bet · GR01MJU16 · 2004-04-27 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens skrivelse 2003/04:39 Uppföljning avskogspolitiken samt 5 följdmotioner med 45 yrkanden samt 51 motionsyrkandenfrån allmän motionstid 2002 och 2003. Samtliga motionsyrkanden avstyrks,framför allt med hänvisning till regeringens skrivelse. I betänkandetfinns 49 reservationer samt 1 särskilt yttrande.I skrivelsen redovisar regeringen sin syn på skogspolitiken mot bakgrundav bl.a. den utvärdering av skogspolitikens effekter som Skogsstyrelsenhar redovisat (2001). Skogspolitikens effekter för biologisk mångfaldhar utvärderats i samarbete med . Regeringen konstateraratt den ambition som kommer till uttryck genom skogspolitikens produktionsmåloch dess miljömål bör ligga fast. När det gäller måluppfyllelsen pekarredovisningen på att det krävs förbättringar på flera delområden. Iskrivelsen anger regeringen områden som bör prioriteras för att fortsattförbättra genomförandet av den nationella skogspolitiken.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Ett nationellt skogsprogramRiksdagen avslår motion 2003/04:MJ24 yrkande 1.Reservation 1 (fp)2. Globala skogsfrågorRiksdagen avslår motion 2003/04:MJ24 yrkande 3.Reservation 2 (fp, kd)3. SkogscertifieringRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ425 yrkande 5 och 2003/04:MJ409yrkande 7.Reservation 3 (kd)4. KonkurrensneutralitetRiksdagen avslår motion 2002/03:N269 yrkande 3.Reservation 4 (m)5. En gemensam skogspolitikRiksdagen avslår motion 2003/04:MJ25 yrkande 7.Reservation 5 (m, kd, c)6. Utvärdering av skogspolitikenRiksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ22 yrkande 1, 2003/04:MJ23 yrkande2, 2003/04:MJ25 yrkande 1, 2003/04:MJ361, 2003/04:MJ409 yrkandena 2 och5 och 2003/04:MJ453.Reservation 6 (m)Reservation 7 (fp, kd)Reservation 8 (v)7. Skogspolitikens målRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ304, 2002/03:MJ425 yrkande 2,2003/04:MJ23 yrkande 1, 2003/04:MJ26 yrkande 8 och 2003/04:MJ409 yrkande1.Reservation 9 (m)Reservation 10 (c)8. Tätortsnära skogarRiksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ22 yrkande 4 och 2003/04:MJ24yrkande 5.Reservation 11 (fp)Reservation 12 (v)9. Utbildningsinsatser kring skogsfrågorRiksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ26 yrkande 1, 2003/04:MJ392 och2003/04:MJ431 yrkande 14.Reservation 13 (fp)Reservation 14 (kd, c)10. SkogsskadorRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ207 yrkande 1 och 2003/04:MJ25yrkande 2.11. Skogsvårdande åtgärderRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ332, 2002/03:MJ453, 2003/04:MJ22yrkande 2, 2003/04:MJ24 yrkande 4, 2003/04:MJ259 och 2003/04:MJ262.Reservation 15 (fp)Reservation 16 (v)12. BioenergiRiksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ24 yrkande 2 och 2003/04:MJ26yrkande 2.Reservation 17 (fp, kd)Reservation 18 (c)13. Samverkan mellan rennäring och skogsbrukRiksdagen avslår motion 2003/04:MJ23 yrkande 6.Reservation 19 (m)14. Ekonomisk säkerhet för återväxtåtgärder m.m.Riksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ24 yrkande 7, 2003/04:MJ25 yrkande3, 2003/04:MJ220, 2003/04:MJ233, 2003/04:MJ409 yrkandena 9 och 10,2003/04:MJ412 yrkandena 8 och 9, 2003/04:MJ431 yrkande 15 och 2003/04:MJ444.Reservation 20 (fp, kd, c)15. Balans mellan olika ägarkategorierRiksdagen avslår motion 2003/04:MJ409 yrkande 8.Reservation 21 (kd)16. för naturvårdsändamålRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ425 yrkande 6, 2003/04:MJ23 yrkande4 och 2003/04:MJ25 yrkande 4.Reservation 22 (m)Reservation 23 (kd)17. Strategi för områdesskyddRiksdagen avslår motion 2003/04:MJ415 yrkandena 1 och 2.Reservation 24 (c)18. Ökat inslag av lövträd i skog m.m.Riksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ22 yrkande 7 och 2003/04:MJ423yrkande 2.Reservation 25 (v)19. Inventeringskostnader m.m.Riksdagen avslår motion 2002/03:MJ219 yrkandena 2 och 3.Reservation 26 (kd)20. Naturvårdsavtal m.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ424 yrkande 27, 2003/04:MJ24 yrkande6, 2003/04:MJ26 yrkandena 4-7 och 2003/04:MJ412 yrkandena 4, 6 och 7.Reservation 27 (fp)Reservation 28 (kd)Reservation 29 (c)21. BiotopskyddRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ210, 2002/03:MJ219 yrkande 4,2003/04:MJ22 yrkande 3 och 2003/04:MJ24 yrkande 9.Reservation 30 (fp, v)Reservation 31 (kd)22. Stöd till skogsvård m.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ472, 2003/04:MJ23 yrkande 7,2003/04:MJ423 yrkandena 1 och 4 och 2003/04:MJ474 yrkande 20.Reservation 32 (m)Reservation 33 (kd, c)23. Åtgärdsprogram för markförsurningRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ432 yrkande 9 och 2003/04:MJ22yrkande 6.Reservation 34 (kd)Reservation 35 (fp, v)24. Skoglig utbildningRiksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ23 yrkande 3 och 2003/04:MJ24yrkande 8.Reservation 36 (m)Reservation 37 (fp)25. SkogsforskningRiksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ24 yrkande 10 och 2003/04:MJ25yrkande 6.Reservation 38 (fp, kd)26. Skogens kulturmiljö m.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ400, 2003/04:MJ23 yrkande 5 och2003/04:MJ25 yrkande 5.Reservation 39 (m)Reservation 40 (kd)27. Skoglig myndighetRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ424 yrkande 25, 2002/03:N269 yrkande8, 2003/04:MJ24 yrkande 11 och 2003/04:MJ218.Reservation 41 (m)Reservation 42 (fp)Reservation 43 (kd, c)28. UppdragsverksamhetRiksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ22 yrkande 5 och 2003/04:MJ23yrkande 8.Reservation 44 (m)Reservation 45 (v)29. Statligt skogsinnehav m.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ425 yrkande 1, 2003/04:MJ23 yrkande9, 2003/04:MJ24 yrkande 12, 2003/04:MJ26 yrkandena 3 och 9, 2003/04:MJ409yrkande 3, 2003/04:MJ412 yrkandena 2 och 5 och 2003/04:N327 yrkande 9.Reservation 46 (m)Reservation 47 (fp)Reservation 48 (kd)Reservation 49 (c)30. SkrivelsenRiksdagen lägger skrivelse 2003/04:39 till handlingarna.Stockholm den 27 april 2004På miljö- och jordbruksutskottets vägnarCatharina Elmsäter-SvärdFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), RolfLindén (s), (), (), ChristinaAxelsson (s), (), (), (),(), (), (), (), i (s) och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningUtskottet har i ärendet uppvaktats av representanter för ,och Världsnaturfonden.BakgrundÅr 1993 beslutade en ny skogspolitik (prop. 1992/93:226, bet.1992/93:JoU15, rskr. 1992/93:252). I samband med riksdagsbehandlingenuttalade att det förutsatte att en utvärdering av dennya skogspolitikens effekter på biologisk mångfald redovisas för riksdagen.Skogsstyrelsen har regeringens uppdrag att utvärdera effekterna avskogspolitiken. En uppföljning av skogspolitiken redovisades för riksdagenvåren 1998 (prop. 1997/98:158, bet. 1998/99:MJU3, rskr. 1998/99:32).Regeringen gjorde då bedömningen att skogspolitikens mål skulle ligga fast.Riksdagen hade ingen erinran häremot. redovisade en andrautvärdering av skogspolitikens effekter för regeringen i januari 2002.Skogspolitikens effekter på biologisk mångfald utvärderades i samarbetemed . har vidare på regeringens uppdragpresenterat ett underlag för fördjupad prövning av skogsvårdsorganisationensverksamhet för . Underlaget är ett komplement till densamlade utvärderingen av skogspolitikens effekter och innehåller bl.a.förslag för att uppnå en bättre måluppfyllelse. Utvärderingen avskogspolitikens effekter och delar av underlaget för fördjupad prövning harremissbehandlats.Skrivelsen har utformats i samarbete med Miljöpartiet.Utskottets övervägandenGällande skogspolitikUtskottets förslag i korthetUtskottet gör samma bedömning som regeringen. En motion (fp) om ettnationellt skogsprogram avstyrks med hänvisning till att den är tillgodosedd.Jämför reservation 1 (fp).SkrivelsenEn enig riksdag beslutade en ny skogspolitik (prop. 1992/93:226,bet. 1992/93:JoU15, rskr. 1992/93:252) med införande av ett miljömål somjämbördigt med produktionsmålet. Något fullständigt miljömål hade intefunnits tidigare. Produktionsmålet för skogsbruket är att skogen ochskogsmarken skall utnyttjas effektivt och ansvarsfullt så att den ger enuthålligt god avkastning. Miljömålet för skogsbruket är att skogsmarkensnaturgivna produktionsförmåga skall bevaras.Skogspolitikens medel som är av rättslig, ekonomisk och administrativ art,fick en annan avvägning i och med skogspolitiska beslut. Dennya inriktningen syftade till avreglering för en ökad individuell frihet.Skogs-ägarna fick större handlingsfrihet inom de ramar som staten ställerupp. Det betonades att detta innebär ett ökat ansvar för skogsägaren delsför att inom denna ökade handlingsfrihet tillgodose de av statsmakternafastlagda skogspolitiska målen, dels ekonomiskt för sitt skogsbruk som enmotprestation till de minskade skatter och avgifter som hade beslutats.Det betonades också att den nya skogspolitiken förutsätter bättre kunskaperhos skogsägaren för att målen skall kunna uppnås.När det gäller lagstiftning framhölls i det skogspolitiska beslutetskogsvårdslagstiftningen som fortsatt den viktigaste, men även för skogsbruketrelevanta delar av naturvårdslagstiftningen och kulturminneslagstiftningenlyftes fram som viktiga skogspolitiska medel. Förändringarna i skogsvårdslagen(1979:429) syftade till en minskad detaljreglering och till en ökadhandlingsfrihet i hanteringen av skogen för att främja ett ökatmångbruk.Behovet av rådgivning, utbildning och information samt forskning betonadesmot bakgrund av den ökade handlingsfrihet för skogsägarna som den nyaskogspolitiken innebär.Vidare rationaliserades skogsvårdsorganisationen i och med 1993 årsskogspolitiska beslut. Ett kraftigt besparingsbeting lämnades åt myndigheten.MotionenI motion 2003/04:MJ24 (fp) yrkande 1 anförs i fråga om ett nationelltskogsprogram att skogens betydelse för välstånd tydligare börbelysas eftersom av export från skogsbruket är nettoexport.Det krävs en grundlig analys för att bedöma hur skogens resurser framöverskall tas till vara på rätt sätt.Utskottets ställningstagandeSom anförs i skrivelsen betonades skogsbrukets sektorsansvar för miljövårdsärskilt i samband med det skogspolitiska beslutet . Sektorsansvarethar utvecklats med start miljöpolitiska beslut.Grundtanken med sektorsansvaret ligger fast. Ansvaret för miljön berörnumera samhällets alla sektorer, och många miljö- och naturvårdsproblemkan bara lösas genom förändring och utveckling inom dessa. Sektorsansvaretbehöver vidareutvecklas med utgångspunkt i vad som har lagts fast genomarbetet med miljökvalitetsmålen. Inte minst inom skogssektorn finns detvärdefulla erfarenheter att ta till vara i den fortsatta utvecklingen. Iregeringens skrivelse En samlad naturvårdspolitik (skr. 2001/02:173)aviserade regeringen en översyn av hur sektorsansvaret har fungerat hittills.Regeringen avser enligt skrivelsen att gå vidare med denna översyn undernästa år.Efter utvärderingen av skogspolitiken 1997-1998 gjordes vissa justeringari enlighet med regeringens proposition om uppföljning av skogspolitiken(prop. 1997/98:158, bet. 1998/99:MJU3, rskr. 1998/99:32). Justeringarnagällde bl.a. reglerna om avverkning och anmälan om avverkning. Krav påinnehav av en förenklad form av skogsbruksplan infördes, en s.k. skogs-och miljöredovisning. Regeln om säkerhet vid återväxtåtgärder gavs etttillägg med innebörden att avverkning inte får påbörjas förrän säkerhetställts och godkänts av skogsvårdsstyrelsen.Utskottet har ingen annan uppfattning än den som framförs i motion2003/04:MJ24 (fp) yrkande 1, nämligen att den svenska skogen har betydelseför välstånd. Som anförs i skrivelsen tar Skogsstyrelsensutvärdering av skogspolitiken sin utgångspunkt i ett historiskt perspektiv.Detta är värdefullt eftersom skogspolitiken har sin grund i en långsiktigutveckling. Utvärderingen ger oss ett viktigt perspektiv på skogarnasbreda och stora betydelse. De svenska skogarna får inte vara föremål förkortsiktiga ekonomiska spekulationer. Skogsnäringen ger direkt sysselsättningtill 100 000 personer liksom skogen ger inkomster åt drygt 350000 skogsägare. Därtill utvecklas många andra branscher kring skogsindustrin.Av hela industrin i svarar skogsindustrin för i storleksordningen12 % förädlingsvärde och sysselsättning och utgör av totalaexport. Skogsindustrin är ofta lokaliserad till orter där denna är dendominerande arbetsgivaren. Skogsnäringens betydelse för regional utvecklingoch sysselsättning är således stor trots kraftiga rationaliseringar inomstorskogsbruket och industrin . Den bas för skogspolitikensom i stor politisk enighet beslutades av 1993 och bekräftades1998 bör mot denna bakgrund ligga fast. Det innebär att skogen ochskogsmarken är en nationell tillgång som skall skötas så att den uthålligtger en god avkastning som den biologiska mångfalden behålls.Vid skötseln av skogen skall hänsyn tas även till andra allmänna intressen.Det anförda bör i allt väsentligt tillgodose syftet med motion 2003/04:MJ24(fp) yrkande 1. Motionen bör lämnas utan vidare åtgärd.Internationellt skogssamarbeteUtskottets förslag i korthetUtskottet gör samma bedömning som regeringen och avstyrker motioner omkonkurrensneutralitet (m), internationellt arbete (fp), skogscertifiering(kd) samt om att bör förhindra en gemensam skogspolitik inom EU(kd) med hänvisning till att yrkandena tillgodosetts av vad som harredovisats.Jämför reservationerna 2 (fp, kd), 3 (kd), 4 (m) och 5 (m, kd, c).SkrivelsenDet internationella samarbetet när det gäller skogspolitiska frågor harökat i omfattning . Efter om miljö ochutveckling (UNCED) i och de konventioner ochöverenskommelser som blev följden av denna konferens har många initiativ tagitsbåde på global, regional och nationell nivå i syfte att åstadkomma etthållbart brukande av världens skogar.Frågan om att upprätta en skogskonvention diskuterades redan underförberedelsearbetet inför UNCED, men någon enighet kunde inte nås i dennafråga. I stället förhandlades de icke-legalt bindande s.k. skogsprincipernafram.EU har ingen gemensam skogspolitik. Inom finns det inteheller någon grund för en gemensam politik på detta område. Skogsnäringenberörs dock direkt eller indirekt av en rad olika politikområden. Skogsbruketberörs i första hand av åtgärder inom EU:s miljöpolitik och jordbrukspolitik.I december 1998 enades EU och medlemsländerna om att anta en resolutionom en skogsstrategi för unionen. Till skillnad från förordningar ochdirektiv är resolutioner inte bindande. Strategin har formen av ett uttalandesom anger i vilken riktning unionen vill gå och är ett ramverk för gemensammaåtgärder.MotionernaFör ett högkostnadsland, där skogsnäringen verkar efter egen förmåga påmarknaden, blir det enligt motion 2002/03:N269 (m) yrkande 3 särskiltviktigt att konkurrensneutralitet råder i förhållande till skogsbruk ochskogsindustrier i andra länder.Enligt kommittémotion 2003/04:MJ24 (fp) yrkande 3 bör Sverigei internationella sammanhang driva arbetet med att minska jorderosion ochklimatförändringar m.m. vill understryka vikten av att tredjevärldens länder tydligare involveras i de globala skogsdiskussionerna ochsaknar i skrivelsen ett resonemang kring kopplingen mellan bistånds- ochutvecklingsfrågorna och ett miljömässigt hållbart skogsbruk.Skogscertifiering är enligt motionerna 2002/03:MJ425 (kd) yrkande 5 och2003/04:MJ409 (kd) yrkande 7 en marknadsdriven process. Det är viktigtatt certifieringen fungerar som en drivkraft och ett kommunikationsinstrumentpå en fri marknad. anser att statens uppgift begränsarsig till att tillse att det finns ett institutionellt ramverk, som kansäkerställa att marknadsprinciperna fungerar väl. Anslutningen till ettcertifieringssystem måste vara frivillig och de som inte ansluter sig fårinte diskrimineras. Skogscertifiering får inte leda till förtäcktahandelshinder.Sverige bör enligt kommittémotion 2003/04:MJ25 (kd)yrkande 7 förhindra en gemensam skogspolitik inom EU. Utgångspunkten börvara att varje land självt skall råda över sina naturtillgångar i form avskog, berg, rinnande vattendrag och andra naturtillgångar. Det är angelägetatt håller fast vid uppfattningen att skogspolitiken skall varaen nationell angelägenhet.Utskottets ställningstagandeSom regeringen anför blir globalt policysamarbete meningsfullt först näröverenskommelser genomförs nationellt. I skogssamarbetet inom FN harbegreppet nationella skogsprogram introducerats och definierats för attunderlätta genomförandet av de förslag till åtgärder som man kommit överensom inom den mellanstatliga skogspanelen och dess efterföljare, detmellanstatliga skogsforumet. FAO har en viktig roll när det gäller främjandeoch utveckling av nationella skogsprogram i utvecklingsländer. för skydd av skogar diskuteras nationellaskogsprogram ur ett europeiskt perspektiv, och inom EU refereras i senarepolicydokument som relaterar till skog ofta till nationella skogsprogramsom ett verktyg för att åstadkomma ett hållbart skogsbruk. Utskottet anseri likhet med regeringen att den svenska skogspolitiska processen i vidmening motsvarar innebörden av begreppet nationellt skogsprogram. Detgäller inte minst de regelbundet återkommande regerings- och riksdagsbeslutenom skogspolitiken, grundade på utredningsförslag och utvärderingar somremissbehandlas.Utskottet har ingen annan uppfattning än den som framförs i motion2003/04:MJ24 (fp) yrkande 3 om att i internationella sammanhang bördriva arbetet med att minska jorderosion och klimatförändringar m.m.Utskottet instämmer med regeringen i att skogen är en resurs i arbetet föratt minska fattigdomen. Den del av den fattiga befolkningen i världen sombor på landsbygden är till stor del beroende av skogen för sin överlevnad.Skövling av naturskog i vissa delar av världen är ett allvarligt hot motekonomisk och social utveckling. Det är viktigt att också fortsatttar sitt globala ansvar för att verka för ett hållbart brukande av världensskogar, bl.a. genom aktivt deltagande för att lyfta upp skogsresursensbetydelse på den internationella politiska agendan.I skrivelsen redovisas att aktivt verkar för att stärka u-ländersmöjligheter att delta i internationella förhandlingar. Sida har initieratett projekt i samverkan med Kungl. skogs- och lantbruksakademien för attsärskilt stärka de afrikanska staternas möjligheter att medverka i detglobala arbetet med att utforma ett hållbart skogsbruk i alla typer avskogar. Utskottet delar regeringens bedömning att sådant arbete är angelägetnär det gäller det globala skogssamarbetet.Riksdagen uttalade vid behandlingen av regeringens proposition Gemensamtansvar: politik för global utveckling (prop. 2002/03:122, bet.2003/04:UU3) att målet för politiken för global utveckling är att bidratill en rättvis och hållbar global utveckling. Politiken skall präglas avett rättighetsperspektiv. Det innebär att människors rättigheter skallutgöra grund för de åtgärder som vidtas för en rättvis och hållbar utveckling.Politiken skall också präglas av de fattigas perspektiv på utveckling.Det innebär att fattiga människors behov, intressen och förutsättningarskall vara utgångspunkt i strävandena mot en rättvis och hållbar utveckling.Politiken skall vidare främja och präglas av respekt för de mänskligarättigheterna, demokrati och god samhällsstyrning, jämställdhet mellankvinnor och män, hållbart nyttjande av naturresurserna och omsorg om miljön,ekonomisk tillväxt samt social utveckling och trygghet.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet att motion 2003/04:MJ24(fp) yrkande 3 lämnas utan vidare åtgärd.Som anförs i skrivelsen är miljöcertifiering eller miljömärkning avskogsbruk en ny internationell företeelse. Genom certifiering garanterarett oberoende kontrollorgan att skogsbruket inom ett område bedrivs medstöd av särskilt utarbetade rutiner i syfte att nå en viss definieradambitionsnivå. En stor del av det svenska skogsbruket har certifierat sigenligt något av de två i nu använda systemen. Certifieringen bidrarpositivt i strävan att uppfylla skogspolitikens miljömål.I internationella forum och inom EU förekommer diskussioner om statligmedverkan i utveckling av certifieringsstandarder. Utskottet instämmer iatt det i detta sammanhang är viktigt att skilja på de olika roller somregeringar och marknaden har när det gäller krav på skogsbruket. Regeringenbör ha en styrande roll genom lagstiftning och andra medel. Certifieringeller miljömärkning bör däremot ses som ett instrument för producentersom vill använda miljöargument i sin marknadsföring av skogsprodukter föratt visa att råvaran kommer från skogar som av en tredje oberoende partanses vara skötta på ett hållbart sätt. Certifieringsstandarder kan därförvara högre än de krav som finns i såväl nationell lagstiftning som iinternationella mellanstatliga överenskommelser. Statlig inblandning iutveckling av skogscertifieringssystem kan därmed leda till dubbla ochsvårförenliga roller för stater och undergräva förtroendet förcertifieringssystemen.Utskottet anser i likhet med regeringen att det är viktigt att arbeta föratt miljömärkning inte kommer i konflikt med internationell frihandelutan att både miljömärkning och frihandel kan vara ömsesidigt stödjandei arbetet för hållbar utveckling. Utskottet instämmer i att börverka för detta i såväl handels- som skogsrelaterade förhandlingar. Statliginblandning i miljömärkning eller certifiering är inte förenlig med dettasynsätt. Utskottet gör samma bedömning som regeringen, nämligen attcertifiering eller miljömärkning av skogsbruk därför skall vara ettmarknadsdrivet instrument. Som framgår av det anförda har syftet med motionerna2002/03:MJ425 (kd) yrkande 5 och 2003/04:MJ409 (kd) yrkande 7 i alltväsentligt tillgodosetts. Motionerna bör lämnas utan vidare åtgärd.Som anförs i skrivelsen är skogen och skogsnäringen en viktig tillgång iarbetet för ett hållbart samhälle. Trä och träfiber som förnybar ochnationell resurs har sin givna plats i detta sammanhang och en ökadträanvändning bör därför främjas. För att skogsnäringen också i framtidenskall vara konkurrenskraftig måste en fortsatt utveckling av produkterbaserade på trä och träfiber ske. Genom forskning och utveckling kan basenför användning av en av de bästa biologiska förnybara råvarorna breddas.Skogsvården måste förbättras för att framtida generationer skall ha likagoda avverkningsmöjligheter som . Skogsresursen bör utvecklas mot enstörre framtida handlingsfrihet genom ett ökat mångbruk i våra skogar.För detta krävs en fortsatt utveckling av skötselmetoder som tar tillvara skogens många värden.Skogsnäringen verkar på en starkt internationaliserad marknad därkonkurrensen ökar. Förhållanden i andra delar av världen får återverkningarpå den svenska skogsnäringen. Utskottet instämmer i att det därför ärväsentligt att ta del i de globala förhandlingar och överenskommelser somrör skogen och skogsbruket.Den gemensamma jordbrukspolitiken ger enligt skrivelsen utrymme för bidragtill åtgärder inom skogsbruket med stöd av Europeiska rådets förordning(EG) nr 1257/1999 av om stöd till utveckling av landsbygden(EGT L 160, 26/06/1999). Många länder använder detta för bidrag tillåterbeskogning. I skrivelsen redovisas att har använt en relativtsett liten del för åtgärder inom skogsbruket, av stödetfrån EU till inom ramen för denna förordning. Stödet används sombidrag till rådgivning, utbildning och information till skogsägare ochandra verksamma inom skogsbruket.Som redovisas i skrivelsen kommer stöd inom ramen för det svenska miljö-och landsbygdsprogrammet att lämnas till åtgärden ekologisk stabilitet iskogen fr.o.m. år 2004.Det finns inom ingen rättslig grund för en gemensamskogspolitik. respekterar och kompletterarmedlemsländernas nationella skogspolitik. Inom unionen finns stora skillnaderavseende t.ex. skogens roll i samhället, utvecklingen av skogsnäringensamt de olika ländernas politik. Med , och Österrikesinträde i unionen fördubblades skogsmarksarealen i EU, och ärtillsammans med de största nettoexportörerna av skogsprodukterinom EU. Detta innebär att också synen på skog som råvaruresurs inom dessaländer skiljer sig från den i majoriteten av länder inom unionen. Äveninom kandidatländerna finns betydande olikheter på skogsområdet.Sverige markerade i anslutning till medlemskapsförhandlingarna att vi äremot en gemensam skogspolitik. Den inställningen ligger fast.