bet · GR01MJU16 · 2004-04-27 00:00:00 — Statsbidrag skall betalas ut under tre årmed början , och projekten skall genomföras och slutrapporterasinom fyra år.I skrivelsen redovisas att har för avsikt att genomföraett projekt för att utveckla riktlinjer för tätortsnära skogsbruk därskogens sociala värden lyfts fram och människan sätts i centrum samt harockså för avsikt att återkomma till regeringen med förslag till en störresatsning inom området skogens sociala värden.Vidare anförs i skrivelsen att skogsvårdsorganisationen bedriver ettprojekt med fokus på tätortsnära skog med människan i centrum. Projektetsyftar bl.a. till att nå grupper som inte naturligt kommer ut i skogen.Pilotskogar, publikationer och manualer skall visa exempel på hur man kanstimulera och förbättra möjligheterna till rekreation i de tätortsnäraskogarna. Arbetet sker i samarbete med kommuner och privata skogsägareinom ett begränsat geografiskt område. Att skapa goda förutsättningar förfriluftsliv och rekreation är ett bra sätt att investera i god folkhälsa.Utskottet delar uppfattningen att erfarenheter från detta projekt kommeratt utgöra en bra grund för att arbeta vidare med tätortsnära rekreationsskogari hela landet. Utskottet har ingen annan uppfattning än den som framförsi motionerna 2003/04:MJ22 (v) yrkande 4 och 2003/04:MJ24 (fp) yrkande 5om att natur- och rekreationsvärden om möjligt bör bevaras i tätortsnäraskogar. I avvaktan på resultatet av det arbete som pågår och mot bakgrundav vad som anförts föreslår utskottet att motionerna lämnas utan vidareåtgärd.Skogspolitikens medel - rådgivning m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet gör samma bedömning som regeringen. Motioner om utbildningsbehov(s, fp, c) avstyrks, främst med hänvisning till att arbete pågår med deolika frågorna.Jämför reservationerna 13 (fp) och 14 (kd, c).SkrivelsenRegeringen avser att återkomma till med de frågor i denskogspolitiska utvärderingen som berör ändringar i skogsvårdslagen.Medlen i gällande skogspolitik är av rättslig, ekonomisk och administrativart. Skogsvårdslagstiftningen anger de grundläggande krav som ställs påskogsbruket. Även i och kulturminneslagstiftningen finns detkrav på hur skogsbruk skall bedrivas. Endast i mindre grad används statligtekonomiskt stöd som styrmedel i skogsbruket. Det stöd som lämnas är riktattill åtgärder av naturvårdskaraktär, dvs. sådant stöd som inte direkt ärinriktat på att förbättra skogsnäringens ekonomiska konkurrenskraft. Denskogspolitik som beslutades innebar en omfattande avreglering.Skogsägarna gavs därmed en ökad handlingsfrihet men också ett ökat ansvarför att skogspolitikens mål skall uppfyllas.Rådgivning och information till skogsägare är ett viktigt instrument föratt föra ut skogspolitikens intentioner ända sedan skogsvårdsstyrelsernagrundades . I och med avreglerade skogspolitikblev långsiktiga rådgivnings- och informationsinsatser riktade tillskogsbruket av större vikt för genomförande av skogspolitiken.I småskogsbruket har en rad successiva förändringar skett under 1990-talet.Utvecklingen har gått mot att entreprenörer och skogsarbetare utför enallt större del av arbetet i skogen och med allt bredare planeringsuppgifter.Utvärderingen av skogspolitiken konstaterar att entreprenörerna iskogsbruket har blivit några av de viktigaste aktörerna när det gällergenomslaget för skogspolitiken.MotionernaI kommittémotion 2003/04:MJ26 (c) yrkande 1 framhålls vikten av atttilldela resurser till rådgivning för att ett långsiktigt hållbart skogsbrukskall bli möjligt. För den långsiktiga virkesförsörjningen är rådgivningenviktig. I fråga om utbildningsbehovet inom skogsindustrin anförs i motion2003/04:MJ392 (s) att i flera utredningar, bl.a. 2001, slås fast attdet har varit svårt att uppnå fastlagda ambitioner vad gäller skogsvårdandeåtgärder. För att nå önskade resultat inom skogs- och träindustrin ochklara framtida behov av råvara krävs en ökad ambition från samhället föratt klara de utbildningsbehov som föreligger inom skogsnäringen. Enligtkommittémotion 2003/04:MJ431 (fp) yrkande 14 bör tillräckliga resurserges till utbildningsinsatser kring skogsfrågor. Det råder ett akutröjningsbehov i plant- och ungskog. Det behövs medel till produktionsrådgivningmed syfte på röjning. anser att det är av största vikt attinformation och utbildningsinsatser inom skogssektorn prioriteras.Utskottets ställningstagandeI skrivelsen redovisas att på olika sätt arbetar medverksamhetsutveckling för att effektivisera arbetsmetoder, former och rutinerför rådgivning, information och tillsyn.Utskottet instämmer i att styrmedel bör utformas så att företagens,särskilt de mindre företagens, administrativa börda begränsas.Utskottet anser i likhet med regeringen att de förändringar som gjordesgenom skogspolitiska beslut när det gäller de grundläggandebedömningarna i fråga om skogspolitikens medel är väl avvägda och bör liggafast. Däremot är det tydligt att ökade insatser krävs för att komma tillrätta med brister i skogspolitikens genomförande.Rådgivningens inriktning förändras över tiden utifrån samhällets behov.Den skogspolitik som beslutades hade tydligt fokus på virkesproduktion.Mot slutet av 1980-talet intensifierades debatten om naturvårdsfrågornai skogsbruket. I och med skogspolitik blev behovet av att ökakunskaperna om natur- och kulturmiljöhänsyn i skogsbruket uttalat.Utvärderingen av skogspolitiken visar att miljöhänsynen har förbättrats ävenom mycket arbete återstår. Utvärderingen visar också på betydande bristernär det gäller återväxtarbete och beståndsvård. Insatser krävs för attkomma till rätta med detta. Det innebär inte att arbetet med att förbättramiljöhänsynen får tappa kraft. Utskottet instämmer i att hänsyn till miljönskall vara en integrerad del av skogsskötseln. Rådgivning krävs för attden positiva utveckling som har kunnat noteras skall fortsätta och föratt brister i miljöhänsynen skall kunna undanröjas. En integrerad del avrådgivningen bör enligt utskottets uppfattning vara att värna skogenssociala värden.Utskottet delar regeringens uppfattning att varje skogsägare har ett ansvarför att skaffa sig de kunskaper som behövs för att äga och bruka skog.Staten har ett grundläggande ansvar för att tillhandahålla rådgivning,utbildning och information i detta syfte. Utvärderingens resultat visaratt det finns ett stort behov av rådgivning. Utskottet bedömer i likhetmed regeringen att det är nödvändigt att utveckla och effektivisera formerför rådgivning, information och tillsyn för att skogspolitikens mål skallkunna nås. Det är också viktigt att utveckla metoder för utvärdering avrådgivningens effektivitet och effekter.De åtgärder som behövs för att komma till rätta med brister i skogsvårdenkan enligt utskottets uppfattning inte genomföras effektivt enbart genomskogsvårdsorganisationens insatser. Skogsägarföreningarna har ett närasamarbete med många skogsägare och bedriver utbildningskampanjer och kurserriktade till skogsägare. Många av skogsbrukets aktörer har en viktigrådgivande roll mot skogsägarna. Detta gäller t.ex. de virkesköpandeföretagen som tillhandahåller information i stor omfattning. Det är nödvändigtatt alla inom skogsbruket tar sitt ansvar för att skogspolitikens målskall kunna nås. Utskottet föreslår att motionerna 2003/04:MJ26 (c) yrkande1, 2003/04:MJ392 (s) och 2003/04:MJ431 (fp) yrkande 14 avstyrks i den månde inte tillgodosetts med vad som anförts.Skogspolitikens medel - skogsvårdslagstiftningenUtskottets förslag i korthetUtskottet gör samma bedömning som regeringen och avstyrker motioner omsvampangrepp (c), älgstammens storlek (kd), röjning, gallring ochåterplantering (s, fp, v), bioenergi (fp, c), rennäring (m) och ekonomisksäkerhet för återväxtåtgärder (s, fp, kd, c).Jämför reservationerna 15 (fp), 16 (v), 17 (fp, kd), 18 (c), 19 (m), 20(fp, kd, c) och 21 (kd).SkrivelsenEnligt 5 § skogsvårdslagen (1979:429) måste den som har avverkat anläggany skog. Denna skyldighet har varit en av hörnstenarna i svensk skogspolitikunder mycket . Vid anläggning av ny skog skall de föryngringsåtgärdervidtas som kan behövas för att trygga återväxten av en skog avtillfredsställandetäthet och beskaffenhet i övrigt (6 §). Enligt skogsvårdsförordningenskall åtgärderna ha vidtagits senast under tredje året efter det attskyldigheten att anlägga ny skog inträdde. Sådd eller plantering (skogsodling)skall användas när naturlig föryngring inte kan bedömas ge tillfredsställandeåterväxt inom godtagbar tid.Enligt 10 § andra stycket skogsvårdslagen får regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer till skydd för den yngre skogen föreskriva attträdbestånd under en viss ålder inte får avverkas. Bestämmelsen fanns isak men genom skogspolitiska beslut förenkladesreglerna. angavs som riktlinje att gränsen för lägstaslutavverkningsålder borde sänkas för framtiden, vilket också harskett.Skogsvårdsorganisationens utvärdering av skogspolitiken 1997 visade attåldern på den skog som föryngringsavverkades hade sjunkit, främst i södraSveriges granskogar.MotionernaEnligt motion 2002/03:MJ207 (c) yrkande 1 bör möjligheterna att stödjaåterplantering av drabbade skogsområden för skogsbrukare som drabbats avsvampangrepp utredas. Främst är det träd i åldern som drabbas,vilket innebär att utbudet av massaved kommer att öka när dessa trädavverkas med låga priser som följd. Svampangreppen kan komma att ledatill stora ekonomiska förluster för enskilda skogsägare.I kommittémotion 2003/04:MJ25 (kd) yrkande 2 anförs att en ytterligareminskning av älgstammen inte är nödvändig. har Sveaskogbedrivit ett foderprojekt i Halle- och Hunneberg, där skogen varit myckethårt ansatt av älgskador. Olika sorters vide har planterats och ekar harfriställts i tät skog. Projektet har börjat ge resultat i form avminskade älgskador på tallar.Enligt kommittémotion 2002/03:MJ332 (v) bör begära att regeringenkommer med förslag på hur man skall öka de skogsvårdande åtgärderna isvenskt skogsbruk, för att säkra ett långsiktigt hållbart skogsbruk. EnligtRiksskogstaxeringen () är det svårt att få fart på röjningarna.Generellt röjs av det röjningsbehov som finns. Under de senasteåren har enligt motion 2002/03:MJ453 (s) skötseln av en del av våra skogarförsämrats. Vissa skogsägare försummar att röja skogen, vilket leder tillatt återväxten i skogen blir mindre. Enligt kommittémotion 2003/04:MJ22(v) yrkande 2 bör regeringen återkomma med förslag om ett effektivt systemså att återplantering, gallring och röjning sker på ett tillfredsställandesätt. Skogsvårdsstyrelserna bör öka kontakterna med skogsägarna. Folkpartietanför i motion 2003/04:MJ24 (fp) yrkande 4 att regeringen bör återkommamed konkreta förslag på åtgärder avseende återbeskogning och röjning.Återbeskogning bör ske på sätt som lagen föreskriver. Större krav börkunna ställas på skogs-ägarna att så sker. När det gäller röjning finnsett stort behov av att den ökar. Det krävs enligt motionerna 2003/04:MJ259(s) och 2003/04:MJ262 (s) kraftfulla åtgärder för att öka de skogsvårdandeinsatserna. Krav på gallring och röjning bör införas i skogsvårdslagen.Skogenspotential inom bioenergiområdet bör enligt kommittémotion 2003/04:MJ24(fp) yrkande 2 belysas i den framtida uppföljningen av skogspolitiken. används av skogens rest- och biprodukter tillenergiproduktion. Denna andel borde kunna öka. I kommittémotion2003/04:MJ26 (c) yrkande 2 anförs att bioenergins betalningsförmåga inte fårförsämras, då det påverkar skogsägarens möjlighet att göra klengallringeller röjning med ekonomiskt rimliga villkor. En förbättrad ekonomi iröjningar och tidiga gallringar kommer med säkerhet att öka aktiviteteni denna typ av bestånd.Konflikter mellan rennäring och skogsbruket kan enligt kommittémotion2003/04:MJ23 (m) yrkande 6 synas oundvikliga. Samverkan på grundval avutbildning, rådgivning och bra planeringsunderlag är viktigt. Det är braom ökad samverkan kommer till stånd.Regeringen bör enligt kommittémotion 2003/04:MJ409 (kd) yrkande 8 läggafram förslag till ändring av jordförvärvslagen i syfte att bevara balansenmellan olika ägarkategorier. har påtalatvikten av att bevara principen om upprätthållande av den nuvarande balansenmellan olika ägarkategorier i fråga om innehav av lantbruksfastigheter.Ett utredningsförslag med denna innebörd överlämnades till regeringen år2001 (SOU 2001:38).I motionerna 2003/04:MJ24 (fp) yrkande 7, 2003/04:MJ25 (kd) yrkande 3,2003/04:MJ233 (kd), 2003/04:MJ409 (kd) yrkande 9, 2003/04:MJ412 (c) yrkande9, 2003/04:MJ431 (fp) yrkande 15 och 2003/04:MJ444 (s) efterlyses åtgärderför att förhindra problem kring återplanteringar vid handel medskogsfastigheter, s.k. skogsklippare. För att försäkra sig om att skogen inteutarmas vid avverkning måste ett bättre instrument till för att tillförsäkraåterplantering. Trots att regeländringar i skogsvårdslagen gjorts undersenare år, anser motionärerna att problemet med oansvarigt skogsbruk inteförhindras på ett tillfredsställande sätt. Skogsvårdslagen bör ändras föratt förhindra oseriöst skogsbruk i form av s.k. klipperi.En utredning bör enligt motion 2003/04:MJ220 (c) tillsättas för att föreslåskärpningar av jordförvärvslagen och skogsvårdslagen för att minska dets.k. Regeringen bör enligt kommittémotion 2003/04:MJ409(kd) yrkande 10 lägga fram förslag till ändring av jordförvärvslagen såatt det inte blir tillåtet för köparen att avverka skog innan köpet vunnitlaga kraft eller förvärvstillstånd erhållits. I avvaktan på att ettförvärvstillstånd prövas bör det enligt kommittémotion 2003/04:MJ412 (c)yrkande 8 införas regler som förhindrar avverkning innan beslutet vunnitlaga kraft.Utskottets ställningstagandeÅtgärder vid föryngring av skog samt betesskador av klövvilt m.m.Ett hållbart skogsbruk förutsätter att vi kan bevara skogsekosystemensbiologiska mångfald och värna skogens sociala värden och kulturmiljövärdensamtidigt som skogen skall ge en acceptabel ekonomisk avkastning. I vissafall krävs det anpassningar av skötselmetoder för att detta skall kunnauppnås. förekommer det av ekonomiska och produktionsmässigaskäl nästan enbart trakthyggesbruk som föryngringsmetod kombinerat medmiljöhänsyn på avverkningsytan. Forskning kring andra skogsskötselformerpågår enligt skrivelsen, men kunskaperna är fortfarande begränsade.Alternativ till kalhyggesföryngringar kan vara aktuellt t.ex. i områden därman har skäl att behålla ett kontinuerligt trädskikt, t.ex. områden avsärskild betydelse för friluftslivet. Det finns i endast mindrearealer skog som varit kalavverkad. Utskottet delarregeringens uppfattning att det är viktigt att arbeta vidare med frågan omandra skogsbruksmetoder än trakthyggesbruk för dessa ändamål.Utvärderingen av skogspolitikens effekter som presenterades i januari2002 visar på en försämring av föryngringsresultaten sedan förra utvärderingen.Resultaten visar att av den föryngringsavverkade arealenuppfyller skogsvårdslagens krav. Detta är signifikant sämre jämfört medden återväxtinventering som genomfördes för avverkningar utförda1989-1992 då av arealen var godkänd enligt skogsvårdslagens krav.Resultaten visar, liksom vid tidigare utvärdering, att plantering gav enstörre andel godkänd areal. Markberedning förbättrade resultaten påtagligt.Betydande arealer föryngras senare än vad skogsvårdslagen kräver. Mer än10 % av befintlig kalmarksareal hade varitobeskogad . Det står helt klart att återväxtresultaten intenår upp till skogsvårdslagens krav. Utskottet instämmer i att detta ärallvarligt eftersom dåliga skogsföryngringar äventyrar den framtidavirkesförsörjningen både när det gäller kvantitet och kvalitet. Det är därförhelt nödvändigt att åstadkomma förbättrade resultat.Föryngringsavverkning är den skogsbruksåtgärd som mest påtagligt förändrarskogsekosystemet. I samband med avverkning fattas beslut om vilkaföryngringsåtgärder som skall vidtas, vilken miljöhänsyn som skall tas ochhur åtgärderna skall genomföras. Plantering är en skogsbruksåtgärd somden största delen av skogsägarkåren utför själv. I dessa situationer ärmånga skogsägare i behov av råd. Undersökningar har visat att rådgivningoch information påverkar skogsägarna och leder till åtgärder i överensstämmelsemed de skogspolitiska målen. Utvärderingen av skogspolitiken visar ocksåpå en ökad sannolikhet för goda föryngringsresultat och bättre miljöhänsynom skogsvårdsstyrelserna gjort fältbesök före avverkning och tagit kontaktmed skogsägaren eller dennes ombud. Mot denna bakgrund anser utskottet ilikhet med regeringen att det är viktigt att skogsvårdsorganisationenäven fortsättningsvis kan behålla kontakten med skogsägarna föreföryngringsavverkning för att komma till rätta med bristerna när det gällerföryngringsmetoder, trädslagsval och miljöhänsyn. Det är också nödvändigtatt så långt det är möjligt hitta metoder och rutiner som effektiviserararbetet. vill pröva någon form av återrapportering frånskogsägarna till myndigheten efter utförda föryngringsåtgärder. Med ettsådant förfarande kan fältbesöken i högre grad inriktas på objekt däråterväxtåtgärder inte utförts och därmed öka effektiviteten i tillsynsarbetet.Flera fall av skogsskador , främst tallmätarangrepp, skadorpå ek och angrepp av svampen på tall, understryker vikten avatt det finns möjlighet att engagera forskare för särskilda vetenskapligaundersöknings- och utredningsinsatser som inte finansieras via forskningsråden.Vid sådana skogsskador behövs snabba insatser för att utreda orsaker,följa utvecklingen och ge råd om åtgärder. Utskottet anser i likhet medregeringen att bör kunna disponera en mindre del av sittmyndighetsanslag för att initiera undersökningar och utredningar som följerav ansvaret som sektorsmyndighet. Det anförda bör i allt väsentligttillgodose syftet med motion 2002/03:MJ207 (c) yrkande 1. Motionen bör lämnasutan vidare åtgärd.Älg och rådjur orsakar betydande skador på plant- och ungskog, på mångahåll med stora ekonomiska förluster för markägarna som följd. Senasteåterväxttaxeringen visar att av arealen underkända återväxterskulle ha varit godkända om inte klövviltets bete skadat eller dödathuvudplantorna. Data från riksskogstaxeringen visar att arealen ungskogmed hög frekvens svåra skador har ökat under senare delen av 1990-talet.Dagens skador kan få stora negativa ekonomiska konsekvenser om 50-70 år.Även från naturvårdssynpunkt är det omfattande klövviltsbetet ett problem.Vissa för biologisk mångfald värdefulla och för klövviltet begärligalövträdslag betas för hårt. Detta påverkar skogsägarnas val av trädslagvid föryngring. Skogsägare planterar ofta gran på tallmarker eftersomgranen är mindre utsatt för bete än tallen. Detta leder till mindrevariation i landskapet. Miljökvalitetsmålet Levande skogar, delmålet omförstärkt biologisk mångfald, innebär att arealen mark föryngrad medlövskog skall öka och att arealen äldre lövskog skall öka med minst 10 %.Med dagens betestryck är det i många områden inte möjligt att få upp ettlövträdsbestånd med önskvärd trädslagssammansättning om man inte hägnarin föryngringen till mycket höga kostnader för markägaren.Som anförs i skrivelsen är betesskador av klövvilt ett problem. ,sälg, ek och asp är samtliga begärliga betesväxter som också har storbetydelse för biologisk mångfald i skogen. Utvärderingen visar att återväxtenav dessa arter hämmas i stora delar av landet på grund av viltbetet.Naturvårdsverket är den myndighet som har det övergripande ansvaret förviltförvaltningen. Viltvårdens intressen vägs mot allmänna och enskildaintressen, t.ex. jakt och andra naturupplevelser. styrsav jaktlagstiftningen.När det gäller älgjakt har politiken inneburit enavreglering och ett ökat ansvar för skogsägare och jägare att i samverkan pålokal nivå åstadkomma en balans mellan älgstammarnas storlek ochfodertillgången. Dagens älgtilldelning bygger i huvudsak på de beslut som fattasi lokala samrådsgrupper och viltvårdsnämnder där olika intressenter finnsrepresenterade. Ansvaret för balans i viltstammarna har alltså i högreutsträckning lagts på markägare och jägare. Det kan enligt skrivelsenkonstateras att stammarna av klövvilt i många områden är för stora irelation till vad som är en acceptabel skadenivå för skogsbruket och frånnaturvårdssynpunkt för bevarande av biologisk mångfald. Samråden har alltsåinte fungerat som det var tänkt. Det motverkar skogspolitikens mål närdet gäller t.ex. föryngringsresultat, en uthålligt god avkastning ochträdslagsval för ökad biologisk mångfald. Utskottet instämmer i attbetesskadorna av klövvilt därför måste minskas. Det är angeläget attutformningen av nyttjanderättsavtal mellan markägare och jägare om jaktutformas på ett sådant sätt att jägaren bedriver jakt i en sådan omfattningatt viltskadorna av markägaren bedöms som acceptabla. Regeringen avseratt ge som ansvarig myndighet i uppdrag att tillsammansmed utvärdera det lokala samrådsförfarandet och ge förslagtill hur detta förfarande kan utvecklas för att balans mellan olikaintressen skall uppnås. I ett sådant uppdrag kommer det att ingå att pekapå eventuella ändringar som kan behövas i lagstiftningen för attsamrådsförfarandet skall fungera bättre.Utskottet instämmer i att det är viktigt att skogsägare och jägare i delokala samråden har korrekt information om betesskadornas omfattning föratt meningsfulla resonemang om acceptabla betesnivåer skall kunna föras.Systematiska och kontinuerliga inventeringar som belyser viltstammarnasstorlek och betestryck är således nödvändiga. Utskottet föreslår att motion2003/04:MJ25 (kd) yrkande 2 med det anförda lämnas utan vidare åtgärd.Röjning och gallring av skogUtskottet har ingen annan uppfattning än den som framförs i motioner (s,fp, v) om att det är angeläget att de skogsvårdande insatserna ärtillräckligt stora. Som anförs i skrivelsen slopades skogsvårdslagens kravpå röjning och gallring genom skogspolitiska beslut. Motivet varatt möjliggöra den framtida variation i skogarna som av flera skäl ansågssom angelägen. röjdes i genomsnitt omåret enligt riksskogstaxeringen. minskade denårligen röjda arealen kraftigt för både privata och övriga ägare till ca130 , en nivå som gällde under större delen av 1990-talet.Skogsstyrelsen bedömer det totala röjningsbehovet för perioden 2000-2005till mer än , vilket innebär en årlig röjningsareal påmer än . redovisas en röjd areal på något mindreän . Arealen ungskog med akut röjningsbehov har alltså ökatkraftigt under senare delen av 1990-talet.Oröjda skogar ger enligt skrivelsen klena gallringsbestånd, vilket ledertill högre avverkningskostnader. Om inte röjningsaktiviteten ökar finnsdet risk för att gallringar inte kommer att kunna utföras med lönsamheti framtiden. Genom att röja kan man till stor del forma den framtidaträdslagsblandningen och virkeskvaliteten. Vid röjning kan också hänsyntill andra värden grundläggas, såsom natur- och kulturmiljövärden, rennäring,landskapsbild och viltbete, förutsatt att röjningen utförs på rätt sätt.I skrivelsen anförs att röjning hör till de åtgärder som skogsägarna tillstörsta delen utför själva. av de privata skogsägarna anlitarregelmässigt entreprenör för röjningen. Behovet av rådgivning riktad direkttill skogsägare kring röjningsfrågor är därför stort. Skogsnäringen arbetarpå olika sätt med denna fråga. Skogsägareföreningarna planerar t.ex.regionala satsningar i samarbete med skogsvårdsorganisationen för att ökaröjningsaktiviteten.Röjning och gallring är led i det kommersiella, konkurrensutsatta skogsbruket.Utskottet anser i likhet med regeringen att det därför inte är aktuelltatt subventionera dem med statliga medel. Röjningarna bör öka i omfattningi syfte att säkerställa framtida lönsamhet och god virkeskvalitet samtför att bidra till en ökad lövandel. Utskottet föreslår att motionerna2002/03:MJ332 (v), 2002/03:MJ453 (s), 2003/04:MJ22 (v) yrkande 2,2003/04:MJ24 (fp) yrkande 4, 2003/04:MJ259 (s) och 2003/04:MJ262 (s) lämnasutan vidare åtgärd i den mån de inte tillgodosetts med vad som anförts.Skogs-och miljöredovisning m.m.Skogsägarna har på olika sätt informerats om att en skogs- och miljöredovisningmåste finnas för brukningsenheten.