bet · GS01NU5 · 2004-10-12 00:00:00 — I de fall elmarknadens funktion hotas bör i första hand nätmyndighetenförelägga nätföretaget vid vite att följa aktuella lagar och föreskrifter.I andra hand bör nätföretagets misskötsamhet åtgärdas på företagetsbekostnad. I sitt yttrande skriver följande rörandesärskild förvaltning.Svensk Energi stödjer att möjlighet till särskild förvaltning införs ide grövsta fallen av misskötsamhet där elöverföringen allvarligt hotas.Däremot finns det inte något skäl att låta denna mycket ingripandetvångsreglering gälla för de fall elmarknadens funktion hotas. Dettaberor inte på att skyddsvärdet för elmarknadens funktion skulle varamindre, utan på att det finns andra minst lika effektiva medel atttillgripa. Åtgärder som inte är så ingripande för den enskilde. Redanidag kan förelägga ett nätföretag vid vite att rättatill denna typ av brister. Vitet kan sedan höjas tills rättelse sker.Om detta inte skulle anses tillräckligt kan man också tänka sig attinföra regler motsvarande dem som redan finns beträffande elsäkerhetsbrister.I dessa fall får som tillsynsmyndighet förordna omrättelse på nätkoncessionshavarens bekostnad. Av utredningen framgåratt detta förfarande övervägts men att en sådan bestämmelse inte skullefungera effektivt i praktiken (sid. 62 f.). Det saknas dock en motiveringom varför den inte skulle fungera och vad som skiljer den från nyssnämnda regel om brister i elsäkerheten. Då det numera finns flera företagsom i egenskap av ombud ombesörjer mätning, beräkning, rapportering ochleverantörsbyten finns det inga hinder för att införa en regel där sådanaombud kunde anlitas på nätföretagets bekostnad. kan intese någon risk för ineffektivitet vid införande av en sådan bestämmelsei de svårartade fall då det skulle anses otillräckligt med Nätmyndighetensmöjligheter till vitesförelägganden. Tvärtom borde ett sådant förfarandebli snabbare, billigare och därmed effektivare för samhället.Ovan föreslagna alternativa förfaranden skulle också stämma bättreöverens med de regleringar som finns om egendomsskyddet i regeringsformenoch om äganderättsskyddet i . Där framhålls attingreppet skall vara proportionerligt i förhållande till sitt syfte.Egendomsrätten i regeringsformen och EuropakonventionenBestämmelsen i 2 kap. 18 § regeringsformen om egendomsskyddet harföljande lydelse.Varje medborgares egendom är tryggad genom att ingen kan tvingas avståsin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriationeller annat sådant förfogande eller tåla att det allmänna inskränkeranvändningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodoseangelägna allmänna intressen.Den som genom expropriation eller annat sådant förfogande tvingas avståsin egendom skall vara tillförsäkrad ersättning för förlusten. Sådanersättning skall också vara tillförsäkrad den för vilken det allmännainskränker användningen av mark eller byggnad på sådant sätt att pågåendemarkanvändning inom berörd del av fastigheten avsevärt försvåras ellerskada uppkommer som är betydande i förhållande till värdet på denna delav fastigheten. Ersättningen skall bestämmas enligt grunder som angesi lag.Vidare föreskrivs i 2 kap. 23 § regeringsformen att lag eller annanföreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund avden europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna.Europakonventionens reglering av egendomsskyddet återfinns i artikel 1i det första tilläggsprotokollet till konventionen och lyder som följer.Varje fysisk eller juridisk person skall ha rätt till respekt för sinegendom. Ingen får berövas sin egendom annat än i det allmännas intresseoch under de förutsättningar som anges i lag och i folkrättens allmännagrundsatser.Ovanstående bestämmelser inskränker dock inte en stats rätt att genomförasådan lagstiftning som staten finner nödvändig för att reglera nyttjandetav egendom i överensstämmelse med det allmännas intresse eller för attsäkerställa betalning av skatter eller andra pålagor eller av böter ochviten.Utskottets ställningstagandeDå det svenska samhället i hög grad är beroende av el som energikällaär det angeläget att elöverföringen fungerar tillfredsställande. Somredogjorts för i propositionen innehåller ellagen en rad bestämmelsersom syftar till att säkerställa detta. De möjligheter som finnsatt ingripa mot oseriösa nätföretag är i huvudsak förelägganden vidvite eller återkallelse av nätkoncession. Möjligheten att återkalla ennätkoncession begränsas dock i praktiken av att lagen inte anger hurden fortsatta elförsörjningen skall ske om koncessionen återkallas.Regeringen har därför föreslagit att en ny lag om särskild förvaltningav vissa elektriska anläggningar införs. Förslaget innebär att tvåingripandeformer införs, nämligen förvaltningsföreläggande ochtvångsförvaltning. Därtill skall det finnas en möjligheten för staten att,när en tvångsförvaltning inte framstår som meningsfull, lösa inanläggningen.Eftersom nuvarande bestämmelse i ellagen inte går att använda på ettverkningsfullt sätt välkomnar utskottet regeringens förslag. Vidare ärutskottet positivt till de olika former av ingripande som förslagetinnefattar, vilka enligt utskottets mening för att inte en meringripande tvångsåtgärd behöver begagnas än som fordras för att rättatill de aktuella missförhållandena.I den motion som väckts med anledning av propositionen anförs attkriterierna för när en anläggning skall kunna ställas under särskildförvaltning bör preciseras. Motionärerna berör även frågan om förenlighetenmed egendomsskyddet i regeringsformen och . Utskottetvill med anledning därav anföra följande. Enligt förslaget får enanläggning ställas under särskild förvaltning om koncessionshavaren iväsentlig mån inte fullgör sina skyldigheter enligt ellagstiftningen.Särskild förvaltning kan därför, enligt utskottets bedömning, bara bliaktuell vid omfattande misskötsamhet från koncessionshavarens sida. Ipropositionen betonas även att särskild förvaltning inte är en alternativingripandeform utan en sista åtgärd som får tas till när andra tvångsmedelhar använts utan att de lett till önskat resultat. Det antagande somgörs i motionen om att den nya lagen kommer att tillämpas ytterstrestriktivt delas därför av utskottet. Att däremot i lagstiftningenprecisera kriterierna för när särskild förvaltning kan bli aktuell öppnarenligt utskottets mening för att en koncessionshavare kan bryta motvissa bestämmelser i ellagstiftningen, även mycket allvarligt, utan attriskera ett beslut om särskild förvaltning. Utskottet anser att prövningenom särskild förvaltning bör ske på grundval av koncessionshavarens helamisskötsamhet. När det gäller förslagets förenlighet med egendomsskyddetavviker utskottets uppfattning inte från regeringens.Med det anförda tillstyrker utskottet propositionen och avstyrker motion2003/04:N19 (m).ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstagande har föranlettföljande reservation.Särskild förvaltning av elnät (m, fp, kd)av (), (), (),(), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följandelydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:N19och avslår proposition 2003/04:135.StällningstagandeDet svenska samhället är i hög grad beroende av el, varför det ärangeläget att elöverföringen fungerar tillfredsställande. Ellagen innehålleren rad bestämmelser för att säkerställa detta. De möjligheter som i att ingripa mot koncessionshavare som inte följer bestämmelsernaär i huvudsak förlägganden vid vite eller återkallelse av nätkoncession.Som konstateras i propositionen begränsas möjligheten att återkalla ennätkoncession i praktiken av att det i lagen inte anges hur den fortsattaelförsörjningen skall ske om koncessionen återkallas. Regeringen hardärför föreslagit att en ny lag om särskild förvaltning av vissa elektriskaanläggningar införs. Förslaget innebär att två ingripandeformer införs,nämligen förvaltningsföreläggande och tvångsförvaltning. Därtill skalldet enligt regeringens förslag finnas en möjlighet för staten att, nären tvångsförvaltning inte framstår som meningsfull, lösa in anläggningen.Vi delar i huvudsak regeringens uppfattning och är positiva till att enmöjlighet till särskild förvaltning införs för de grövsta fallen avmisskötsamhet där elöverföringen hotas. På en avgörande punkt har vidock invändningar mot regeringens förslag. Det handlar om vilkaförutsättningar som skall gälla för ett ingripande. Enligt regeringensförslag får en anläggning ställas under särskild förvaltning omkoncessionshavaren i väsentlig mån inte fullgör sina skyldigheter enligtellagstiftningen. Vi anser att detta är en alltför vag formulering somger utrymme för visst godtycke vid avgörande om en viss typ av agerandeskall leda till särskild förvaltning. Vi menar därför att det avlagstiftningen mer uttryckligt bör framgå vilka bestämmelser i ellagstiftningensom en koncessionshavare skall bryta mot för att riskera särskildförvaltning.Enligt förslag skulle en förutsättning för ettingripande i form av särskild förvaltning vara att en anläggningsinnehavarei väsentlig mån inte fullgör sina skyldigheter enligt ellagstiftningenoch att dessa brister i förvaltningen av anläggningen innebär attelförsörjningen eller elmarknadens funktion hotas. Regeringen menar, tillskillnad från utredningen, att även brott mot elsäkerhetsbestämmelsernaskall kunna leda till beslut om särskild förvaltning. Då ingreppet motden enskilde näringsutövaren är så starkt borde det enligt vår meningbegränsas till att omfatta ett hot mot elöverföringen för att särskildförvaltning skall kunna tillgripas. När det gäller frågor om elsäkerhethar, som påpekat, tillsynsmyndigheten rätt att förordnaom rättelse på nätinnehavarens bekostnad och att förbjuda användandetav en elektrisk anläggning som är i ett sådant skick eller används påett sådant sätt att uppenbar fara för person eller egendom uppstår. Detfinns därför, anser vi, ingen anledning att rena elsäkerhetsfrågor skallleda till särskild förvaltning. Även när det gäller elmarknadens funktionbör liknande ingripandeformer som gäller för elsäkerhet, i likhet medvad gett uttryck för i tidigare refererade remissyttrande,kunna nyttjas.Vi vill även, med omsorg om egendomsrätten, betona vikten av att lagenkommer att tillämpas ytterst restriktivt och endast när de allmännaintressena är på väg att lida allvarlig skada. Särskild förvaltning börbara kunna användas när ingen annan åtgärd är möjlig för att lösa ettför samhället angeläget intresse.Riksdagen bör därför besluta att återvisa propositionen till regeringensom därefter har att ta det ovan sagda i beaktande innan en ny propositioni ärendet föreläggs . Med det sagda tillstyrker vi nämnda motionoch avstyrker propositionen.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenProposition 2003/04:135 Särskild förvaltning av elnät:Regeringen föreslår att antar regeringens förslag tilllag om särskild förvaltning av vissa elektriska anläggningar,lag om ändring i ellagen (1997:857).Följdmotion2003/04:N19 av Per m.fl. (m):tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om precisering av kriterierna för när en anläggning skall kunnaställas under särskild förvaltning.Bilaga 2Regeringens lagförslag1. Förslag till lag om särskild förvaltning av vissa elektriskaanläggningarHärigenom föreskrivs följande.1 kap. Allmänna bestämmelserTillämpningsområde och definitioner1 § Denna lag innehåller bestämmelser om särskild förvaltning och ominlösen av elektriska anläggningar.Med elektrisk anläggning avses i denna lag en starkströmsanläggning meddäri ingående särskilda föremål för överföring av el.Med nätmyndigheten avses i denna lag den myndighet som, enligt 1 kap.7 § ellagen (1997:857), av regeringen utsetts att handlägga de frågorsom ligger på nätmyndigheten.Förutsättningar och former för särskild förvaltning2 § Om ett nätföretag, som använder en elektrisk anläggning med stöd aven nätkoncession enligt 2 kap. 1 § första stycket ellagen (1997:857),i väsentlig mån inte fullgör sina skyldigheter enligt ellagen, enligtföreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen eller enligt villkori nätkoncessionen, skall länsrätten, efter ansökan av nätmyndigheten,besluta om särskild förvaltning av den elektriska anläggningen.Om ett nätföretag använder en elektrisk anläggning utan stöd avnätkoncession, där sådan behövs, skall länsrätten, efter ansökan avnätmyndigheten, besluta om särskild förvaltning av den elektriska anläggningen.Ansökan om särskild förvaltning skall göras hos den länsrätt inom varsdomkrets nätmyndigheten är belägen.Sådana beslut som avses i första och andra styckena får meddelas baraom anläggningen alltjämt behövs för en säker elförsörjning.Den särskilda förvaltningen skall utformas så, att en tillfredsställandeförvaltning av den berörda anläggningen kan åstadkommas.3 § Ett beslut om särskild förvaltning omfattar, utöver nätföretagetselektriska anläggning, den egendom som krävs för att verksamheten vidanläggningen skall kunna bedrivas på ett tillfredsställande sätt.I ett beslut om särskild förvaltning skall länsrätten förelägganätföretaget att helt eller delvis överlämna förvaltningen till en särskildförvaltare (förvaltningsföreläggande). Om ett sådant föreläggandesannolikt inte är tillräckligt för att åstadkomma en tillfredsställandeförvaltning, skall länsrätten i stället förordna att anläggningen skallställas under förvaltning av en särskild förvaltare (tvångsförvaltning).Under den tid som den särskilda förvaltningen pågår skall den särskildeförvaltaren, i stället för nätföretaget, anses som innehavare av dennätkoncession med vars stöd den elektriska anläggningen används eller,om 2 § andra stycket är tillämpligt, som den som senast haft nätkoncessionför anläggningen. Om förvaltningen endast delvis har överlämnats särskild förvaltare gäller detta bara förvaltningen av de angelägenhetersom har överlämnats till den särskilde förvaltaren.Ett beslut om särskild förvaltning får inte avse en elektrisk anläggningsom används med stöd av en nätkoncession som innehas av staten. Detsammagäller om staten använder en elektrisk anläggning utan stöd av nätkoncession,där sådan behövs.4 § Om ett beslut om särskild förvaltning riktas mot någon som inneharmer än en nätkoncession och bristerna enligt 2 § första stycket integäller samtliga anläggningar, skall beslutet bestämmas att avse endastanläggning till vilken bristerna är att hänföra. Beslutet skall dock haavseende på samtliga anläggningar, om det krävs för att den samladeförvaltningen av dessa anläggningar inte skall försvåras i nämnvärdomfattning.Inlösen5 § Om en tillfredsställande förvaltning av en elektrisk anläggningsannolikt inte kan åstadkommas genom tvångsförvaltning eller entillfredsställande förvaltning sannolikt inte kommer att bestå efter utgångenav tiden för en tvångsförvaltning får staten, efter ansökan av nätmyndigheten,lösa anläggningen från ägaren.Om anläggningens ägare också är ägare till en fastighet på vilkenanläggningen, helt eller delvis, är belägen skall även fastigheten eller,om det är lämpligt, del av fastigheten lösas. Om ledningsrätt ärupplåten för anläggningen på en annan fastighet skall även ledningsrättenlösas.Mål om inlösen skall tas upp av den fastighetsdomstol inom vars områdeanläggningen eller större delen av den ligger. I fråga om inlösen gälleri övrigt expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar. Bestämmelsernai 4 kap. 3 § expropriationslagen skall tillämpas i fråga om värdeökningsom ägt rum före det talan väcktes viddomstol.2 kap. FörvaltningsföreläggandeFöreläggandet1 § I ett förvaltningsföreläggande skall länsrätten bestämma en visstid inom vilken nätföretaget skall ge in ett förvaltningsavtal tilllänsrätten.Med förvaltningsavtal avses ett skriftligt avtal, varigenom nätföretagettill en särskild förvaltare helt eller delvis överlämnar förvaltningenav dels den eller de anläggningar som omfattas av förvaltningsföreläggandet,dels den egendom som krävs för att verksamheten vid anläggningarnaskall kunna bedrivas på ett tillfredsställande sätt.Länsrätten får på ansökan av nätföretaget förlänga den tid som harbestämts för att ge in ett förvaltningsavtal. Ansökan om förlängningskall ges in före utgången av den bestämda tiden.2 § Om ett förvaltningsföreläggande har meddelats och nätkoncessionenför en anläggning som omfattas av föreläggandet därefter övergår ny innehavare, förfaller föreläggandet.Förvaltningsavtalets innehåll m.m.3 § Ett förvaltningsavtal skall vara utformat så, att en tillfredsställandeförvaltning av anläggningen kan antas komma till stånd. För detta ändamålskall avtalet bland annat1. ha en giltighetstid om ,2. ange de angelägenheter som omfattas av förvaltningen, och3. vara förenat med fullmakt för förvaltaren att företräda nätföretageti de angelägenheter som omfattas av förvaltningsuppdraget.Om ett förvaltningsavtal inte uppfyller dessa krav får länsrätten genätföretaget en möjlighet att, inom en viss angiven tid, avtala om deändringar och tillägg som behövs för att avtalet skall uppfylla kraven.Sådana ändringar och tillägg får bara vara av mindre omfattning.Om avtalet uppfyller kraven skall det godkännas av länsrätten.Ett avtal som inte godkänns blir ogiltigt.Bristfälliga förvaltningsavtal m.m.4 § Om nätföretaget inte ger in ett förvaltningsavtal till länsrätteninom den tid som bestämts eller om länsrätten beslutar att inte godkännaett ingivet förvaltningsavtal skall rätten förordna att den eller deberörda anläggningarna skall ställas under tvångsförvaltning. Omnätföretaget kan förväntas ge in ett godtagbart förvaltningsavtal inomrimlig tid får länsrätten i stället meddela ett nytt förvaltningsföreläggande.5 § Om ett förvaltningsavtal, som har godkänts enligt 3 § tredje stycket,upphör att gälla eller ändras eller om avtalsparterna inte följeravtalet skall förvaltaren genast anmäla detta till nätmyndigheten.Länsrätten skall i ett beslut om att godkänna ett förvaltningsavtalupplysa förvaltaren om anmälningsskyldigheten.3 kap. TvångsförvaltningFörvaltare1 § Länsrätten skall i ett beslut om tvångsförvaltning förordna ensärskild förvaltare. Till förvaltare skall utses någon som kan antasåstadkomma en tillfredsställande förvaltning av den berörda anläggningen.Länsrätten skall, på ansökan av nätmyndigheten, entlediga förvaltarenom denne inte fullgör sitt uppdrag på ett tillfredsställande sätt.Länsrätten skall också entlediga förvaltaren om denne begär det. Samtidigtsom förvaltaren entledigas skall länsrätten förordna en ny förvaltare.Nätmyndigheten skall lämna förslag till förvaltare.Tiden för förvaltningen2 § Länsrätten skall, sedan förvaltaren gett in den plan som avses i 4§ tredje stycket, besluta hur länge förvaltningen skall pågå. Tidenskall bestämmas så, att en tillfredsställande förvaltning kan åstadkommas.Tiden får bestämmas till högst från länsrättens beslut.Om det vid utgången av den tid som bestämts alltjämt finns skäl förtvångsförvaltning skall länsrätten, på ansökan av nätmyndigheten,förlänga tiden i sänder. Beslutet om tvångsförvaltninggäller till dess att ansökan har prövats slutligt.Innan länsrätten beslutar enligt första stycket skall nätmyndighetenges tillfälle att yttra sig.3 § Om det inte längre finns skäl för tvångsförvaltning, skall länsrätten,på ansökan av nätmyndigheten eller nätföretaget, besluta att den skallupphöra.Innan länsrätten, efter ansökan av nätföretaget, avgör ett ärende enligtförsta stycket skall nätmyndigheten ges tillfälle att yttra sig.Förvaltarens uppgifter m.m.4 § Förvaltaren skall särskilt verka för att de missförhållanden somhar föranlett beslutet om tvångsförvaltning undanröjs.Förvaltaren skall dessutom svara för en tillfredsställande förvaltningav anläggningen och därvid verka för att verksamheten ger en skäligavkastning.Förvaltaren skall och senast fråndet att beslutet enligt 1 § om tvångsförvaltning meddelades ge in enplan till länsrätten. I planen skall det anges vilka åtgärder som krävsför att undanröja de missförhållanden som har föranlett beslutet omtvångsförvaltning, hur dessa åtgärder skall genomföras och den tid somkan antas behövas för att genomföra åtgärderna.5 § Förvaltaren får besluta att en angelägenhet som saknar betydelseför ändamålet med förvaltningen skall undantas från denna. Ett sådantbeslut får ändras eller upphävas av förvaltaren. Förvaltaren skall genastunderrätta nätmyndigheten om beslut enligt denna paragraf.6 § Förvaltaren får inte överlåta anläggningen eller på annat sättförfoga över den så att den helt eller delvis frånhänds ägaren.Förvaltaren får inte överlåta den nätkoncession med vars stöd denelektriska anläggningen används.Förvaltaren får inte på nätföretagets vägnar ingå borgen.7 § Förvaltaren skall genast underrätta varje känd gäldenär, vars skuldhänför sig till verksamheten vid den berörda anläggningen, om ett beslutom tvångsförvaltning och om ett beslut att förordna en ny förvaltare.Engäldenär som har fått en sådan underrättelse kan, så länge förvaltningenpågår, inte med befriande verkan betala sin skuld till annan än förvaltareneller den som förvaltaren har anvisat. En upplysning om detta skall tasin i underrättelsen.Förvaltaren skall också så snart det kan ske underrätta varje kändgäldenär, vars skuld hänför sig till verksamheten vid den berördaanläggningen, om länsrättens beslut enligt 2 §.Vissa skyldigheter för nätföretaget8 § Nätföretaget skall ställa de kontorslokaler och andra utrymmen somkrävs för förvaltningen till förvaltarens förfogande. Detta gäller dockinte bostäder.9 § Nätföretaget är skyldigt att lämna förvaltaren de upplysningar omanläggningen som behövs för en tillfredsställande förvaltning.Länsrätten skall, på ansökan av förvaltaren, kalla ställföreträdare förnätföretaget att inför rätten under ed lämna upplysningar enligt förstastycket. Bestämmelserna i 36 kap. 6, 11, 14, 20 och 21 §§ rättegångsbalkenskall därvid äga motsvarande tillämpning. Även förvaltaren och nätmyndighetenskall kallas.10 § Nätföretaget är skyldigt att tillhandahålla förvaltaren handlingaroch andra föremål av betydelse för förvaltningen.Den ekonomiska förvaltningen11 § Förvaltaren uppbär de löpande intäkterna och disponerar de tillgångari övrigt som är hänförliga till den verksamhet som omfattas av förvaltningen.Förvaltaren företräder även i övrigt nätföretaget i de angelägenhetersom omfattas av förvaltningen, om inte annat följer av andra stycketeller 6 §.Förvaltaren får bara ta upp sådana lån som krävs för den löpandeverksamheten och som kan finansieras med de löpande intäkterna underförvaltningstiden. Innan förvaltningstiden bestämts skall den anses . Förvaltaren får, efter tillstånd av nätmyndigheten, även ta uppandra typer av lån. Tillstånd skall meddelas om lånet är till gagn förden framtida verksamheten vid anläggningen och inte står i missförhållandetill de ekonomiska förutsättningarna för denna verksamhet.Innan nätmyndigheten beslutar i tillståndsfrågan skall nätföretaget gestillfälle att yttra sig.12 § Medel som förvaltaren har hand om för anläggningens förvaltningskall hållas skilda från andra medel.13 § Medel som inte behöver avsättas för förvaltningen skall förvaltarenbetala ut till nätföretaget.14 § Om förvaltaren inte kan få tillräckliga medel till förvaltningengenom löpande intäkter och lån får nätmyndigheten, på ansökan avförvaltaren, ålägga nätföretaget och, i förekommande fall, ägaren tillanläggningen att ställa ytterligare medel för förvaltningen tillförvaltarens förfogande.