bet · GR01LU8 · 2004-02-19 00:00:00 — I motionen begärs ett tillkännagivande somgår ut på att det förordade märkningssystemet skall införas.Utskottets ställningstagandeUtskottet har förståelse för den tanke som ligger till grund för förslagetoch ser det från sina utgångspunkter som angeläget att åtgärder vidtas isyfte att förhindra att unga flickor och pojkar genom marknadsföringbibringas en felaktig och ohälsosam kroppsuppfattning. Det av motionärernaföreslagna märkningssystemet väcker emellertid en rad frågor av såvälrättslig som praktisk natur, och utskottet är inte övertygat om attförslaget är genomförbart. Utskottet föreslår därför att avslårmotion L339.Redovisning av omräkningskursUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande med krav på införande av en skyldighetatt ange omräkningskurs vid betalning med euro i butik.BakgrundEnligt 4 § lagen (1996:1006) om valutaväxling och betalningsöverföring ärett företag som driver valutaväxlingsrörelse skyldigt att informera omtillämpade växelkurser och avgifter samt tillhandahålla avräkningsnota.Av avräkningsnotan skall framgå företagets namn, växelkurs samt de avgiftersom tas ut av valutaväxlingsföretaget. Om ett företag underlåter att lämnasådan information, skall marknadsföringslagen (1995:450) tillämpas. Avprisinformationslagen (1991:142) framgår att pris och jämförpris skallanges i svenska kronor. Inget hindrar dock att priset även anges i utländskvaluta. Motsvarande skall gälla enligt den proposition med förslag tillny prisinformationslag som regeringen har överlämnat till (prop. 2003/04:38). Någon uttrycklig skyldighet att ange omräkningskursvid betalning med andra valutor vid köp i butik finns inte.MotionenI motion L271 av () påpekas att det i många butiker ochrestauranger är möjligt att betala med euro. Varje säljställe bestämmersjälv sin egen omräkningskurs. Turister och andra som vill betala medsitt hemlands valuta kan därför, anförs det, inte i förväg veta hur detangivna priset förhåller sig till den svenska prisnivån. Enligt motionärenär det inte bra för turistnäringen att får rykte om sig att varaett dyrt land att turista i. Motionären begär ett tillkännagivande somgår ut på att regeringen skall ta initiativ till åtgärder som innebär attalla säljställen tydligt och öppet skall ange vilken kurs som används vidomräkning mellan svenska kronor och euro.Utskottets ställningstagandeUtskottet kan inte se att det föreligger behov av den imotionen förordade lagstiftningen. Användningen av euro vid köp i butikkommer dock sannolikt att öka, och utskottet utgår från att regeringenföljer utvecklingen och vidtar de åtgärder som kan visa sig vara erforderligautan något tillkännagivande i saken från sida.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion L271.Dolda avgifterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande som gäller s.k. dolda avgifterinom bl.a. telefoniområdet.BakgrundAllmänna bestämmelser om prisinformation finns i marknadsföringslagen(1995:450) och prisinformationslagen (1991:601). Lagstiftningen innebärsammanfattningsvis att näringsidkaren är skyldig att lämna korrekt ochtydlig prisinformation. Särskilda bestämmelser om prisinformation inomtelefonisektorn finns i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikationEnligt 5 kap. 17 § skall den som tillhandahåller en allmänt tillgängligtelefonitjänst hålla information om gällande priser, taxor och villkorför tillgång till och användning av telefonitjänster alltmänt tillgängliga.Post- och har i lagen bemyndigats att meddela närmareföreskrifter om sådan information. Enligt vad utskottet har erfarit avserman inom överväga att införaföreskrifter om information om öppningsavgifter, dvs. avgifter som tas utvid varje uppringning.MotionenI motion L286 av m.fl. (s) anförs att det ofta förekommerdolda avgifter inom bl.a. telefonisektorn. Enligt motionärerna är detviktigt att konsumenterna på alla områden får tydlig information om vilkaavgifter som tas ut. Utgångspunkten måste, anförs det, vara att allt skallredovisas öppet och att dolda avgifter elimineras. I motionen begärs etttillkännagivande i enlighet med det anförda.Utskottets ställningstagandeUtskottet har för sin del ingen annan uppfattning än motionärerna vadgäller vikten av korrekt och tydlig information om förekommande avgifter.Utskottet förutsätter att berörda myndigheter följer utvecklingen påmarknaden och ingriper med stöd av den marknadsrättsliga lagstiftningenom behov därav skulle föreligga. Någon åtgärd från sida medanledning av motionen är inte befogad, och utskottet föreslår att riksdagenavslår motion L286.Konsumentinformation om bilars bränsleförbrukningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion som gäller konsumentinformation om bilarsbränsleförbrukning.BakgrundÅr 1995 beslutade kommissionen en strategi för att uppnå minskadekoldioxidutsläpp för personbilar och förbättrad bränsleekonomi, KOM(95)689.Målet med strategin är att minska koldioxidutsläppen till i genomsnitt120 g/km för nya personbilar . Strategin består av trehuvudbeståndsdelar, (1) ett åtagande från bilindustrin om förbättradbränsleekonomi, (2) bränsleekonomimärkning av bilar och (3) främjande avbränsleekonomi hos bilar genom skatteåtgärder. Därutöver skall forskningbedrivas på området.Som ett led i genomförandet av strategin beslutade ochrådet direktiv /94/EG om tillgång tillkonsumentinformation om bränsleekonomi och koldioxidutsläpp vid marknadsföringav nya personbilar. Direktivet syftar till att köpare av nya personbilarskall få tillgång till information om bränsleekonomi och koldioxidutsläppför att kunna göra väl underbyggda val av bilmodell. I direktivet finnsbestämmelser om märkning och affischering av uppgifter om olika bilmodellersbränsleekonomi och koldioxidutsläpp vid försäljningsställen. Direktivetföreskriver vidare att medlemsländerna skall se till att det varje årutarbetas en översikt över bilars bränsleekonomi och koldioxidutsläpp ienlighet med vad som föreskrivs i en bilaga till direktivet. I bilagananges att översikten bl.a. skall innehålla uppgift om den officiellabränsleförbrukningen för varje bilmodell som tas upp i förteckningen. Medofficiell bränsleförbrukning avses, enligt direktivet, den bränsleförbrukningsom godkännandemyndigheten har typgodkänt i enlighet med bestämmelsernai direktiv /1268/EEG. Bränsleförbrukningen fastställs enligt en s.k.körcykel som består av två delar, en som simulerar stadstrafik och en somsimulerar landsvägskörning. I utarbetas översikten av Konsumentverketi samarbete med och Vägverket.MotionenI motion L311 av och (båda s) kritiseras körcykelnsom används för att beräkna bränsleförbrukningen. Motionärerna anför attkörcykeln har mycket litet att göra med verklig bilkörning och anser attKonsumentverket i sin information om bilars bränsleförbrukning bör upplysaom bristerna i det nuvarande systemet. Vidare bör berörda myndigheterverka för att man inom EU gör om körcykeln så att den bättre motsvararförhållandena vid verklig bilkörning. I motionen begärs ett tillkännagivandei enlighet med vad som anförts om konsumentupplysning om bilarsbränsleförbrukning.Utskottets ställningstagandeUtskottet är inte berett att förorda något uttalande från sidavad gäller den kritik som riktas mot körcykeln. Såvitt utskottet erfaritär dock kommissionens strategi föremål för en kontinuerlig översyn.Utskottet förutsätter att utformningen av körcykeln kommer att aktualiserasinom ramen för detta arbete. Någon åtgärd från sida är intepåkallad med anledning av motion L311, och utskottet föreslår att riksdagenavslår motionen.Försäljning av sprejburkarUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande vari begärs lagstiftning om förvaringav sprejburkar i handeln.MotionenI motion L324 av m.fl. (s) framhålls att klotter är ettallvarligt samhällsproblem som måste bekämpas med en rad olika åtgärder.En sådan åtgärd vore, anser motionärerna, att införa lagstiftning medkrav på att sprejfärger skall hållas inlåsta vid försäljning. I motionenbegärs ett tillkännagivande om att regeringen skall ges i uppdrag attåterkomma till med förslag till sådan lagstiftning.Pågående arbete, m.m.Regeringen överlämnade proposition 2002/03:138 Åtgärder motklotter och annan skadegörelse till . I propositionen föreslogregeringen dels en ändring i polislagen (1984:387) i syfte att möjliggöraför polisen att kroppsvisitera personer för att söka efter föremål ägnadeatt användas som hjälpmedel vid skadegörelse, dels en höjning av straffmaximumvid skadegörelse av normalgraden och en kriminalisering av försök tillsådana brott. antog lagförslagen (bet. 2003/04:JuU3, rskr. 15).I propositionen anförde regeringen att lagändringarna skulle följas uppoch utvärderas. Regeringen framhöll vidare att det fanns behov av attinventera de klotterförebyggande åtgärder som vidtagits i ochanalysera de uppföljningar som gjorts av deras effekter. har på regeringens uppdrag utfört en sådan inventering och analys.Uppdraget redovisades i rapporten inventeringav förebyggande åtgärder. Rapporten bereds inomRegeringskansliet.Utskottets ställningstagandeUtskottet har, från sina utgångspunkter, ingen annan uppfattning änmotionärerna vad gäller vikten av att klotter bekämpas. Som redovisats pågårockså arbete som ligger väl i linje med motionsönskemålet. Resultatet avdet pågående utvärderings- och beredningsarbetet bör avvaktas innanutskottet är berett att ta ställning till behovet av de i motionen begärdalagstiftningen. Motion L324 bör därför avslås.Försäljning av butangasUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande vari begärs åtgärder för attinformera handeln om gällande regler rörande försäljning av cigarettändareinnehållande butangas.BakgrundEnligt 2 § förordningen (1977:994) om försäljning och förvaring av vissaflyktiga lösningsmedel m.m. skall flyktiga lösningsmedel eller annan varasom innehåller sådant medel och som vid inandning medför eller kan befarasmedföra berusning förvaras på ett sådant sätt att dess användning iberusningssyfte hindras eller motverkas. får vidare inte försäljasnär det kan antas att den förvärvas för att användas som berusningsmedel.Läkemedelsverket får, i syfte att hindra eller motverka att varor somomfattas av förordningen används i berusningssyfte, efter samråd medKemikalieinspektionen meddela särskilda föreskrifter om märkning, förvaringoch försäljning av sådana varor. Verket får vidare förbjuda försäljningav vissa varuslag till den som är . Det ankommer på Läkemedelsverketatt utöva tillsyn över att förordningen och föreskrifter som meddelatsmed stöd av den efterlevs.MotionenMargareta () påpekar i motion L338 att butan- och propangas,som finns bl.a. i cigarettändare, fått ökad användning som sniffningsmedelunder senare år. Cigarettändare förvaras, anförs det, lättillgängligt ochväl exponerade i handeln. För att denna utveckling skall stävjas krävs,anser motionären, ytterligare åtgärder för att informera handeln om dessansvar och gällande regelverk på området. I motionen begärs etttillkännagivande som går ut på att regeringen på lämpligt sätt skall se tillatt uppmärksamma denna fråga.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar motionärens uppfattning vad gäller vikten av att handelnhar kännedom om och följer gällande regelverk på ifrågavarande område.Såvitt utskottet har erfarit har man dock från vid fleratillfällen vidtagit åtgärder för att med hjälp av berörda branschorganisationerinformera branschen om regelverket. Utskottet förutsätter att regeringenföljer utvecklingen och ser till att berörda myndigheter vidtar deytterligare informationsåtgärder som kan visa sig erforderliga utan någotformellt uttalande från sida.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion L338.Tvistlösning utom domstolUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande vari begärs ett tillkännagivandesom gäller tvistlösning på konsumentområdet. Utskottet hänvisar tilltidigare ställningstaganden från sida. Jämför reservation 21(m).MotionenI motion L353 av m.fl. (m) anförs att regeringen sedan år 1994försökt införa större möjligheter att processa i domstol i konsumenttvister.Ett bättre alternativ vore, menar motionärerna, att anamma de modernamodeller för utomrättslig tvistlösning, s.k. alternative dispute resolution(ADR), som har utvecklats . Motionärerna framhåller särskiltutvecklingen inom EU på området och verksamheten vid Allmännareklamationsnämnden.I motionen begärs ett tillkännagivande som går ut på att regeringen skallfrämja framväxten av utomrättslig tvistlösning i konsumenttvister (yrkande11).Pågående arbeteInom EU har pågått arbete i syfte att främja enkla,billiga och effektiva metoder för att lösa gränsöverskridande tvistergenom alternativ tvistlösning. Som exempel kan nämnas EEJ-net, som inrättadesi och som tillhandhåller en kommunikations- och stödstrukturbestående av nationella kontaktpunkter i varje medlemsstat. Dessa skallge konsumenterna information och stöd. EEJ-net har kompletteras med FIN-net,ett nätverk för lösning av tvister rörande finansiella tjänster utomdomstol. I sammanhanget bör vidare nämnas att kommissionen i april 2002överlämnade en grönbok om alternativa system för tvistlösning inom civil-och handelsrätten, KOM(2002)196. Syftet med grönboken var att inleda enbred diskussion bland medlemsstaterna och andra berörda parter om en radolika spörsmål som gäller alternativ tvistlösning. Europaparlamentetyttrade sig och välkomnade därvid grönboken och framhöllatt alternativ tvistlösning bör tillåtas som en icke obligatorisk möjlighetvars användning bör uppmuntras, dock under förutsättningen att detta inteleder till att parternas rätt att vid behov väcka talan vid domstol inteurholkas.Tidigare ställningstagandenMotsvarande motionsyrkanden har avstyrkts av utskottet vid flera tidigaretillfällen, i det av godkända betänkandet2002/03:LU9. Utskottet hade då inte någon annan uppfattning än motionärernavad gäller vikten av att det skapas tvistlösningsmekanismer i konsumenttvister,inte minst i gränsöverskridande tvister. Utskottet kunde inte finna attden då aktuella motionen påkallade någon åtgärd.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och föreslår attriksdagen avslår motion L353 yrkande 11.StöldgodsUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion vari föreslås lagstiftningsåtgärder i syfteatt förhindra omsättningen av stöldgods.MotionenHeli () understryker i motion L231 äganderättens betydelse isamhället. Den enskildes rättssäkerhet måste, anförs det, vara en ledstjärnaför polis, domstolar och andra myndigheter. Motionären pekar på fall därpersoner som misstänkts för stöld, men inte kunnat lagföras, fått behållaegendom som uppenbarligen måste vara stöldgods, men inte kunnat knytastill en viss stöld. Detta är, enligt motionären, stötande för den allmännarättskänslan. I motionen begärs ett tillkännagivande om att en enskildskall kunna åläggas att bevisa ett egendomsförvärv vid äventyr att statenskall ha rätt att beslagta egendomen.Utskottets ställningstagandeUtskottet kan konstatera att ett bifall till motionsyrkandet skulleinnebära en genomgripande förändring av svensk rätt som utskottet inte kanställa sig bakom. Därtill kommer att den av motionären beskrivna problematikeni viss mån torde ha förlorat i aktualitet i och med att godtrosförvärv avstöldgods är möjligt (prop. 2002/03:17,bet. LU11, rskr. 122).Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion L231.S.k. doggybagUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion som gäller tillhandahållande av s.k. doggybagpå restauranger.MotionenHillevi () anför i motion L241 att det i finns regler sominnebär att en restuarang är skyldig att erbjuda en s.k. doggybag till degäster som inte ätit upp sin mat. Motionären anser att en sådan ordninginnebär flera fördelar, bl.a. att matresterna kommer till användning istället för att kastas och att gästen kan tillgodogöra sig allt det haneller hon köpt. En möjlighet att ta med sig matresterna skulle även, hävdasi motionen, vara positiv från folkhälsosynpunkt eftersom det bl.a. finnsen risk att överviktiga äter mer än vad de tänkt sig. I motionen begärsett tillkännagivande om att det skall vara obligatoriskt för allarestauranger och matställen att erbjuda s.k. doggybag.Utskottets ställningstagandeUtskottet har från sina utgångspunkter inget att erinra mot att enskildarestauranger och matställen erbjuder sina gäster en möjlighet att ta medmatrester i en s.k. doggybag. Utskottet delar däremot inte motionärensuppfattning vad gäller behovet och lämpligheten av tvingande lagstiftningpå området. Motion L241 bör därför avslås.Reservationer1. Mål och inriktning för konsumentpolitiken, punkt 1 (m, fp, kd)av (), (), (), Henrikvon (), () och (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om mål och inriktning för konsumentpolitiken. Därmedbifaller motionerna 2003/04:L292 yrkande 1, 2003/04:L351 yrkandena1 och 2 och 2003/04:L353 yrkandena 1 och 3.StällningstagandeKonsumentmakt och valfrihet är mål som bara kan tillgodoses inom ramenför marknadsekonomin. En väl fungerande marknad är den bästa förutsättningenför att tillgodose konsumenternas önskemål om bra produkter till lågapriser med god service. Den enskilde individen skall kunna göra sitt valoch tryggt kunna förlita sig på sin egen kunskap, sunda lagar och en lyhördoch ansvarstagande marknad som stöd. En konsumentpolitik byggd på ettovanifrånperspektiv tar ifrån den enskilde konsumenten både inflytandeoch bestämmanderätt och minskar således den verkliga konsumentmakten. Attkonkurrensutsätta totalreglerade delar av ekonomin är ett viktigt redskapför att stärka konsumentmakten, och konsumenternas ställning måste stärkasockså vad gäller offentligt finansierade produkter och tjänster. Frittin- och utträde på marknaden, fri prisbildning och fri konkurrens ärviktiga förutsättningar för en fungerande marknad och därmed för verkligkonsumentmakt. Detta måste vara utgångspunkten för hela konsumentpolitiken.Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall tillmotionerna L292 yrkande 1, L351 yrkandena 1 och 2 samt L353 yrkandena 1och 3, som sin mening ge regeringen till känna.2. Mål och inriktning för konsumentpolitiken, punkt 1 (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om mål och inriktning för konsumentpolitiken. Därmedbifaller motionerna 2003/04:L292 yrkande 1 och 2003/04:L351yrkandena 1 och 2 och avslår motion 2003/04:L353 yrkandena 1 och 3.StällningstagandeJag står bakom konsumentpolitiska beslut men vill framföra någraför oss viktiga ståndpunkter. I det fortsatta arbetet med att utforma enny konsumentpolitisk handlingsplan för tiden är det viktigtatt konsumentmakten stärks. Det kan ske på flera olika sätt exempelvisgenom arbetet inom och kommunernas konsumentrådgivning,men även genom ett ökat stöd från samhället till konsumentorganisationerna.Medvetna och kunniga konsumenter förutsätter en väl fungerande konsumentpolitikpå bred front. En tydlig lagstiftning och en fungerande marknad är enförutsättning för att konsumenten skall känna trygghet om något intefungerar. Men svenska konsumenter måste också ges möjligheter att organiserasig själva för att informera och bedriva opinonsarbete utifrån brukarenserfarenheter.Konsumentens/brukarens ställning måste även förbättras vad gäller offentligtfinansierade produkter och tjänster.Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall tillmotionerna L292 yrkande 1 och L351 yrkandena 1 och 2 och med avslag påmotion L353 yrkandena 1 och 3, som sin mening ge regeringen till känna.3.Utformningen av EU-lagstiftningen, punkt 3 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om harmonisering av konsumenträtten. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:L351 yrkande 3.StällningstagandeFör att uppnå en gemensam marknad som har konsumenternas förtroende ärdet, enligt vår mening, nödvändigt att vissa områden inom konsumenträttenharmoniseras ytterligare. Det räcker alltså inte med gemensamma minimireglerför att garantera den europeiske konsumenten ett fullgott konsumentskydd.I det sammanhanget vill vi framhålla att det i många fall inte är desakliga skillnaderna i medlemsstaternas lagstiftning som är problemetutan själva det faktum att det förekommer skillnader. Vetskapen däromleder till att det skapas ett psykologiskt hinder mot att handla utomlands.Regeringens nuvarande inriktning på sitt arbete när det gäller graden avharmonisering av den konsumenträttsliga lagstiftningen innebär visserligenett steg i rätt riktning i förhållande till vad som gällt tidigare. Vianser dock att regeringens arbete i än högre grad bör inriktas på enharmonisering av konsumenträtten på en hög nivå inom EU.Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall tillmotion L351 yrkande 3, som sin mening ge regeringen till känna.4. , punkt 4 (m, fp, kd)av (), (), (), Henrikvon (), () och (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om verksamheten vid . Därmed bifallerriksdagen motionerna 2003/04:L351 yrkande 11 och 2003/04:L353 yrkande 5.StällningstagandeKonsumentverket har den dubbla rollen att dels vara marknadsvårdande ochutöva marknadskontroll, dels företräda den ena parten på marknaden i enopinionsbildande roll. myndighetsutövning bör enligt vårmening separeras från de opinionsbildande uppgifterna och verksamhetenbegränsas till de rent produktkontrollerande uppgifterna samt tillsynöver den konsumenträttsliga lagstiftningens efterlevnad.Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall tillmotionerna L351 yrkande 11 och L353 yrkande 5, som sin mening ge regeringentill känna.5. , punkt 6 (m)av (), () och (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om lagkostnadskommission. Därmed bifaller riksdagenmotion 2003/04:L353 yrkande 9.StällningstagandeEnligt vår uppfattning är det angeläget att se över och utvärdera denkonsumenträttsliga lagstiftningen i . Flertalet lagar om produktsäkerhet,producentansvar och konsumentskydd är effektiva och rimliga. Regelmassanhar dock vuxit betänkligt. Tvingande lagstiftning har en kostnad somkonsumenterna i slutändan får betala. Lagstiftningen har dessutom successivtgjort det svårare för mindre konkurrenter att utmana etablerade aktörer,vilket urholkar konkurrensen. Mot denna bakgrund bör det tillkallas enstatlig lagkostnadskommission med uppgift att dels klarlägga denkonsumenträttsliga lagstiftningens kostnader för konsumenterna, dels se överbehovet av lagstiftningen. Regeringen bör ges i uppdrag att ta initiativtill inrättandet av en sådan kommission.Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall tillmotion L353 yrkande 9, som sin mening ge regeringen till känna.6. Konsumenträtt inom offentlig verksamhet, punkt 7 (m, fp, kd, c)av (), (), (),(), (), () och HenrikS Järrel (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om konsumenträtt inom offentlig sektor. Därmedbifaller motionerna 2003/04:L292 yrkandena 2 och 3, 2003/04:L343,2003/04:L351 yrkandena 5 och 6 och 2003/04:L353 yrkande 10.StällningstagandeVi konstaterar att många av de tjänster som betyder mest för medborgarnaär offentligt producerade eller offentligt styrda, somkonsumentmakten är svagare på dessa områden.