bet · GR01UU12 · 2004-04-01 00:00:00 — Syftetskulle vara att skapa fungerande sanktionssystem ochfrämja efterlevnaden av miljökonventioner.Också i motion 2003/04:U335 (mp) yrkande 15argumenteras för inrättande av en internationellmiljödomstol till vilken internationellamiljökonventioner skall kunna kopplas. Enligtmotionärerna bör även frivilligorganisationer hatalerätt i miljödomstolen. I syfte att stärka detfolkrättsliga systemet skulle den kunna utgöra endel av den i . Iyrkande 14 betonas vikten av att miljökonventioneroch multilaterala miljöavtal efterlevs. Detta kanske genom att bindande beslut och kontrollmekanismerkopplas till undertecknandet.BakgrundPå global nivå innefattar det institutionellasystemet för hållbar utveckling en rad organ med FNi centrum. Inom FN-systemet finns bl.a. FN:smiljöprogram, , och Kommissionen för hållbarutveckling (Commission on Sustainable Development,CSD). I det globala institutionella systemet ingårockså exempelvis sekretariaten till olikamiljökonventioner. Till detta kommer alla organ ochinstitutioner som har att integrera miljöaspekterinom sina respektive verksamhetsområden.CSD tillskapades 1992 och ansvarar för uppföljningoch genomförande på olika nivåer av resultaten fråntoppmöten om hållbar utveckling. Kommissionen, somsorterar under FN:s ekonomiska och sociala råd(Ecosoc), medverkade också i förberedelserna förtoppmötet i 2002.På regional nivå är exempelvis FN:s regionalakommissioner och EU samt viktiga aktörer närdet gäller miljöfrågor och hållbar utveckling.FN:s miljöprogram UNEPFN:s miljöprogram bär det övergripande ochsamordnande ansvaret för miljödimensionen avhållbar utveckling inom FN-systemet. med att fastställa normer för exempelvismiljöutvärdering och miljöinformation och med attutveckla aktionsplaner för det globalamiljöarbetet. Man söker också synergieffektermellan olika miljökonventioner, arbetar medfrågor kring teknologiöverföring, sötvatten ochstöd till afrikanska miljöinsatser. Sverigesbidrag till är totalt ca 40miljoner kronor.En reformering av FN inleddes och syftarbl.a. till en mer integrerad och systematiskhantering av miljö och hållbar utveckling inom FN:ssamtliga utvecklingsområden. Som ett led ireformarbetet har FN:s miljöprogram förnyats.Internationell miljödomstolDet finns inte någon internationellmiljödomstol. Den i Haaghar dock en särskild miljökammare.Inom den internationella miljörätten finns ettstort antal konventioner. Dessa innefattartvistelösningsmekanismer som kan ha starktvarierande utformning.StällningstagandeFN:s miljöprogram UNEPGenom Johannesburgprocessen förtydligades som huvudansvarig för miljödimensionen avhållbar utveckling inom FN-systemet. med andra FN-organ har stärkts underdevisen miljö för utveckling. De senaste fyra årenhar antalet medlemsländer som betalar en frivilligårsavgift till fördubblats.EU har vid ett flertal tillfällen antagitrådsslutsatser med syftet att förstärka deninternationella miljöstyrningen som skulle kunnaleda till en uppgradering av miljöprogrammet UNEPtill ett specialiserat FN-organ med ett brett mandati miljöfrågor. Kommissionen har i en nyligenpublicerad uppföljningsrapport om genomförandet avåtagandena vid aktualiseratdenna ståndpunkt (KOM (2003) 829). SpecialiseradeFN-organ, som exempelvis och WHO, har ett störreoberoende än program av den karaktär som UNEPrepresenterar.I linje med det nordiska FN-projektetsrekommendationer verkar inom för eneffektiv styrning och för att ta till varaFN:s viktiga roll att erbjuda medlemsländermötesplatser. I projektets rekommendationerbetonades också vikten av att förbättra styrformerinom FN-systemet genom att skapa en bättrearbetsfördelning vad gäller policyskapande,fastställande av verksamhetsinriktning ochgenomförande. Mot bakgrund av det nordiska genomför en studie över hurstyrformerna inom skulle kunna förbättras.Frankrike har tagit initiativ till en arbetsgruppmed 24 länder som skall diskutera en omformning avUNEP till ett fackorgan för miljöfrågor. Företrädareför den deltar förutsättningslösti dessa diskussioner.Utrikesutskottet vill för sin del understrykavikten av tydliga och klara ansvarsförhållanden närdet gäller den internationella miljöstyrningen. Enstark och effektiv styrning måste eftersträvas.Utskottet anser att mycket talar för att man intebör bygga upp ytterligare organ för detta ändamålutan att skulle kunna ha förutsättningar attaxla en sådan roll.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionen väckt är besvarade och avstyrkerdärmed motion 2003/04:U335 (mp) yrkande 12.Internationell miljödomstolFörslag om en internationell miljödomstol harbehandlats av , senasti betänkande 2002/03:UMJU1. Där erinrade detsammansatta utrikes-, miljö- och jordbruksutskottetom de argument som framförts mot inrättande av eninternationell miljödomstol. Argumenten var att ettgenomförande av en enhetlig praxis inom miljörättengenom ett enhetligt tvistelösningssystem i form aven miljödomstol, torde vara förenat med fleraproblem med anledning av att den internationellamiljörätten innehåller en stor mängd konventioneroch ett stort antal sinsemellan mycket olikainstrument för att se till att förpliktelsernaefterlevs. Därtill kommer det politiska problemetatt många stater är ovilliga att låta domstolarslita deras tvister. En enhetligtvistelösningsmekanism skulle sannolikt förutsättaatt det infördes bestämmelser därom i ett stortantal redan befintliga miljörättskonventioner. Omtvistelösningsklausulerna i befintliga konventionerinte revideras kan det innebära att parterna får envalmöjlighet mellan fleratvistelösningsinstitutioner, vilket ytterligareskulle undergräva enheten i miljörättenstillämpning. Sådana nödvändiga omförhandlingarskulle leda till att konventionerna öppnas föromförhandling även i andra avseenden.Det sammansatta utskottet påminde i betänkandeUMJU1 om att det redan finns en domstol med generellkompetens, nämligen den iHaag, vilken har en särskild miljökammare. Även omdet inte finns någon instansordning inom folkrättenger den internationella domstolens auktoritet dessdomar en särskild tyngd, poängterade det sammansattautskottet.De nuvarande miljöavtalen innehåller emellertidofta tvistelösningsmekanismer som bedöms vara försvaga eftersom de i flertalet fall bygger på en s.k.opt in-lösning, vilket innebär att parterna självaavgör om de vill acceptera tvistelösningsmekanismeneller ej. Företrädare för de nordiska ländernasregeringar överenskom om att varapådrivare för att nya miljöavtal skall innehållaformuleringar som stärker både Haagdomstolens ochskiljedomstolarnas roll under avtalen.De nordiska länderna är också eniga om vikten avatt komplettera existerande traditionellatvistelösningsmekanismer i miljöavtal medefterlevnadsordningar, eller, förenklat uttryckt,klarlägganden av på vilket sätt avtalen skallefterlevas eller förverkligas.De nordiska länderna stöder därför sådanaefterlevnadsordningar som inte erbjuder någramöjligheter för en part till s.k. opt out, dvs. attfrånträda bestämmelserna om efterlevnad. I de fallen sådan möjlighet ändå måste finnas i ett avtal börden, enligt de nordiska ländernas uppfattning, varabegränsad och omfattning. De nordiska ländernaär också eniga om vikten av öppenhet iefterlevnadsprocessen. Det skall vara möjligt förexempelvis allmänheten att följa och granskastaternas agerande.Utrikesutskottet finner inte anledning att göranågot annat ställningstagande i frågan om inrättandeav en internationell miljödomstol än vad som senastgjordes i betänkande 2002/03:UMJU1. serutskottet positivt på att en gemensam nordiskhållning enligt här redovisade principer kommit tillstånd.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionerna väckt är besvarade ochavstyrker därmed motionerna 2003/04:U254 (kd)yrkande 6 och 2003/04:U335 (mp) yrkandena 14 och 15.3 Finansiella institutioner ochfinansieringsfrågorUtskottets beslut i korthetI detta avsnitt behandlas motioner omfinansiella institutioner ochfinansieringsfrågor, däribland omVärldsbanken och Globala miljöfonden, GEF.Samtliga motioner avstyrks. Jämförreservation 4 (c).MotionerSverige bör enligt motion 2003/04:U254 (kd) yrkande19 vara pådrivande för att utveckla nyafinansieringsmekanismer för globala miljöinsatser ienlighet med idéer som presenterades vid konferensenFinansiering för utveckling 2002.I motion 2003/04:U308 (c) yrkande 6 framhålls attdet bör finnas en övergripande policy förVärldsbanken och dess verksamhet. Av dennaövergripande policy skall tydligt framgå att man ialla projekt och program skall sträva mot en hållbarutveckling med innebörden att social utveckling ochekologisk hänsyn ges samma tyngd som ekonomiskutveckling. Enligt yrkande 8 borde ochInternationella valutafonden, IMF (), göra en översyn av sin policy föratt se att den ligger i linje med och dengenomförandeplan som antogs vid FN:s världstoppmöteom hållbar utveckling . I yrkande 9 framhållsatt policy måste innefatta ocksåmateriella rättigheter, däribland rätten till rentdricksvatten. När det gäller utlåningtill dammprojekt framhålls i yrkande 16 att sådanmåste utgå från slutsatserna från World Commissionon Dams.Enligt yrkande 17 bör huvudinriktningen på Globalamiljöfonden, GEF (Global Environmental Facility),vara att arbeta mot klimatförändringar inklusiveökenutbredning och annan markförstöring. Sverigeföreslås i yrkande 18 fortsätta att stödja GEF ochverka för att övriga EU-medlemsstater gör detsamma.BakgrundVärldsbanken, Globala miljöfonden ochInternationella valutafonden (IMF) utgör exempel påcentrala aktörer på global nivå när det gällerfrågor med anknytning till finansiering avmiljöförbättrande åtgärder och insatser för hållbarutveckling. Härutöver finns ett antal fonder avolika karaktär.På regional nivå finns bl.a. de regionalautvecklingsbankerna och Europeiskainvesteringsbanken, EIB. Den sistnämnda bankenbeviljar lån till projekt i EU:s medlemsländer ochanslutningsländer men har också medverkat tillfinansiering av miljörelaterade projekt utanfördessa, bl.a. i nordafrikanska länder samt i SanktPetersburg och Kaliningrad.För att uppfylla millenniemålen krävs att varjeutvecklingsland har möjlighet att mobiliseratillräckligt med offentliga och privata resurser ochatt resurserna används effektivt. Detta ställerökade krav på samstämmighet inom politikområdenaekonomi, handel och utveckling samt ettinternationellt system som fungerar och svarar motglobaliseringens utmaningar. Dessa frågorbehandlades vid den internationella konferensen omutvecklingsfinansiering in , , 2002.Huvudsyftet var att diskutera hur olikafinansieringskällor inhemska och internationella,privata och offentliga tillsammans kan verka föratt uppnå de mål och åtaganden som uppställs imillenniedeklarationen och vid större FN-konferenseroch möten under 1990-talet.Världsbanken slog 2001 fast en övergripandestrategi för fattigdomsbekämpning. I dennaidentifierade man två huvudområden för verksamheten:att skapa ett klimat för investeringar, arbete ochhållbar utveckling och att investera i fattigamänniskor och göra det möjligt för dem att delta iutveckling. I dokumentet Strategic Framework () deklareras attVärldsbanken till fullo stöder millenniemålen ochatt dess övergripande strategi skall stå iöverensstämmelse med dessa.Världsbankens bidrag till att uppnå millenniemålensker genom stöd till i-länder och i form avlån, garantier, analyser och råd,skuldavskrivningar, kapacitetsstärkande åtgärdersamt global övervakning och rådgivning. I början av2003 pekade ledning ut sju särskiltviktiga insatsområden: utbildning för alla,hiv/aids, mödra- och barnavård, vattenförsörjningoch sanitet, investeringsklimat och finansiering,handel och hållbar utveckling. På dessa områden villbanken lägga ökad tonvikt under en tvåårsperiod,bl.a. i form av mer kapacitetsstärkande insatser ochtraditionell långivning samt annan finansiering.Det är enligt uppenbart att enbartekonomisk tillväxt inte nödvändigtvis medför minskadfattigdom. Den slutsatsen bygger bl.a. på slutsatseri studien fattigas röst (Voices of the Poor) sombanken publicerade 2000. I studien försökte man fåfram orsaker till och effekter av fattigdom genomatt sammanställa svar från 60 000 fattiga kvinnoroch män i 60 länder. Studien visade hur närasammanlänkad fattigdom är med andra aspekter påmänsklig utveckling exempelvis hälsa, utbildningoch deltagande i samhället och hur stor betydelsekorruption och ineffektiv offentlig styrning har.Studien har i sin tur påverkat senare prioriteringaroch insatser från när det gäller attbekämpa fattigdom.Världsbankens strategi för fattigdomsbekämpningkompletteras av ett flertal sektorsstrategier,däribland avseende skogar, vattenresurser ochmiljöfrågor. Sektorsstrategierna revideras varttredje år.Bankens miljöstrategi beslutades av dess styrelse2001. Strategins mål är att främjamiljöförbättringar som ett grundläggande element istrategier och handlingsprogram för utveckling ochfattigdomsbekämpning. Den har tre ömsesidigtberoende delmål: att förbättra människorslivskvalitet, att förbättra tillväxtens kvalitet ochatt skydda kvaliteten på den regionala och globalamiljön. publicerades en utvärdering avhur genomförandet av miljöstrategin fortskrider.Utvärderingen visar att den genomförts väl och attverksamheten ligger väl i linje med dengenomförandeplan som antogs vid världstoppmötet iJohannesburg.Internationella valutafondens, IMF, roll är attövervaka länders växelkurser och makroekonomiskapolitik. En central del av IMF:s verksamhet är attstödja länder att genomföra en makroekonomiskpolitik som syftar till en hållbar tillväxt. IMF:sverksamhet omfattar rådgivning och finansiellt stödtill länders reformprogram och innefattarbedömningar av de sociala och miljömässigakonsekvenserna av olika åtgärdsförslag.Globala miljöfonden, GEF (Global EnvironmentFacility), skapades 1991. Fonden gerfinansieringsstöd till utvecklingsländer och ländermed övergångsekonomier för program och projekt somskall skydda den globala miljön.Globala miljöfonden är en finansiell mekanism förklimatkonventionen (UNFCCC), konventionen ombiologisk mångfald (CBD), omlånglivade organiska ämnen (POP) ochökenkonventionen. Detta innebär att konventionernaspartsmöten beslutar om riktlinjer för GEF:sverksamhet inom respektive område och att Globalamiljöfonden rapporterar till dem om sina insatser.Fonden finansierar även insatser i östländeravseende Montrealprotokollet om ozonnedbrytandeämnen.StällningstagandeNäringslivets bidrag till strävandena för hållbarutveckling slogs fast vid toppmötet i betonar vikten av partnerskapmellan marknadsaktörer och den offentliga sektorn.Så kallade innovativa finansieringsmekanismer, dvs.nya finansieringsformer, lyftes också fram som enviktig del i slutsatserna från Monterreykonferensen.Upprättandet av nya separata globala fonder hardäremot inte självklara fördelar i förhållande tillexisterande institutioner och mekanismer förfinansiering. Globala miljöfonden, GEF, har dockåstadkommit goda resultat när det gäller globalamiljöinsatser. Som framgår nedan prioriterar SverigeGEF:s insatser som en viktig del i det globalaarbetet för hållbar utveckling.I proposition 2002/03:122 som låg till grund förutskottets ställningstagande om politik förglobal utveckling (bet. 2003/04:UU3) betonades attSverige fortsatt bör verka för att de multilateralaorganens verksamhet effektiviseras och förstärks ochatt ökat samarbete sker mellan olika multilateralaorgan och för att utvecklingsländernas inflytandeökar i de internationella finansiellainstitutionerna.Regeringen konstaterade i prop. 122 att deinternationella finansiella institutionerna genomsina mandat och sina omfattande resurser har enavgörande betydelse för många utvecklingsländer.Deras påverkan är både direkt, genom lån- ochrådgivning, och indirekt, genom att deras verksamhetbidrar till internationell finansiell stabilitet.FN:s arbete för utveckling bör förstärkas bl.a.genom långsiktiga, stabila finansieringsplanergrundade på gemensamt ansvarstagande, tydligaremandat, inrättande av effektiva styrformer ochförbättrad samordning. De regionalautvecklingsbankernas verksamhet bör stärkas genomfortsatta interna reformer, en breddad syn påfattigdomsbekämpning och ökad samordning ochharmonisering.Världsbanken och IMF fyller enligt utskottet enviktig funktion, inte minst i fråga omfattigdomsbekämpning och internationell finansiellstabilitet. Detta framgick också vid den konferensom Bretton Woods-institutionerna som anordnades iRiksdagshuset . Flera talare vidkonferensen betonade vikten av att stärka detparlamentariska inflytandet över de bådainstitutionerna. Statsrådet klargjordeatt regeringens ambition är att ha en närmare dialogmed i dessa frågor.Dessa frågor hade tagits upp också ibetänkande UU3 där utskottet framhöll vikten av attden svenska av regeringen informeras omoch kan påverka arbete liksomverksamheten i IMF och de regionala bankerna.Utskottet gjorde därför ett tillkännagivande om attregeringen med regelbundna intervall i en skrivelsebör redovisa de svenska prioriteringarna förriksdagen vad avser , IMF och deregionala utvecklingsbankerna.Också har utrikesutskottet i yttrande2003/04:UU2y Spelregler för globala marknader svensk strategi för ökad internationell finansiellstabilitet, vilket avlämnats till finansutskottet,tagit upp det aktuella spörsmålet och därvidförutsatt att regeringen utvecklar en närmare dialogmed kring de aktuella frågorna. Regeringenbör ta initiativ till en diskussion om formerna fördialogen. Utskottet gjorde i yttrandet bedömningenatt den skrivelse som beställt jämtekontakterna inför årsmöten skapar godaförutsättningar för att få insyn och kunnautöva inflytande. Det ligger i regeringens intresseatt förankra de ståndpunkter som framförsinternationellt. Det är en styrka att kunna hänvisatill att ståndpunkterna är förankrade, konstateradeutskottet. Utskottet förutsätter att de synpunktersom framförs av kommer att vägas in i desvenska positionerna.I detta sammanhang kan nämnas att det finns ettnätverk, PNoWB (on the WorldBank), för parlamentariker med intresse förutvecklings- och biståndsfrågor och Världsbankensroll i detta sammanhang. Företrädare förutrikesutskottet har deltagit i konferenserarrangerade av nätverket. Utskottet återkommersenare i betänkandet till frågan omparlamentarikerinflytande iVärldshandelsorganisationen, WTO.I betänkande UU3 noterade utskottet attVärldsbanken och IMF har förändrat sin verksamhetväsentligt och anpassat dentill en fördjupad förståelse kring vad som äreffektivt utvecklingssamarbete och relevantamakroekonomiska åtgärder i fattiga länder.Verksamheten behöver dock anpassas kontinuerligttill nya rön och förändrade förutsättningar.Utskottet framhöll därför att och fortsätta denna förändringsprocess och ävenmöjliggöra ett ökat inflytande förutvecklingsländerna.Sverige har, vilket utskottet redovisade ibetänkande UU3, drivit en politik föratt skall ta mer sociala ochmiljömässiga hänsyn vid utformningen av sina projektoch program. har en omfattandereformprocess genomförts i banken med syfte atteffektivisera verksamheten och fokusera tydligare påfattigdomsbekämpning. gör ocksåmiljökonsekvensbedömningar och har som framgått ovanäven antagit en miljöstrategi. Ett annat viktigtverktyg i bankens verksamhet är enskilda ländersnationella fattigdomsstrategier. Dessa strategieridentifierar vad regeringarna själva anser behövergöras för att bekämpa fattigdom i sina länder ochskall finnas med i bankens beslutsunderlag.Världsbanken skall således inte a priori avgöra vadsom är viktigast för berörda länder utan väga sammande ovannämnda faktorerna.Inom pågår ett arbetemed att ta fram en ny strategi för socialutveckling. är engagerat i framtagandet avdenna policy och utgår därvidlag från den politikför global utveckling som slagits fast avriksdagen (prop. 2002/03:122, bet. 2003/04:UU3,rskr. 2003/04:112) och som särskilt betonarrättighetsperspektivet. Utskottet återkommer senarei betänkandet till frågan om rätten tilldricksvatten.I anslutning till vad som anförts här omVärldsbanken och miljöfrågor kan nämnas att antog skärpta riktlinjer ommiljöhänsyn vid statsstödd exportfinansiering.Riktlinjerna, som trädde i kraft ,innebär bl.a. att vid prövning av projekt skallVärldsbankens miljöstandarder tillämpas när dessa ärsträngare än värdlandets standarder. Öppenheten ommiljökonsekvenser till följd av projekt skall öka,och sådan information skall normalt offentliggörasföre beslut.När det gäller verksamheten inom IMF svararfonden, som framgått, för rådgivning och finansielltstöd till länders reformprogram. Därvid gör manbedömningar av de sociala och miljömässigakonsekvenserna av olika åtgärdsförslag. Sverigeverkar för att dessa konsekvensanalyser skallsystematiseras ytterligare.Med anledning av ett motionsyrkande konstaterarutskottet att materiella rättigheter, exempelvistillgång till rent dricksvatten, kan sägas varainnefattade i policy. Banken har, somframgått, deklarerat att den till fullo stödermillenniemålen och klargjort att dess övergripandestrategi skall stå i överensstämmelse med dessa.Vidare har banken, vilket också framgått ovan,utarbetat en sektorsstrategi för vattenresurser.Världsbankens utlåning till dammprojekt bör enligtett motionsyrkande utgå från slutsatserna frånVärldskommissionen om dammar (World Commission onDams).Innan WCD:s arbete startade fanns det endjupgående misstro mellan förespråkare och kritikertill dammbyggen vilket hindrade en konstruktivdiskussion om hur man skulle kunna hittatillvägagångssätt för att förbättra tillgången tillvatten och energi. Som en reaktion på dettamedfinansierade och () 1997 ettseminarium med dammförespråkare och dammotståndaresom i sin tur lade grunden för vad som kom att bliVärldskommissionen om dammar. Flera faktorermedverkade till att kommissionen tillsattes, bl.a.en intensiv internationell debatt om sambandetmellan dammar och utveckling, den förändrade synenpå förhållandet mellan stat och medborgare och denökande medvetenheten om hur stora dammbyggen haft ennegativ inverkan på miljön och sociala förhållanden.Den oberoende kommissionen hade en bredsammansättning med representanter från industrin,organisationer för urbefolkningar,miljöorganisationer och akademiker. I WCD ingick dentidigare ABB-chefen . Kommissionensslutrapport and Development publicerades inovember 2000.I slutrapporten fastställde WCD strategiskaprioriteringar med tillhörande policyprinciper ochslog utifrån dessa fast ett antal kriterier ochriktlinjer för hur nyckelbeslut skall fattas iplaneringsfasen och under genomförandet avdammbyggen. Vidare utarbetade kommissionen särskildaförslag avseende nationella regeringar,frivilligorganisationer, privat sektor, bilateralahjälporganisationer och multinationellautvecklingsbanker m.fl. Slutrapporten finnstillgänglig på World Commission on Dams hemsidahttp:///.Världsbanken har förklarat att WCD:s rapport utgören viktig referensram för bankens verksamhet, delar de värderingar som kommer till uttryck däroch att man avser att arbeta för att stödja deprioriteringar som görs i rapporten. Rapportensslutsatser har diskuterats utförligt i bankensVattenresursstrategi (SectorStrategy: Strategic Directions for World BankEngagement, ). har deltagit iutarbetandet av strategin och bl.a. bidragit tillatt förtydliga skrivningar i förhållande till WCD-rapporten.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionerna väckt är besvarade ochavstyrker därmed motionerna 2003/04:U254 (kd)yrkande 19 och 2003/04:U308 (c) yrkandena 6, 8, 9och 16.Verksamheten inom Globala miljöfonden, GEF, är inriktad på sexhuvudområden: biologisk mångfald, klimatförändring,internationella vatten, uttunning av ozonlagret,markförstöring och långlivade organiska föroreningar(t.ex. DDT). De två sistnämnda områdena hartillkommit efter beslut . Även om dessa ocksåtidigare innefattats i GEF:s verksamhet har de påsenare tid fått ökad tyngd i fondens verksamhet. Ettuttryck för detta är att de lyfts upp tillhuvudområden för fondens verksamhet.