandenmot enskilda är ofta mycket känslig. Vianser att regeringen, som anförs i motion2003/04:So5 yrkande 4, bör överväga dennaavvägning ytterligare i fråga om beslutom frihetsinskränkningar.Bilaga 4Miljö- och jordbruksutskottets yttrande2003/04:MJU3yNy smittskyddslag m.m.Till socialutskottetSocialutskottet har den 20 november 2003beslutat bereda miljö- ochjordbruksutskottet tillfälle att yttrasig över proposition 2003/04:30 Nysmittskyddslag m.m., jämte eventuellamotioner.Utskottet har beslutat avge yttrande överde delar i propositionen som avserobjektinriktade åtgärder. I yttrandetbehandlar utskottet vidare motionerna2003/04:So2 (c) yrkande 3 och 2003/04:So6(mp) yrkande 10.UtskottetRegeringen föreslår att smittskyddslagenskall ges en klarare inriktning på attförhindra att smitta sprids från persontill person och på åtgärder som riktarsig till människor. Desmittskyddsåtgärder som riktas motobjekt och djur skall i sin helhetregleras i andra lagar. I miljöbalkenskall kommunerna ges ett direkt ansvarför att vidta åtgärder för att spårasmittskällan och undanröja risken försmittspridning. Kommunernas ansvar försmittskyddsåtgärder riktade mot djurbegränsas uttryckligen till sådanasällskapsdjur som innehas avprivatpersoner. Vissa bestämmelser somger befogenhet att låta förstöra föremålav personlig natur och rätt att avlivasällskapsdjur om det är nödvändigt föratt förhindra spridning av allvarligsmittsam sjukdom samt en bestämmelse somger uttrycklig rätt till ersättning i nuberörda fall förs in i miljöbalken.Skyldigheten för smittskyddsläkaren,andra berörda myndigheter och kommunenatt informera och samråda med varandrastärks.I motion So2 (c) framhålls detprincipiellt riktiga i att den nyasmittskyddslagen inte omfattarsmittskyddsåtgärder som riktar sig tillobjekt och djur. Eftersom sådan smittaemellertid kan ha allvarliga konsekvenserför folkhälsa och samhällsekonomi ocheftersom det finns klara brister ismittskyddet på detta område är det dockenligt motionärerna angeläget attregeringen i annat sammanhang återkommermed förslag till lämpliga ändringar imiljöbalken och annan tillämpliglagstiftning, exempelvis beträffandeansvarsfördelningen mellan olikamyndigheter (yrkande 3). Enligt motionSo6 (mp) är för svag iförhållande till den nyasmittskyddslagen. De paragrafer inuvarande smittskyddslag som omfattarobjektinriktad kontroll försvinner iförslaget till ny smittskyddslag. Deskall omfattas av annan lagstiftning.Hittills har kommunens miljö- ochhälsoskyddsnämnd kunnat stödja sig påsmittskyddslagen för att vidta vissaåtgärder. I fortsättningen kan man baraanvända , och den är enligtmotionärerna mycket mer allmänt hållen.Regeringen bör fortsättningsvis se överproblematiken och vid behov återkommaantingen genom förslag till förändringari smittskyddslagen eller i (yrkande 10).Miljö- och jordbruksutskottet vill försin del framhålla följande. Ett effektivtsmittskydd kräver att det inte föreliggertveksamhet om vem som har ansvaret föratt vidta en viss åtgärd. Utskottetdelar regeringens uppfattning att enklarare ansvarsfördelning ilagstiftningen bör eftersträvas och attbefintlig dubbelreglering så långt det ärmöjligt undanröjs. Smittskyddslagen börtydligare inriktas på åtgärder för attförhindra att sjukdomar sprids mellanmänniskor. Som framhålls i propositionensynes lagens bestämmelser omobjektinriktade åtgärder ha tillämpats iliten utsträckning, och de kommunalanämndernas arbete har främst ägt rum medstöd av bestämmelser i annanlagstiftning. Utskottet ansluter sigdärmed till regeringens bedömning att dekommunala smittskyddsåtgärderna i sinhelhet bör regleras i de övriga lagar somreglerar kommunens åligganden i dessahänseenden. De lagar som främst berörs ärmiljöbalken och livsmedelslagen.En förutsättning för att ingripa motobjekt eller djur som sprider smittaenligt bestämmelser omhälsoskydd är att förekomsten avsmittämne kan anses utgöra en sådanstörning som omfattas av begreppetolägenhet för människors hälsa. Somanförs i propositionen torde smitta frånobjekt eller djur på samma sätt som t.ex.ohyra kunna leda till en sådan negativhälsoeffekt som omfattas av lagensdefinition. I likhet med regeringen anserutskottet även att smittspridning ellerbefarad smittspridning inte torde kunnautgöra en sådan olägenhet som man pågrund av t.ex. tekniska och ekonomiskaavvägningar får acceptera. Vidare bör,som regeringen framhåller, det inte varamöjligt för kommunen att vidsmittspridning eller befaradsmittspridning avvakta att en ägare ellernyttjanderättshavare av berörd egendomvidtar åtgärder. För att de åtgärder somsmittskyddet kräver skall kunna vidtassnabbt och effektivt bör således endirekt skyldighet för kommunen att vidtaåtgärder för att spåra smittan ochundanröja risken för smittspridninginföras i . Som framhålls ipropositionen motsvarar de nyabestämmelserna i i stort desom finns i smittskyddslagen, ochinförandet i undanröjerfrågan om balkens tillämplighet i dessaavseenden. Som framgår av regeringensförslag kompletteras reglermed en bestämmelse som ger uttryckligrätt till ersättning i nu berörda fall.På de skäl regeringen anför börkommunernas ansvar för att ingripa motsällskapsdjur begränsas till sådanaåtgärder som inte vidtas enligt lagen omprovtagning på djur, epizootilagen,zoonoslagen och livsmedelslagen.Sammantaget bör detta leda till attansvaret beträffande åtgärder mot djursom sprider eller misstänks sprida smittatydliggörs och att situationer där detföreligger oklarhet om vem som haransvar att ingripa så långt som möjligtbegränsas.I likhet med gällande bestämmelser börkommunen och andra myndigheter även ifortsättningen ha ett självständigtansvar för åtgärder som riktas motobjekt och djur, varvid landstingen,smittskyddsläkaren inbegripen, inte börha några befogenheter över kommunenseller myndigheternas arbete. Utskottetansluter sig därmed till regeringensförslag, vilket innebär att kommunenockså måste ges ansvaret för denutredning som skall ligga till grund föråtgärder enligt miljöbalken.Regeringens förslag innebär vidare attansvaret för att smittskyddsåtgärdervidtas även i fortsättningen kommer attvara uppdelat mellan flera aktörer. Somframhålls i propositionen är det därförav stor vikt att dessa aktörer samverkaroch att de smittskyddsåtgärder sombehöver vidtas samordnas. Detta gäller isynnerhet vid smittutredningar sominbegriper både människor, djur ochobjekt. Smittskyddsläkaren kommer enligtförslaget till ny smittskyddslag att äveni fortsättningen ha ett samlatledningsansvar för smittskyddet förmänniskor inom det landsting där haneller hon är verksam. Som regeringenföreslår bör smittskyddsläkaren få enuttrycklig skyldighet att underrättaberörd myndighet då han eller hon fåruppgift om förekomst eller misstänktförekomst av smittsam sjukdom sompåkallar åtgärder. De myndigheter tillvilka sådana underrättelser skall lämnaskan förutom kommunerna vara t.ex.Livsmedelsverket, ellerlänsstyrelserna. Vidare bör denbestämmelse om skyldighet för kommunernaatt underrätta smittskyddsläkaren omiakttagelser som kan vara av betydelseför smittskyddet för människor som finnsi nuvarande smittskyddslag av detta skälföras över till bestämmelserom hälsoskydd. Som framhålls ipropositionen innebär ett säkerställandeav att smittskyddsläkaren utan onödigtidsförskjutning får kännedom omförhållanden som kan påkalla åtgärder atten motsvarande underrättelseskyldighetäven bör föras in i vissa förordningar(livsmedelsförordningen [1971:807] ochförordningen [1971:810] med allmänveterinärinstruktion).