bet · GR01FöU2 · 2004-01-01 00:00:00 — Tillsynen av efterlevnadenav räddningstjänstlagen åvilar den nämnd som ansvarar för räddningstjänsten.En motsvarande bestämmelse föreslås i 2 kap. 2 § lagen om skydd motolyckor. har och med stöd av utvecklat en uppföljning avtillbud vid inomhusbad. Enligt rapporten för statistikuppföljningen 2002kan bl.a. ökad tillsyn, ökad simkunskap och kunskaper om vattensäkerhethos barn liksom tillgång till utbildad personal som kan ingripa vid tillbudminska antalet tillbud och drunkningar.För allmänna badplatser, hamnaroch andra platser där det är befogat att ägaren/innehavaren tillhandahållerlivräddningsutrustning kan behov finnas av vägledning och tolkning avlagstiftningens intentioner vad gäller utrustning för livräddning ochtillsyn av densamma medan frågan om badvakter vid badanläggningar interyms inom ramen för den reformerade räddningstjänstlagen. I vilkenutsträckning tillsynspersonal erfordras vid en sim- eller badanläggning ärprimärt en fråga för den för anläggningen ansvarige att avgöra. Ävenkommunerna måste dock anses ha ett betydande ansvar i hithörande frågor.I många fall är det dessutom kommunen som driver eller på annat sättansvarar för bad- och simanläggningar. Motion 2002/03:Fö265 yrkandena 1och 2 avstyrks av utskottet.NaturkatastroferUtskottets förslag ikorthetRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Fö206, 2002/03:Fö210,2002/03:Fö225 yrkandena 1 och 2, 2002/03:Fö228, 2002/03:Fö229, 2002/03:Fö230,2002/03:Fö231, 2002/03:Fö248, 2002/03:Fö258, 2002/03:Fö266, 2002/03:Fö267och 2002/03:Bo289 yrkande 2.I motion 2002/03:Fö206 av (), motion 2002/03:Fö210 av (),motion 2002/03:Fö225 av () yrkande 2, motion 2002/03:Fö229av (), motion 2002/03:Fö230 av (),motion 2002/03:Fö231 av () och motion 2002/03:Fö266 avHans Stenberg och () tas frågan upp ominrättande av en nationell katastroffond för ekonomisk kompensation m.m.till drabbade i samband med naturkatastrofer.I motion 2002/03:Fö225 avÅsa () yrkande 1 och motion 2002/03:Fö228 av () begärs att behovet av lagstiftning som reglerar ersättningsfrågorvid naturkatastrofer utreds.Även i motion 2002/03:Fö248 av CatharinaBråkenhielm och () och motion 2002/03:Fö258 av TommyTernemar m.fl. (s) behandlas frågor om skydd för enskilda i form av bl.a.regelverk för ekonomiskt stöd.I motion 2002/03:Bo289 av () yrkande 2 begärs att regeringen när det gäller redanbefintliga byggnader, vägar, åkrar, företag m.m. som är lokaliserade påhotade områden och kanske redan drabbats av översvämningar kontinuerligtföljer frågan hur dessa drabbats och vidtar de åtgärder som visar sigbehövas, exempelvis katastrofhjälp.Utskottet konstaterar att nästanalla naturolyckor som drabbar bebyggelse har sin grund i att den mark sombebyggts inte är lämplig för bebyggelse. Kommunerna skall enligt plan-och bygglagen endast tillåta bebyggelse på mark som är lämplig för ändamålet.Hänsyn skall tas till de boendes och övrigas hälsa samt till jord-, berg-och vattenförhållanden. Olycksrisken bör beaktas och hänsyn bör även härtas till långsamma naturliga förlopp t.ex. erosion som i sinom tid kanleda till ras eller skred. Vidare måste hänsyn tas till att översvämningarförekommer även vid reglerade vattendrag även om det sker mera sällan änföre regleringen.Räddningsverket framställer översiktliga karteringaröver marker som kan översvämmas eller där risk för ras och skred finns.Kommunerna bör använda karteringarna som underlag i sin fysiska planering.En informationsinsats till landets samtliga län och kommuner angåenderas- och skredproblematiken har avslutats. I samband med att varjeny kartering färdigställts hålls ett informationsmöte med berörda kommuneroch länsstyrelser.Sedan 1986 har staten anslagit 25 miljonerkronor till förebyggande åtgärder mot naturolyckor. Kommunen föreslåråtgärden och kan få max av totalkostnaden i bidrag. Ansökningsbeloppetfrån kommunerna är 100-140 miljoner . Systemet hanteras avRäddningsverket.Om en räddningsinsats kostar mer än kommunens självriskkan kommunen få ersättning av staten för insatsen. (37 § RäL och 7 kap.3 § i förslaget till ny lag). Detta är således ingen skadeersättning. Förskadeersättningar hänvisas den skadelidande till försäkringssystemet. Iförslaget till lag om skydd mot olyckor föreslås ett förtydligande medinnebörden att kommunernas rätt till ersättning av staten då en räddningsinsatsi medfört betydande kostnader endast gäller sådanakostnader som är direkt hänförliga till räddningsinsatsen. Detta förtydligandebör medföra större grad av konsekvens vid bedömningen av statensersättningsansvar.Historiskt har dock staten vid stora olyckor gått in medextra medel. Exempel härpå är Vagnhäradsskredet där kommun fick ca6 direkt av regeringen. I samband med översvämningarna år2000 i södra och anslog regeringen 100 miljonerkronor till de drabbade kommunerna. Varje kommun fick sedan ansöka ommedel för främst skador på infrastrukturen.Utskottet har sedan riksmötet1997/98 behandlat frågan om inrättande av en nationell katastroffond,senast i betänkande 2001/02:FöU5 då bl.a. följande anfördes:Utskottetvill också särskilt framhålla betydelsen av det skadeförebyggande arbeteti syfte att minska skadorna vid bl.a. naturkatastrofer. Utskottet anseratt det är viktigt att incitamenten för sådana insatser stimuleras ochinte elimineras. Yrkandena i motionerna om en statlig garantiersättninge.d. som löses ut vid en svår påfrestning kan - enligt utskottets mening- försvaga sådana incitament, vilket torde vara olyckligt.Enligt lag(2002:833) om extraordinära händelser i fredstid hos kommuner och landstingfår kommuner och landsting lämna begränsat ekonomiskt stöd till en enskildsom drabbats av en extraordinär händelse. Det stöd som avses i lagen kanbara lämnas så länge den extraordinära händelsen föreligger. Det är dockinte möjligt att exakt förutse vilken typ av stöd som kan bli aktuellteller i vilka situationer stöd är berättigat. Reparativa stödåtgärder iefterhand och ersättning för skador till följd av en extraordinär händelseomfattas emellertid inte heller av detta stadgande (prop. 2001/02:184)utan det får lösas t.ex. genom den enskildes försäkringar eller genombistånd enligt socialtjänstlagen efter sedvanlig behovsprövning.Utskottetvidhåller att inrättandet av en katastroffond eller liknande försvagarincitamenten för det skadeförebyggande arbetet, varför motionerna2002/03:Fö206, 2002/03:Fö210, 2002/03:Fö225 yrkandena 1 och 2, 2002/03:Fö228,2002/03:Fö229, 2002/03:Fö230, 2002/03:Fö231, 2002/03:Fö248, 2002/03:Fö258,2002/03:Fö266, 2002/03:Fö267 och 2002/03:Bo289 yrkande 2 avstyrks.Imotion 2002/03:Fö267 av och () påtalasbehovet av att ålägga dammägare att upprätta färdiga organisationsplanersom innebär att man vid behov kontinuerligt kan bemanna störredammanläggningar.Utskottet konstaterar att regleringen av vattendrag harinneburit att marker som tidigare översvämmats inte längre översvämmas likaofta som när vattendraget var oreglerat. Detta innebär inte att den marksom tidigare blivit översvämmad numera blivit lämplig för bebyggelse omvattendraget reglerats. Dammägarna har ett strikt ansvar för bl.a. drift,tillsyn och underhåll samt övervakning av sina dammar. arbetar med expertstöd,vägledning och information till länsstyrelserna för deras tillsyn avdammsäkerheten samt utbildningar och seminarier för personal.Inom finns också , där såväl branschensom myndigheter och organisationer är företrädda. Utskottet anser attansvarsfrågan är utredd och avstyrker motion 2002/03:Fö267.DeltidsbrandmänUtskottetsförslag i korthetRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Fö202, 2002/03:Fö209,2002/03:Fö226 och 2003/04:Fö203.Rolf () begär i motion2002/03:Fö202 och i motion 2003/04:Fö203 att frågan om rekrytering,utbildning och ersättning till deltidsbrandmän bör lyftas upp på riksnivåberoende på att det enligt motionären är mycket svårt att rekryteradeltidsbrandmän.Anders G Högmark och () begär i motion2002/03:Fö209 att skyndsamma åtgärder vidtas för att underlätta rekryteringenav deltidsbrandmän och på så sätt säkerställa deltidsbrandmännens medverkani den framtida brand- och räddningstjänsten.Även i motion 2002/03:Fö226av m.fl. (s) framförs att det är angeläget att en översynav rekryteringsfrågan genomförs, inte minst för att belysa om ytterligareekonomiska incitament kan vara nödvändiga för att trygga bemanningenframöver.Utskottet anför följande i frågan om rekrytering av deltidbrandmän.Räddningsverket har redovisat en rapport som bl.a.innehåller en analys av rekryteringsproblemen och förslag till fortsattarbete. I rapporten konstateras att systemet med deltidsanställd personalinom den kommunala räddningstjänsten är en lösning som håller under dentid som kan överblickas. I rapporten redovisas en studie somomfattar av de räddningsstyrkor som har deltidsanställd personal.Direkta vakanser fanns vid undersökningstillfället i av de undersöktastyrkorna. Av undersökningen framgår att de största svårigheterna med attrekrytera deltidsanställd brandpersonal anses bero på att för få bor ocharbetar inom tätorten och att de fysiska krav som ställs på de sökande ärför stora. Orsaker som ersättning och sociala förmåner var inte ettdominerande problem för rekrytering enligt undersökningen. Räddningsverketkonstaterar i rapporten att bl.a. rekryteringsfrågorna kräver särskildainsatser och att dessa bör ägnas mer omsorg. Kvinnor är starktunderrepresenterade i den kommunala räddningstjänsten. av landetsca 12 000 deltidsanställda brandmän är kvinnor, och åtgärder måste enligtverkets mening vidtas för att öka andelen kvinnor inom den kommunalaräddningstjänsten. Den etniska mångfald som annars präglar det svenskasamhället återfinns heller inte inom den kommunala räddningstjänsten ochäven här måste enligt åtgärder vidtas. Huvudarbetsgivarnaär i huvudsak positiva till att deras personal också tjänstgör somdeltidsanställda brandmän. Däremot konstateras det i rapporten att kontakternamellan huvudarbetsgivare och kommunen som arbetsgivare för deltidsanställdabrandmän generellt sett måste förbättras. Kommunerna är ocksåunderrepresenteradesom huvudarbetsgivare. Av dem som ingick i undersökningen hade mindre än10 % kommunen som huvudarbetsgivare medan endera var egen företagareeller hade sin huvudanställning inom näringslivet.Den föreslagnareformerade räddningstjänstlagstiftningen bör leda till att det av de kommunalahandlingsprogrammen framgår hur kommunens rekryteringsarbete skall ordnasoch vilka insatser som planeras för att öka antalet kvinnor, och en medhänsyn till lokala förhållanden lämplig etnisk mångfald inom räddningstjänsten.Räddningsverket har också tagit initiativ till att bilda en särskild gruppdär representanter för , de fackliga organisationerna m.fl.skall ingå. Gruppen skall hantera frågor som berör förutsättningarna föratt rekrytera och bibehålla personal anställd på deltid inom den kommunalaräddningstjänsten. Att följa utvecklingen, föreslå utrednings- ochutvecklingsinsatser, sammanställa och sprida goda exempel och ta initiativtill informationsinsatser är viktiga uppgifter för gruppen.Arbetsmarknadensparter har i en central protokollsanteckning uppmärksammat problem medatt rekrytera personal. Parterna har därvid kommit överens om att i godtid före nästa avtalsrörelse gemensamt göra en analys av förutsättningarnaför att rekrytera och behålla personal till deltidskårerna. Rapportenskall enligt protokollsanteckningen bl.a. belysa om nuvarande löne- ochanställningsvillkor behöver förändras. Frågorna kring rekrytering avdeltidsbrandmän har uppmärksammats och arbete pågår, varför utskottetavstyrker motionerna 2002/03:Fö202, 2002/03:Fö209, 2002/03:Fö226 och2003/04:Fö203.Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstagandenhar föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt iutskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Lagom skydd mot olyckor samt följdlagstiftning, punkt 1 (m)av (), () och ().Förslag tillriksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservation 1. Därmed bifaller proposition2002/03:119 och motion 2002/03:Fö9 yrkandena 1-3 och avslår motionerna2002/03:Fö5 yrkandena 1 och 2, 2002/03:Fö6 yrkandena 1-4, 2002/03:Fö7yrkandena 1-6, 2002/03:Fö8 yrkandena 1 och 2, 2002/03:Fö10 yrkandena 1-3,2002/03:Fö11, 2002/03:Fö213 och 2002/03:Fö268.StällningstagandeModeratasamlingspartiet vidhåller att det s.k. sotningsmonopolet bör avskaffas.Tyvärr tar regeringen inte steget fullt ut i förslaget till reformeradräddningstjänstlagstiftning. Vi vill emellertid inte fördröja ärendetgenom att yrka avslag på hela lagförslaget men önskar att regeringenskyndsamt återkommer med lagförslag i följande delar.Enligt lagen skallstörre tyngd läggas på förebyggande åtgärder för att därmed minska riskerför olyckor. Den enskilde, såväl fysisk som juridisk person, har detprimära ansvaret samt har att vidta och bekosta åtgärder som förebyggeroch begränsar konsekvenserna av olyckor. Denna syn bör också omfattaansvaret för sotningsverksamhet. Därmed kan det s.k. sotningsmonopoletslutligen avvecklas i enlighet med vad ett enigt försvarsutskott tidigarekrävt. Det åligger fastighetsägaren att tillse, för att förebygga brand,att sotning utförs på den egna fastigheten. I industri- ochflerfamiljsfastigheter,där tredje man riskerar att drabbas, skall sotning utföras av en förändamålet kompetent person. Vi förutsätter att när nu ansvaret överflyttaspå fastighetsägarna kommer försäkringsbolagen via krav i de obligatoriskafastighetsförsäkringarna att garantera en hög sotningskvalitet. Vid befogadanledning att misstänka brister i fastighetsägarens åligganden har kommunensom brandskyddsmyndighet skyldighet att utöva tillsyn, och i ytterstafall tillse att nödvändig sotning utförs. För denna tillsyn, och eventuellasotning, äger kommunen rätt att ta ut en rimlig avgift för kostnadernastäckande. Vi yrkar bifall på motion 2002/03:Fö9 yrkande 1.När det gällerfrågan om geografisk avgränsning mellan statens och kommunernas skyldigheterär det enligt vår mening logiskt att staten eller kommunen utserräddningsledare utgående från den geografiska plats där fartyget befinner signär olyckan inträffar. Den räddningsledare som påbörjat en räddningsinsatshar också bäst kunskap om räddningsobjektet och bör därför slutföra dennaoavsett om en geografisk eller administrativ gräns överträds. Att överflyttaräddningsansvaret under pågående räddningsinsats riskerar motverka syftetatt minimera konsekvenserna av en olycka. Vi anser att det inte finnsnågon anledning att ändra ansvaret för räddningsledning bara för attaktuellt fartyg passerar en administrativ gräns. Vi yrkar således bifallpå motion 2002/03:Fö9 yrkande 2.IVPA-verksamheten ökar dramatiskt iområden där det saknas ambulans, men där det finns räddningstjänst.Verksamheten genomförs av kommunalt hel- eller deltidsanställda brandmäninom sjukvårdsområdet. omfattas inte de kommunalt anställdabrandmännen av gällande sekretesslag. Även om detta är en "fråga av komplexnatur" borde frågan ha lösts då nu en proposition läggs inom området ochdär "vissa frågor om sekretess" finns med. Vi anser att de kommunaltanställda brandmännen - vid uppdrag åt landstingen - bör omfattas avsekretesslagen. Vi yrkar bifall på motion 2002/03:Fö9 yrkande 3.Dettavill vi att skall ge regeringen till känna.2. Lag om skyddmot olyckor samt följdlagstiftning, punkt 1 (fp)av ()och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslagettill riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse:Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation2. Därmed bifaller proposition 2002/03:119 och motion 2002/03:Fö10yrkandena 1-3 och avslår motionerna 2002/03:Fö5 yrkandena 1 och 2,2002/03:Fö6 yrkandena 1-4, 2002/03:Fö7 yrkandena 1-6, 2002/03:Fö8 yrkandena1 och 2, 2002/03:Fö9 yrkandena 1-3, 2002/03:Fö11, 2002/03:Fö213 och2002/03:Fö268.StällningstagandeVi ställer oss bakom regeringens förslagtill reformering av räddningstjänstlagstiftningen och anser att lagförslagenbör få träda i kraft. Vi anser dock att regeringen skyndsamt bör återkommatill med förslag till vissa ändringar.Sotningen i en kommunkan antingen vara kommunaliserad eller tilldelas privata sotarmästare somfår ensamrätt att bedriva sotning inom ett visst område. I båda fallenblir resultatet att sotningsverksamheten bedrivs genom ett monopol. Dettaresulterar i höga prisnivåer genom utebliven priskonkurrens och avsaknadav valfrihet för den enskilde fastighetsägaren. Det s.k. kommunalasotningsmonopolet leder också till utebliven kvalitetskonkurrens. Det haräven visat sig att kommunerna inte sköter sina åligganden i enlighet medLOU.Kritik har och från många olika aktörer framförts motdet kommunala sotningsmonopolet. och Statens räddningsverkär bara två av de remissinstanser som anser att sotningsmonopolet böravskaffas och att ansvaret för rengöring och besiktning i stället böråligga den enskilde. Frågan har utretts ingående av flera statligautredningar, senast i SOU 2001:42 där det också föreslås att den enskildeskall ha huvudansvaret för sotning och kontroll.Trots detta och trotsupprepade beställningar från ett enigt försvarsutskott, senast i betänkande2002/03:FöU1, om att regeringen skall återkomma till riksdagenmed förslag om en avveckling av monopolet, föreslås i aktuell propositionatt nuvarande system i princip skall bibehållas. Det skall endast blimöjligt för kommunen att i särskilda fall medge enskild eller enskilduppdragstagare att utföra sotning på den egna fastigheten. Folkpartietliberalerna menar att regeringen i stället bör agera i enlighet medförsvarsutskottets begäran och vidta åtgärder för att avvecklasotningsmonopolet fullt ut. Vi yrkar bifall på motion 2002/03:Fö10 yrkande1.Folkpartiet liberalerna, liksom ett flertal remissinstanser, är starktkritiska mot att branddokumentation föreslås kunna tillämpas parallelltmed traditionell brandskyddskontroll. Branddokumentationen, som i sigpositivt betonar den enskilde fastighetsägarens egna ansvar, kan för mångabli en kostsam åtgärd. Att ovanpå detta lägga en möjlig kommunalbrandskyddskontroll med vidhängande avgifter är oacceptabelt. Risken äröverhängande att bördan både ekonomiskt och administrativt blir dubbel.Folkpartiet liberalerna menar att valfrihet för den enskilde bör råda -antingen brandskyddskontroll som åläggs kommunen eller branddokumentationsom upprättas av den enskilde. Vi yrkar bifall på motion 2002/03:Fö10yrkande 2.I propositionen föreslås att den nya räddningstjänstlagenskall innebära en skyldighet för kommunerna att utreda olyckstillbud föratt fastställa orsakerna till olyckan och olycksförloppet samt hurräddningsinsatsen genomförts. liberalerna ser ett värde i attkommunerna på detta vis arbetar med uppföljning och utvärdering iförebyggande syfte. Flera remissinstanser har dock framfört kritik mot förslagetmed hänsyn till de resurser, ekonomiska och tids- och kompetensmässiga,som skulle krävas för att genomföra den nya uppgiften. Folkpartietliberalerna instämmer i dessa remissinstansers oro. Det nya ansvaret kommersannolikt att innebära ökade utgifter för kommunerna. Det är därförbetydelsefullt att inte någon kostnadsövervältring på kommunerna sker, ävenom det kan finnas förändringar som går i motsatt riktning. Med utgångspunkti detta anser vi att regeringen skall utvärdera den nya lagen på dennapunkt senast . Vi yrkar bifall på motion 2002/03:Fö10 yrkande3.Detta vill vi att skall ge regeringen till känna.3. Lagom skydd mot olyckor samt följdlagstiftning, punkt 1 (kd)av ErlingWälivaara (kd).Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslagettill riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse:Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation3. Därmed bifaller proposition 2002/03:119 och motion 2002/03:Fö6yrkandena 1-4 och avslår motionerna 2002/03:Fö5 yrkandena 1 och 2,2002/03:Fö7 yrkandena 1-6, 2002/03:Fö8 yrkandena 1 och 2, 2002/03:Fö9 yrkandena1-3, 2002/03:Fö10 yrkandena 1-3, 2002/03:Fö11, 2002/03:Fö213 och2002/03:Fö268.StällningstagandeFörslaget till ny lag om skydd mot olyckorlyfter fram kommunernas skyldighet att utforma verksamhetsmål ochhandlingsprogram för att säkerställa skyddet mot olyckor. För atthandlingsprogrammeni de olika kommunerna skall bli så heltäckande som möjligt anser jag attrespektive länsstyrelse bör ges möjlighet att yttra sig överhandlingsprogrammen.Jag yrkar bifall till motion 2002/03:Fö6 yrkande 1.I förslaget gerregeringen kommunerna möjligheten att bevilja enskilda fastighetsägare attsjälva utföra sotning på sin anläggning. Medgivandet måste ha föregåttsav ett aktivt val av fastighetsägaren. Jag menar att kommunen i ställetborde informera fastighetsägaren om att den möjligheten finns och vilkentyp av anläggningar som omfattas. Jag anser också att kommunerna vid dettatillfälle bör informera enskilda fastighetsägare om möjligheten att äveni fortsättningen få imkanaler sotade genom kommunens försorg. Jag yrkarbifall till motion 2002/03:Fö6 yrkande 2.Enligt lagförslaget avvecklasden tidigare brandsynen och ersätts med en ny tillsynsordning. Tillsynenskall även i fortsättningen ske på lokal, regional och central nivå avkommunen, och . Lagen föreskriver ocksåkommunens skyldighet att informera och ge råd till den enskilde om dekrav som den nya lagen ställer. Jag menar att det är viktigt att högsäkerhet och kvalitet bibehålls. Brandsäkerhet och övrig säkerhet motolyckor får ej äventyras med det nya lagförslaget. Jag menar att kommunensräddningstjänst därför bör ges möjlighet att utföra stickprovskontroller.Jag yrkar bifall på motion 2002/03:Fö6 yrkande 3.Det nya lagförslagetkommer enligt regeringen inte att innebära ökade kostnader för kommunerna.Jag menar att om så ändå skulle bli fallet måste regeringen kompenserakommunerna för detta. Jag vill även påtala att det saknas mer preciseradekostnadsberäkningar med anledning av reformen. Jag yrkar bifall på motion2002/03:Fö6 yrkande 4.Detta vill jag att skall ge regeringentill känna.4. Lag om skydd mot olyckor samt följdlagstiftning, punkt1 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anseratt förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följandelydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförsi reservation 4. Därmed bifaller proposition 2002/03:119 ochmotion 2002/03:Fö7 yrkandena 1, 2, 5 och 6 och avslår motionerna 2002/03:Fö5yrkandena 1 och 2, 2002/03:Fö6 yrkandena 1-4, 2002/03:Fö7 yrkandena 3 och4, 2002/03:Fö8 yrkandena 1 och 2, 2002/03:Fö9 yrkandena 1-3, 2002/03:Fö10yrkandena 1-3, 2002/03:Fö11, 2002/03:Fö213 och 2002/03:Fö268.StällningstagandeJagställer mig bakom regeringens förslag till reformering avräddnings-tjänstlagstiftningen. Med hänsyn till tidsförhållandena bör deförelagdalagförslagen få träda i kraft, men regeringen bör på några punkter skyndsamtåterkomma med förslag till vissa ändringar.Det nuvarande brandsyneinstitutettas bort. I stället skall ägarna eller den som använder byggnader ellerandra anläggningar där det finns stora risker lämna en skriftlig redogörelseför brandskyddet till kommunen, som skall utöva tillsynen över anläggningen.Jag har inget att erinra i sak mot denna förändring då det klargör denenskildes ansvar för brandskyddet. Regeringen påpekar att för bedömningav det totala antalet objekt som kommer att beröras kan det antal som omfattas av brandsyn vara en utgångspunkt. Men regeringen skrivervidare att de objekt som mer sällan omfattas av brandsyn och som befinnersig i en lågrisknivå inte borde åläggas ett obligatoriskt dokumentationskrav.Jag delar inte denna syn. I den nuvarande räddningstjänstlagen beskrivsde objekt där man skall förrätta regelbunden brandsyn. Här finns förutomsärskilt brandfarliga verksamheter som industrier och upplag även hotell,barnstugor samt bostäder för äldre och handikappade. Det är svårt attveta vilka objekt som regeringen nu avser. Även de objekt inom ettlågriskområde, om de omfattar verksamhet där många människor befinner sig,bör omfattas av dokumentationskravet.