bet · GR01BOU5 · 2004-02-19 00:00:00 — Den inriktning översynen skall ha börvara klart och tydligt formulerad. Översynen bör avse den lagstiftningsom redan finns - inklusive plan- och bygglagstiftningen - samt omfattade utländska förebilder man kan hitta som har denna målsättning. Nya idéermåste utvecklas och prövas. Översynen kan inte endast avse rent markpolitiskafrågor. Den måste också omfatta t.ex. lämpliga, långsiktigt hållbara formerför ägandet av mark, bostäder och företag. Jag tror särskilt att dekooperativa formerna, där traditionellt brukande och ägande har starkasammanhållande bindningar, bör vinna uppmärksamhet i detta sammanhang.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadjag framför. Därmed bifaller motion 2003/04:N335 (mp) yrkande7 i denna del, bifaller delvis motionerna 2003/04:N249 (s) yrkande 1,2003/04:Bo232 (s), 2003/04:N338 (kd) yrkandena 2 och 3, 2003/04:Bo233(kd) yrkandena 1 och 2, 2003/04:N328 (c) yrkande 13 och 2003/04:Bo220 (c)samt avslår motion 2003/04:Bo254 (fp) yrkande 7.6. Kommunala förköp, punkt 3 (m)av de (), () och PeterDanielsson (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo258yrkande 11.StällningstagandeDen kommunala förköpsrätten bör enligt vår uppfattning avskaffas. Detfrämsta skälet till detta ställningstagande är att förköpsrätten intefyller någon funktion i den kommunala markplaneringen. Det är även avvikt att framhålla att förköpsrätten gör att enskilda markägare hamnar ien orimligt svag position i förhållande till kommunerna. Detta skall sesmot bakgrund av att det kommunala planmonopolet, expropriationslagen ochöverlägsna ekonomiska och personella resurser ger kommunerna en mycketstark maktställning. Ett avskaffande av den kommunala förköpsrätten skullebidra till en sundare fastighetsmarknad. Vidare kan det ifrågasättas omdet är rimligt att spendera skattemedel på en kommunalisering av mark förbebyggelse som resurserna inte förslår att tillgodose merangelägna kommunala verksamheter. Regeringen bör för läggafram förslag om att avskaffa den kommunala förköpsrätten.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi framför. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo258 (m) yrkande 11.7. Avskaffande av tomträttsinstitutet, punkt 4 (m, c)av de (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo258yrkande 5.StällningstagandeEnligt vår uppfattning är tomträttsinstitutet en förlegad form av regleringsom försätter den enskilde tomträttshavaren i ett beroendeförhållandetill kommunen. Ur den enskildes perspektiv kan markkostnaden vid enomreglering av avgälden påverkas på ett sådant oförutsägbart sätt att renarättssäkerhetsargument talar för ett avskaffande av tomträttsinstitutet.Utan att närmare gå in på frågan kan konstateras att problemet kring huravgälderna skall omregleras visar på en avgörande svaghet med hela systemet.De motiv som en gång angavs som skäl till tomträttsinstitutets införandehar spelat ut sin roll. Vi anser att regeringen bör inrikta sittarbete på att skapa en fastighetsmarknad där det allmännas roll i möjligastemån är begränsad till att formulera erforderliga riktlinjer. Det äroförsvarbart att på rent ideologiska grunder behålla ett markpolitisktinstrument vars konsekvenser förhindrar ett spritt enskilt ägande.Tomträttsinstitutet har dessutom, på ett sätt som lagstiftaren inte tänkt sig,kommit att användas som ett styrinstrument i frågor som plan- och bygglagensnormer skall reglera.Inom övervägs frågor om tomträttsavgälden.Regeringens förslag förväntas innebära att avgälden för småhus knytstill fastighetens taxeringsvärde och resultera i avsevärda höjningar avtomträttsavgälden i många områden. berättigande somboendesocialt instrument skulle i och med detta helt ha spelat ut sinroll, och avgälderna skulle bli ett kostnadshinder för den somvill äga sin bostad. Den fastighetsskatt som även tomträttsinnehavaretvingas betala förstärker denna problematik ytterligare. Vissa innehavareav tomträtter i attraktiva lägen eller köpare av sådana tomträtter åsamkasorimliga kostnader genom att såväl tomträttsavgäld som fastighetsskattgrundas på fastighetens taxeringsvärde. Vi anser att höga taxeringsvärdenuppkomna genom en stark efterfrågan inte skall tillåtas påverka vare sigtomträttsavgäldens eller fastighetsskattens storlek på ett sådant sättatt människor tvingas lämna hus och hem. En avveckling av tomträttsinstitutetär en rimlig väg för att undvika sådana effekter. Om en fastighet stigeri värde skall den boende genom sitt ägande kunna säkerställa sig motutgiftsökningar.Det förekommer att vissa kommuner i en del fall sätter tomträttsavgäldenmycket lågt med som det kan tyckas ett vällovlig syfte, att hålla tillbakahusägarens markkostnader. Sett ur ett allmänt perspektiv blir det frågaom subventioner som lämnas till vissa men inte andra. Det öppnar förgodtycke och när det gäller hyreshus, som det oftast är fråga om, ensnedvriden konkurrens i förhållande till dem som inte får några sådanasubventioner. Kommuninnevånarna går dessutom miste om intäkter i motsvarandemån.Regeringen bör enligt vår uppfattning lägga fram ett förslag förriksdagen om att nya tomträtter inte skall kunna bildas.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi framför. Därmed bifaller det förslaget i motion 2003/04:Bo258(m) yrkande 5.8. Friköp av tomträtter, punkt 5 (m, fp, c)av de (), (), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:Bo254yrkande 2 och 2003/04:Bo258 yrkande 6.StällningstagandeSmåhusägare har i flera kommuner runt om i erbjudits att friköpasina tomter som upplåtits med tomträtt. För åtskilliga människor innebärden nuvarande situationen att de själva äger sitt hus men inte den markpå vilken detta står. För många framstår det som både egendomligt ochotillfredsställande. Ett erbjudande att friköpa sin tomt bör enligt vårmening ges tomträttshavarna i alla kommuner. Utrymmet för privatägande, också när det gäller tomtmark, måste vidgas. Det är ett naturligtled i stärkandet av egenmakten inom bostadspolitiken. Tomträttsavgäldernafungerar i praktiken som en extra fastighetsskatt. För småhusens del blirdetta tydligt genom regeringens mer än sannolika planer på att avgäldernaskall beräknas på taxeringsvärdet med årliga värdeuppräkningar. Vi anserdäremot att om en fastighet stiger i värde så skall den boende genom sittägande kunna säkerställa sig mot utgiftsökningar.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi framför. Därmed bifaller m- och fp-förslagen i motionerna2003/04:Bo258 (m) yrkande 6 och 2003/04:Bo254 (fp) yrkande 2.9. Expropriationsändamålen, punkt 6 (m, c)av de (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:MJ476yrkande 4, 2003/04:Bo246 yrkandena 1 och 2 och 2003/04:Bo258 yrkandena 1och 2 i denna del.StällningstagandeEnligt vår uppfattning medger bestämmelserna om expropriationsändamålenett alltför stort utrymme för godtycke.Den enskilde fastighetsägaren riskerar att utsättas för expropriation avrent konfiskatorisk karaktär utan att sådan är påkallad av att ytterstangelägna samhällsintressen skall tillgodoses. Det är inte värdigt enrättsstat att tillåta tvångsmässiga ingrepp i den enskilda äganderättenpå de grunder som nuvarande expropriationsändamål medger. Expropriationav mark är en kränkning av äganderätten och bör endast komma i fråga närsynnerligen viktiga samhällsintressen så påkallar.Mot bakgrund av detta föreslår vi att en genomgripande översyn avexpropriationslagen genomförs. Översynen skall i första hand syfta till attbegränsa och tydliggöra de ändamål som kan åberopas vid ettexpropriationsföretag.Endast för stat eller kommun ytterst angelägna uppgifter och samhällsåtaganden,däribland värnande om människors liv, hälsa och säkerhet samt skydd avnatur och miljö, skall tillåtas som expropriationsgrunder. Expropriationdär det allmännas enda motiv till ingreppet är att stävja en marknadsbaseradvärdeökning skall exempelvis inte medges. En särskild fråga som börövervägas är om eller i vilka fall en rätt till expropriation skall föreliggaför enskilda rättssubjekt. Det stöter nämligen rättskänslan att t.ex. enprivat företagare ges möjlighet att beröva en annan företagare dennesegendom och därmed sammankopplade möjligheter till eget företagande, vinstoch utkomst. En annan situation som bör utredas gäller fall när exproprieradegendom kommer att användas för ett annat ändamål än för vilket expropriationskett. I av snabb ekonomisk och teknisk utveckling torde det bliallt vanligare att så blir fallet. Särskilt stötande är de fall när densom exproprierat kommer att använda egendomen på ett sätt som den tidigarefastighetsägaren haft önskemål om för egen del. Vi är medvetna om attlösningarna av det senare problemet kan vara svåra att finna. Men det ärväsentligt att en utredning tar sig an frågan. Dessutom bör övervägas omsom förutsättning för expropriation bör gälla att andra förvärvs- ochupplåtelsealternativ först uttömts.Bakom vårt ställningstagande ligger en stor respekt för äganderätten vilkenkommit till uttryck både i vår grundlag och den i lagfästa europeiskakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi framför. Vårt förslag lämnas med anledning av motionerna 2003/04:Bo258(m) yrkandena 1 och 2 i denna del, 2003/04:MJ476 (m) yrkande 4 samt2003/04:Bo246 (c) yrkandena 1 och 2.10. Expropriationsersättning, punkt 7 (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår motionerna 2003/04:MJ404 yrkande 2, 2003/04:MJ476yrkande 3, 2003/04:Bo246 yrkandena 3 och 4, 2003/04:Bo254 yrkande 3 och2003/04:Bo258 yrkandena 2 i denna del och 3.StällningstagandeExpropriationslagstiftningen och annan förfogandelagstiftning har tillkommitsom instrument bland andra för att inte privata ägarintressen skall kunnalägga hinder i vägen när angelägna samhällsintressen behöver tillgodoses.Den utgör en viktig del av vår markpolitik. Ersättningsreglerna böravspegla en rimlig avvägning mellan dessa samhällsintressen och den berördamarkägarens ekonomiska intressen.Ersättningsreglerna bör, enligt vår mening, som grundprincip innehållaatt markägarens förmögenhetsställning efter expropriationen skall blidensamma som om någon expropriation inte ägt rum. Så är fallet med dagensregler. Tillämpningen av den tidigare gällande lagstiftningenhar flera gångar mynnat ut i att markägarna överkompenserats. Överkompensationenhade negativa följder. Den ledde t.ex. till att kommunerna i sin planeringstyrdes till områden som de kunde förvärva utan att tillgripa expropriationäven om andra områden ur plansynspunkt skulle ha varit lämpligare.Lagstiftaren har genom lagändring sökt motverkaöverkompensation.Den exproprierande har enligt vår mening rättmätiga anspråk på att intebehöva betala för de värden som skapats genom hans egna insatser. Inteheller bör det lämnas kompensation för sådana värden som är hänförligatill vad stat och kommun genomfört och stått kostnaderna för, t.ex. iform av infrastrukturutbyggnad, eller planerar att genomföra. Dessa bådaprinciper gör sig ofta gällande. Regler som leder tillöverkompensation påverkar dessutom prisbildningen på den fria marknaden ihöjande riktning, vilket har negativa effekter på samhällsutvecklingen istort, och de är inte önskvärda heller av detta skäl. Det finns i ställetanledning att expropriationsreglerna skall vara utformade så attmarkvärdesstegringarna dämpas.Vi anser alltså att som en utgångspunkt för ersättningsreglerna bör gällaatt den som drabbas av expropriation inte skall göra en ekonomisk vinning.Vi anser inte att samhället har något att vinna på regelförändringar sominnebär att invånarna drabbas dels genom att offentliga medel i ökadutsträckning måste användas för att överkompensera markägarna, dels genomatt de som konsumenter tvingas betala högre priser av samma anledning. Enökad privatisering av den offentliga sektorn, som till del ligger bakomkraven på en reformering av ersättningssystemet, skall inte tillåtas fåockså sådana negativa effekter.Med de utgångspunkter vi här redovisar finns det inte anledning attreformera ersättningsreglerna med den inriktning som föreslås. Riksdagenbör därför avslå motionerna 2003/04:MJ404 (m) yrkande 2, 2003/04:MJ476(m) yrkande 3, 2003/04:Bo258 (m) yrkandena 2 i denna del och 3, 2003/04:Bo254(fp) yrkande 3 och 2003/04:Bo246 (c) yrkandena 3 och 4.2002 års ledningsrättsutredning hade ett begränsat uppdrag vad gällerersättningsfrågorna men har föreslagit en bredare översyn av reglerna förexpropriativa ingrepp. Enligt utredningens bedömning skulle det varaolämpligt att införa ändrade ersättningsprinciper enbart för det avutredningen föreslagna utvidgade tillämpningsområdet för ledningsrättslagen.Utredningsbetänkandet skall nu remissbehandlas. Det kan finnas skäl attmot bakgrund av vad som framkommer under den fortsatta beredningen avdetta betänkande återkomma till en eller annan fråga om ersättningsreglernasutformning.11. Ägofredslagstiftningen, punkt 9 (v, c)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo202yrkande 1.StällningstagandeUnder har det levande fäbodbruket ansetts vara ett minne avsvunna tider. Tvärtemot alla uppfattningar och slutsatser lever dockfäbodarna kvar in och ett antal yngre fäbodbrukare startarverksamhet, byggd på äldre tiders traditioner. Fäbodbruken är enliten del av svenskt jordbruk. Cirka 85 brukare finns i , ettfemtiotal i , ca 45 i samt ca 15 i ochVärmland, totalt ca 195 fäbodar. Verksamheten är trots sin relativt ringaomfattning mycket viktig för bevarandet av den biologiska mångfalden,värdefulla natur- och kulturmiljövärden samt utrotningshotade husdjursraser.Därför krävs det åtgärder för att möjliggöra bevarandet av ett levandefäbodbruk.För att bevara fäbodbruket och miljön är det viktigt att verksamhet ochboskapsskötsel kan upprätthållas på det traditionella sättet med frittskogsbete och delvis bete på fäboden efter slåtter. Endast genom bete ochslåtter kan fäbodarnas särpräglade kulturlandskap bevaras och en mängdtraditioner och seder som är knutna till fäbodarna leva vidare.Tamboskapen har varit och är hjärtat i fäbodbruket. Kring gårdar ochslåttermarker har man stängslat för att få ett optimalt utnyttjande avslåttermark och praktisk hantering av produkttillverkning. är flerafäbodstugor mer av fritidskaraktär och alla är inte inhägnade, vilketorsakar problem för verksamma fäbodbrukare.I ett domstolsavgörande har en husägare fått rätt gentemot en fäbodbrukareatt denne är skyldig att stänga in sina djur. Fäboden mister sin karaktärom ett fritt bete inte sker helt eller delvis, helst som marken i daginte brukas med hjälp av slåtter.Det finns goda skäl för lagstiftaren att nu ta tillfället i akt och skapaen hållbar situation för de verksamma fäbodbrukarna och de som kommeratt starta verksamhet på fäbodar gällande stängsel samt för att klargöraändamålet med fäboden som företeelse. Utredningen om rätt till bete vidfäbodbruk och annan småskalig djurhållning har lagt fram sittbetänkande. Förslaget som publicerats i SOU 2003:116 bör nu vidare beredasmed den inriktning jag angivit. Det förslag som tidigare lagts fram i endepartementspromemoria från (Ds 2002:33) om attupphäva ägofredslagen m.m. skulle kunna få förödande konsekvenser och böralltså inte genomföras.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi framför. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo202 (c) yrkande 1.12. Länsindelning, punkt 11 (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2002/03:K241yrkande 18.StällningstagandeDet finns många argument för ett ökat regionalt självstyre. Regionalapolitiska organ har ofta de största möjligheterna att åstadkomma dekraftsamlingar som krävs för att skapa tillväxt. Det starkaste argumentetär förstås möjligheten till en ökad demokrati, eftersom det borde vara ensjälvklarhet att de frågor som hanteras på regional nivå också beslutaspå regional nivå.Regionerna har kommit för att stanna. kommer regeringens negativainställning till regionalt självstyre att vara fördröjande men inte kunnastoppa regionaliseringen.En rimligare väg att gå är att nu ge tydliga besked om att regionaliseringeninte kommer att upphöra och att avser att successivt öka utrymmetför det regionala självstyret.En fortsatt försöksverksamhet skall endast ses som en nödvändigövergångslösning till en permanent lösning. Genom regeringens agerande har dennamöjlighet ytterligare förskjutits.Ett permanentande av regionerna bör präglas av den tilltro till lokalaoch regionala folkvaldas förmåga att ta ansvar också för stora beslut somvar vägledande då försöksverksamheten inleddes. Det är naturligt attövergången från försök till permanenta regioner för med sig ökade befogenheterför regionerna att fatta beslut. Det centrala är dock att ett fastinstitutionellt ramverk för besluten åstadkoms snarast.Följande bör vara utgångspunkten för den fortsatta regionaliseringen iSverige: Alla regioner bör ha ett direktvalt regionfullmäktige medbeskattningsrätt. Regionerna bör även kunna ta över landstingens uppgifter.Det skall endast finnas ett politiskt direktvalt organ på regional nivå.Regionerna bör ges egen beslutanderätt i fråga om infrastrukturplaner,tillväxtplaner och fördelning av utvecklingsmedel, dvs. besluten bör intevillkoras med godkännande av regeringen eller statliga myndigheter. De iregionen ingående kommunerna bör vara oförhindrade att öka regionenskompetens genom att avstå egen kompetens. Regeringsformen, liksom kommunallagen,vallagen och indelningslagen, bör ses över för att erkänna regionbildningarnasom en självständig politisk nivå. Denna ordning bör också bekräftas genomatt grundlagen ses över så att regionfullmäktige kan erkännas. Mina förslagi de nämnda delarna är inte föremål för bostadsutskottets beredning,utan jag redovisar dem endast som bakgrund för det av mig nu behandlademotionsförslaget.Beslut om sammanslagning eller delning av län i samband med regionaliseringenmåste grundas på invånarnas önskemål. Risken är att en sammanslagningutan folkligt stöd leder till ökad misstro och misstankar om toppstyrningsnarare än ökar känslan av delaktighet i beslutsfattandet. Länssammanslagningareller länsdelningar som ett led i bildandet av nya regioner bör därförföregås av en folkomröstning.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadjag framför. Därmed bifaller motion 2002/03:K241 (c) yrkande 18.BilagaFörteckning över behandlade förslagMotion från allmänna motionstiden /03:K241 av m.fl. (c):18. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om folkomröstning i samband med länssammanslagning ochlänsdelning.Motioner från allmänna motionstiden /04:MJ404 av m.fl. (m):2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ändring av expropriationslagen.2003/04:MJ476 av m.fl. (m):3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ersättningsregler vid intrång.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en översyn av ändamålen i expropriationslagstiftningen.2003/04:N249 av ():1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att inom ramen för EU-samarbetet finna regler som motverkaromvandlingen av permanentboende till fritidsboende inom planlagt område.2003/04:N328 av m.fl. (c):13. beslutar om en ändring i PBL som möjliggör för kommunernaatt styra via detaljplanerna så att områden vid nybyggnation kan destinerastill åretruntboende.2003/04:N330 av m.fl. (kd):4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tillämpningen av jordförvärvslagstiftning i regionalpolitisktsyfte.2003/04:N335 av och (båda mp):7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om marklagstiftningen.2003/04:N338 av och (båda kd):2. tillkännager som sin mening vad i motionen anförs omändringar i plan- och bygglagen.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ge tilläggsdirektiv till av plan- ochbygglagstiftningen.2003/04:Bo202 av m.fl. (c):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en ändring av ägofredslagstiftningen så att fortsatt fäboddriftkan bedrivas.2003/04:Bo207 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförsom att låta utreda regleringen av häradsallmänningar.2003/04:Bo220 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförsom att i enlighet med "Tanumsmodellen" förändra såatt kompetens ges kommunerna att via nya eller omarbetade detaljplaner,alternativt delar av dessa planer, avsätta bostadsområden för enbartåretruntboende i samband med nybyggnation.2003/04:Bo232 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförsom en översyn för att motverka ett segregerat kustboende.2003/04:Bo233 av ():1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att verka för att våra skärgårdar skall leva året runt.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ge tilläggsdirektiv till av plan- ochbygglagstiftningen.2003/04:Bo246 av ():1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att äganderätten skall stärkas.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att expropriering ej får ske med mindre än att alla andra förslagtill lösningar är prövade.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att tydliga ersättningsregler skall utarbetas och följas.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ersättning vid expropriation skall vara klar innan projektetpåbörjas.2003/04:Bo254 av m.fl. (fp):2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tomträtt.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att avskaffa presumtionsregeln vid expropriation.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om boplikt.2003/04:Bo258 av de m.fl. (m):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om äganderätten.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om expropriation.3. beslutar om avskaffande av presumtionsregeln videxpropriation i enlighet med vad som anförs i motionen.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att tomträtter erbjuds till försäljning.6. beslutar att inga nya tomträtter upplåts i enlighet medvad som anförs i motionen.11. beslutar att avskaffa den kommunala förköpsrätten ienlighet med vad som anförs i motionen.2003/04:Bo272 av m.fl. (fp):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att det inte skall vara möjligt att tillträda en fastighet innanförvärvstillstånd beviljats.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att det inte skall vara så enkelt att kringgå lagen genom attfingera ett boende i glesbygden genom att låna en brevlåda eller eninneboendeadress.3.