bet · GS01KU10 · 2004-11-25 00:00:00 — -1999 2 307 -2000 2 435 -2001 2 550 -2002 2 558 -2003 2 659 3 5502004 2 734 3 642Tabellen utvisar antalet tjänstgörande (exklusive kommittéanställda ochanställda vid utlandsmyndigheterna). redovisasRegeringskansliet exklusive , och för åren 2003-2004redovisas inklusive . För ensammanställning över antalet tjänstgörande , se bet.2003/04:KU10 s. 15.Politiskt tillsatta tjänstemänUtskottet har under en följd av år granskat antalet politiskt tillsattatjänstemän i . Med politiskt tillsatta tjänstemänavses enligt uppgift från delspolitiskt sakkunniga i med tidsbegränsade anställningarsåsom planeringschef, pressekreterare, politiskt sakkunnig, inklusivepolitiskt sakkunnig assistent, vilka omfattas av avtalet Anställda enligtavtal om anställningsvillkor för politiskt sakkunniga samt politiskttimanställda brevskrivare eller talskrivare i ,delsstatssekreterare som omfattas av Avtal om regeringsbeslut om avlöningsförmånerför vissa högre anställningar m.fl.Därutöver tillkommer enligt statsministern och statsrådensom inte är tjänstemän i traditionell mening och som därför inte ingåri definitionen politiskt tillsatta tjänstemän.Antalet politiskt tillsatta tjänstemän per departement under år 2004framgår av tabellen nedan.Tabell 3. Politiskt tillsatta tjänstemän i perdepartement år 2004Departement Politiskt tillsatta tjänstemänSB 40Ju 12UD 12Fö 6S 16Fi 18U 11Jo 5Ku 2M 5N 21FA 19*Totalt 167I tabellen räknas de politiskt sakkunniga samt statssekreterarna sompolitiskt tillsatta tjänstemän, i enlighet med egendefinition av begreppet. *Samarbetspartiernas tjänstemän.Mot bakgrund av tidigare granskningar framgår att utvecklingen av antaletpolitiskt tillsatta tjänstemän ser ut som följer:Tabell 4. Politiskt tillsatta tjänstemän i åren2000-2004År Politiskt tillsatta tjänstemän, totalt varav statssekreterare och statsminister2000 136 24 172001 146 25 202002 145 25 202003 172 27 222004 167 27 23För uppgifter om antalet politiskt tillsatta tjänstemän ,se bet. 2001/02:KU10 s. 9. Uppgifterna i tabellen skiljer sig delvisfrån vad som redovisats i bet. 2003/04:KU10. Skillnaden beror på olikheteri beräkningsunderlaget.Av tabellen framgår att antalet anställda tjänstemän som är politiskttillsatta har minskat något, från 172 tjänstemän till 167tjänstemän . Antalet statsråd har fortsatt att öka något.3.1.1 Föräldraledighet och förvärvsarbete i RegeringskanslietRegeringskansliets undersökningUtskottet har beslutat att i årets granskning rikta speciell uppmärksamhetmot frågor rörande föräldraledighet ur ett kompetens- och konkurrensperspektiv.Mot bakgrund av föregående års granskning avseende kvinnor i högretjänster inom fortsätter utskottet nu sin granskningockså i det ämnet.Regeringskansliet har genomfört en undersökning isyfte att öka kunskapen om och skapa ökade förutsättningar för deanställda att förena förvärvsarbete och föräldraskap. Denna undersökning,Att förena föräldraskap med förvärvsarbete inomRegeringskansliet1FA2003/1327/,har använts vid utskottets granskning. Undersökningen var ett direktresultat av Handlingsplan för jämställda löner 2002,där ett antal åtgärder som bedömdes vara viktiga för ett framgångsriktjämställdhetsarbete presenterades. Utskottet har även riktat uppmärksamhetmot jämställdhetsplan. Utskottet har under tidigaregranskningar (2002/03:KU10, 2003/04:KU10) tagit närmare del avjämställdhetsplanen och vissa projekt som följt av dess åtgärdspunkter, bl.a. förbättrade åtgärder för att uppmuntra kvinnor att gå chefsutbildningarsamt ett mentorprogram för de anställda.Enligt material som utskottet inhämtat från kommerundersökningen bl.a. att resultera i utarbetandet av en föräldrapolicy,som skall underlätta för såväl chefer som handläggare och baspersonalatt förena föräldraskap med förvärvsarbete. Föräldraledigas lönesättningoch löneutveckling kommer särskilt att följas upp.Undersökningen genomfördes under vintern 2003-2004. Arbetet inleddesmed en förstudie som följdes av djupintervjuer av anställda representativtfördelade över departement. Därefter följdesdjupintervjuerna upp med en enkätundersökning till ett större antal utvaldaanställda.Samtliga personer som djupintervjuats har uppgett att de är sammanboendemed en partner, dvs. att hushållet har två vårdnadshavare. Flera av demhar haft en vikarie under föräldraledigheten; det gäller främst kvinnornasom varit lediga . Männen har uppgett att eftersom derasledighet varat har en vikarie inte varit aktuell.Resultatet från intervjuerna har visat att i de flesta par är detkvinnorna som har tagit den största delen av föräldraledigheten, trotsatt intentionerna varit att ledigheten skulle delas lika. De flestakvinnorna som deltog i undersökningen hade varit hemma mellan 12 och 18månader, medan majoriteten av männen varit hemma mellan ,och en något lägre andel män varit hemma mellan . Avmaterialet framgår att den främsta orsaken till uppdelningen av ledighetenär arbetssituationen och den ekonomiska aspekten, vilket främst gällerkvinnorna - i en del fall tjänar mannen mer än kvinnan och det är dåmer ekonomiskt fördelaktigt att kvinnan är hemma.Resultaten av undersökningenAv de tillfrågade upplever kvinnorna i högre utsträckning än männen attde har kommit efter i löneutvecklingen i samband med sin föräldraledighet.Medvetenheten om denna risk fanns bland intervjupersonerna. Undersökningenger vid handen att några intervjupersoner har fått ett genomsnitt avlönepåslagen, andra har fått ett generellt påslag, någon fick möjlighetatt omförhandla sin lön i samband med återkomsten till arbetet, medanett par personer upplever sig ha helt blivit bortglömda under lönerevisionenunder sin föräldraledighet.Från jämställdhetssynpunkt är det värt att notera att föräldraledigheti av vissa anställda upplevs medföra konkurrensnackdelarnär det gäller den årliga lönerevisionen. Undersökningen visar att fleraav intervjupersonerna anser att lönerevisionen inte uppmärksammat dentid av lönerevisionsåret de arbetat innan de gått på föräldraledighetenoch att större hänsyn bör tas till det arbete de faktiskt utfört föreledigheten.En aspekt av konkurrensnackdelarna de föräldralediga i Regeringskansliethar upplevt att de drabbats av är att de i många fall har fått nya ellerändrade arbetsuppgifter vid återkomsten till arbetet. Vissa har underledigheten bytt arbete, och ett fåtal har blivit befordrade ellererbjudna attraktiva jobb under ledigheten. Deltidsarbete är enligtundersökningen i flera fall en förutsättning för att det skall gå attkombinera arbete och föräldraskap, men undersökningen visar också att deintervjuade saknar möjlighet att arbeta hemifrån, något som skulleunderlätta situationen.En annan aspekt på konkurrensnackdelar som undersökningen visar är atti stort sett samtliga intervjuade uppger att karriären påverkas avföräldraledigheten. Påverkan består dels av att de varit borta en längretid från arbetsplatsen, dels av att sakkunskap kan ha gått förlorad ochatt de hamnat efter både lönemässigt och utbildningsmässigt. Vidåterkomsten till arbetet har ett par personer uppgett att de också haftsvårt att ta på sig mer arbetsuppgifter utöver de ordinarie arbetsuppgifterna,vilket också upplevs kunna påverka karriären negativt. Att inte hamöjlighet att delta i alla utbildningar och att hamna efter socialt sesockså som en nackdel. Flera intervjupersoner uppger också att de uppleveratt det satsas mindre på dem i egenskap av småbarnsföräldrar och attdet upplevs som att cheferna tar för givet att de "ärintresserade av en karriär". Några av kvinnorna i undersökningen uppleveratt männen premieras för att vara föräldralediga medan kvinnorna integör det. Detta är dock inte den förhärskande uppfattningen bland samtligaintervjuade.Flextid och deltid är förutsättningar för att småbarnsföräldrar skallkunna kombinera förvärvsarbete och föräldraskap. I de flesta fall harintervjupersonerna, och även de som har svarat på den kvantitativaenkäten, haft möjlighet att dela ansvar med sin partner. avdem som svarat på den kvantitativa undersökningen uppger att de ärensamstående, och är ensamstående med delad vårdnad,varför en mer komplett bild av hur förvärvsarbete och föräldraskap kanskötas även i olika sorters familjekonstellationer inte kan ges.3.1.2 Uppgifter i promemorior och vid utfrågningPromemoria av den 27 augusti 2004I material som har inhämtats (PM från den 27 augusti2004, bilaga 3) anförs att karriärplaneringsprogramhar vidareutvecklats . Prioriterade grupper skall enligtRegeringskansliet vara chefer, medarbetare som har varit föräldraledigasamt utlandsstationerade medarbetare.Vidare anförs att chefer i erbjuds möjligheten attdelta i en individuell karriärplanering, som ingår i den grundläggandechefsutbildningen. Under hittillsvarande del av har 15 chefer,11 kvinnor och 4 män, deltagit i den individuella karriärplaneringen.Utöver denna utbildning har en kurs kallad "Chefen som karriärcoach"genomförts , där kursdeltagarna har kunnat diskutera chefsrollenmed utgångspunkt i hur medarbetarna skall kunna få hjälp i sin utveckling.I detta program deltog 12 chefer, lika antal kvinnor och män.Regeringskansliet skall också påbörja ettkarriärplaneringsprogram för grupper av kvinnor och män som varitföräldralediga,i syfte att stärka deras förutsättningar att förena rollerna medarbetarskapoch föräldraskap. Även utlandsstationerade medarbetare skall få stöd iden egna karriärplaneringen, framför allt vid stationeringen i Stockholm.Individuell karriärplanering erbjuds även för andra medarbetare än deovan redovisade på respektive departement.Vad gäller andelen kvinnliga chefer, som utskottet granskade under detförra , har enligt svaret nu kvinnligaambassadörer () jämfört under år 2003.Chefsprogrammet har under 2003-2004 utbildat 54 chefer (33 kvinnor och21 män) inom ramen för den grundläggande chefsutbildningen. Ävenverksamhetsanpassade chefsutbildningar genomförs på departementen. Enligtuppgift har vissa departement specifika mentorsprogram, men mentorskapetlyfts även fram i chefsutbildningen. Ett antal deltagare i programmenhar erbjudits möjligheten att få en , och anföratt en inriktning är att mentorer erbjuds de kvinnor som arbetsgivarenbedömer vara tänkbara chefer.Promemoria av den 7 oktober 2004Som svar på frågor från utskottet har från den 7oktober 2004 översänts en inom Statsrådsberedningen upprättad promemoria(bilaga 4). I promemorian anförs att arbetet med att förhindra uppkomstenav osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män bl.a. har fokuseratspå att tillförsäkra gruppen föräldralediga arbetstagare samma löneökningsnivåsom övriga inom respektive huvudorganisation i respektive departement.De lokala parterna har också via en arbetsgrupp haft möjlighet attfördela en viss del av en lönesumma på utöver ordinarie revisiontill vissa medarbetare som varit eller är föräldralediga i syfte attmotverka eventuella osakliga löneskillnader.Vad gäller möjligheten till att arbeta hemma eller "mobilt" anförRegeringskansliet att det redan nu finns möjlighet för de anställda attfå tillgång till uppkopplingsbara bärbara datorer och att inom ramenför det s.k. mobilitetsprojektet - med införande -även få utökade möjligheter att kunna arbeta mobilt med ett nytt teknisktkoncept.Föräldraledighet skall enligt inte innebära någonkonkurrensnackdel när det gäller karriärutveckling. För att klargöraroller och ansvar mellan arbetsgivare och arbetstagare vid föräldraledighetarbetar med att ta fram en mer utveckladföräldrapolicy. Policyn kommer att ta upp frågor som rör bl.a.kommunikationen mellan chef och föräldraledig, lönesamtal för föräldraledigasamt gemensam planering mellan chef och föräldraledig inför återinträdetpå arbetsplatsen. anför att policyn riktar sig tillalla medarbetare på , men att det för baspersonal ochchefer planeras särskilt riktade åtgärder inom ramen för föräldrapolicynsåsom information, utbildning och seminarier.Vad gäller möjligheten att efter föräldraledigheten få återgå till sammaarbetsuppgifter anför att det ibland inte är möjligteftersom enheternas arbetsuppgifter ofta förändras över tiden. Det kanvara en del i karriärutvecklingen att återgå till delvis förändradearbetsuppgifter och kan därmed också upplevas som positivt.Utfrågning med förvaltningschefUtskottet höll en intern utfrågning med Regeringskanslietsförvaltningschef informerades om arbete med jämställdhetsfrågor,i synnerhet frågor rörande statistik kring föräldraledigheter ochRegeringskansliets föräldrapolicy samt personalfrågor i samband medchefsutbildning. Förvaltningschefen redogjorde även förRegeringskansliets effektiviseringsarbete.Vad avser frågor rörande föräldraledigheter lämnades bl.a. följandeinformation. Kvinnor som varit föräldralediga från Regeringskanslietfår i högre utsträckning än män nya arbetsuppgifter vid återinträdandeti tjänsten (för kvinnor mot för män). Detta förklaras med attkvinnorna tar längre ledigheter än männen.De åtgärder som beslutats med anledning av undersökningär bl.a. en utvecklad föräldrapolicy, mer information och utbildning,förnyad analys av löneutvecklingen för föräldralediga och olika åtgärderrörande mobilitet och karriärutveckling. Vidare har möjligheten för demsom varit föräldralediga att kunna delta i möten och kurser inom ramenför flextiden på arbetsplatsen utökats.Effektiviseringar som ägt rum på har främst skettinom ramen för ledningsformerna vad avser personalpolitiken, men ocksåinom beredningsprocesserna med förbättrad information till ,omprövningar av vissa projekt och program och administrativ översyn föratt på ett bättre sätt samordna personalresurserna.Gunnar anförde också att trots att antalet regeringsärendenfortsätter att minska har de ökat i komplexitet. Kraven påsnabb beredning har blivit större, och den snabba internationaliseringenmed den större kontaktytan gentemot andra länder - både europeiska ochutomeuropeiska - påverkar också arbetet i Regeringskansliet.3.2 resultatredovisningVissa bestämmelser avseende resultatredovisningEnligt förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlagskall myndigheter under regeringen lämna en årsredovisning tillregeringen avseende det senast avslutade räkenskapsåret (2 kap. 1 §).Årsredovisningen skall bl.a. bestå av resultatredovisning (2 kap. 4 §första stycket). Myndigheten skall därvid redovisa och kommenteraverksamhetens resultat i förhållande till de mål och i enlighet med dekrav på återrapportering som regeringen har angett i regleringsbreveller i något annat beslut (3 kap. 1 § första stycket). I de fallregeringen inte beslutat om krav på återrapportering skall myndighetenredovisa och kommentera hur prestationerna har utvecklats med avseendepå volym, intäkter, kostnader och kvalitet (3 kap. 1 § andra stycket).Av resultatredovisningen skall framgå hur verksamhetens kostnader ochandra intäkter än sådana av anslag fördelar sig enligt den indelningför återrapportering av verksamheten som regeringen beslutat (3 kap. 2§ första stycket).Enligt förordningen (1996:1515) med instruktion för tillämpa de ekonomiadministrativa bestämmelsersom gäller för myndigheter under regeringen, om regeringen inte beslutarnågot annat (45 § första stycket). skall dock intelämna resultatredovisning enligt förordningen om årsredovisning ochbudgetunderlag (45 § andra stycket).I fråga om regeringens resultatredovisning för anges i 2 §lagen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen) att regeringen skallredovisa de mål som åsyftas och de resultat som uppnåtts på olikaverksamhetsområden. Detta krav på resultatredovisning omfattar ocksåRegeringskansliets verksamhet.I förarbetena till budgetlagen anförde regeringen att det på en delområden kunde vara svårt att beskriva mål och uppnådda resultat mednågon högre precision (prop. 1995/96:220 s. 22). Sättet på vilket måloch resultat anges måste därför, menade regeringen, i hög grad anpassastill de förutsättningar som gäller på olika statliga verksamhetsområden.Tidigare behandlingSedan den 1 januari 1997 är en myndighet. Dessförinnanutgjorde Statsrådsberedningen, departementen och Regeringskanslietsförvaltningskontor separata myndigheter.Konstitutionsutskottet har uppmärksammat den reformgenom vilken blev en myndighet, däribland frågan omRegeringskansliets resultatredovisning.Förslag från revisorer våren 1998Våren 1998 behandlade (bet. 1997/98:KU31) Riksdagensrevisorers förslag 1997/98:RR7 om resultatstyrning av statlig verksamhet.Enligt revisorerna var det angeläget att ökadeambitionsnivån i arbetet med att redovisa resultatet av sin egen verksamhet,detta för att arbetet med att resultatstyra förvaltningen skulle framståsom trovärdigt. Revisorerna föreslog därför att skulle begäraatt även skall lämna resultatredovisning på sammasätt som andra myndigheter.Konstitutionsutskottet fann, mot bakgrund av pågående verksamhet inomRegeringskansliet med att utveckla styrsystem och resultatredovisning,att revisorers förslag var för tidigt väckt. Bedömningenhängde samman med att innebörden av begreppen resultat och resultatmåttnär det gäller och dess verksamhet enligt utskottetsmening är långtifrån självklar, om man tar i beaktande Regeringskanslietsspeciella ställning och styrande roll gentemot de verkställandemyndigheterna. Enligt utskottets mening borde det arbete som igångsattsinom med att utveckla den interna styrprocessen ochresultatredovisningen pågå ytterligare någon tid innan frågan omRegeringskansliets resultatredovisning för åter aktualiseras.Utskottet utgick från att under det fortsatta arbetetskulle utveckla resultatmått etc. som ger en rättvisande bild avRegeringskansliets prestationer. Regeringen borde enligt utskottet redovisaresultatet av utvecklingsarbetet för i lämpligt sammanhang.Detta borde enligt utskottet, med anledning av revisorernas förslag idenna del, ges regeringen till känna. följde utskottet (rskr.1997/98:294-296).Utskottets granskning hösten 1999I granskning (bet. 1999/2000:KU10) avRegeringskansliet tillfrågade utskottet bl.a.om vilka åtgärder som vidtagits med anledning av tillkännagivande(1997/98:KU31, rskr. 1997/98:295) om resultatredovisning.I en promemoria från Statsrådsberedningen redovisades svar på utskottetsfrågor som utarbetats inom . Ipromemorian anfördes att , enligt 1 § förordningen(1996:1515) med instruktion för , som enda uppgift haratt bereda regeringsärenden och att i övrigt biträda regeringen ochstatråden i deras verksamhet. När det gäller funktion, uppgifter ochrelation till regeringen skiljer sig väsentligen frånandra myndigheter. Det var enligt promemorian helt enkelt svårt attpraktiskt och teoretiskt skilja på resultat ochregeringens, vilket gör att de regelverk som skapats för regeringensstyrning och dialog med statliga myndigheter i många avseenden intepassar in på . I promemorian anfördes att det däremotär naturligt att utvecklar och sedan redovisar vissaresultatmått för . Ett slags mått var antalet beslut somregeringen har fattat, uppdelat i olika slags ärenden, som publicerasi granskningsbetänkanden. Andra resultatmåttvar av ekonomiskt slag och redovisas framför allt i budgetpropositionen.Ytterligare ett led i arbetet med att publicera uppgifter om vadRegeringskansliet presterar som anfördes i promemorian var tillkomsten aven årsbok. Den skulle utvecklas med avsikten att ta fram ytterligarenyckeltal och statistiska uppgifter.Utskottet konstaterade att det fanns i grunden två skilda uppfattningar:dels utskottets uppfattning att borde kunna lämnaresultatredovisning som andra myndigheter, dels uppfattningen attRegeringskansliet inte bör ha en sådan skyldighet. När Regeringskanslietinom ramen för den aktuella granskningen lämnat besked om att sådaninformation inte var att vänta, ansåg utskottet, som inte fann skäl attfrångå sin tidigare redovisade uppfattning om behovet av redovisning avresultat också från , att frågan borde bli föremål fören mera utförlig, principiell analys vid nästa års granskning.Utskottets granskning hösten 2000Frågan om resultatredovisning togs åter upp i 2000års granskning (bet. 2000/01:KU10). ifrågasattedärvid det synsätt som gett uttryck för i 1999 årspromemoria. Det var t.ex. inte självklart att det är just de regelverksom åberopas som skall användas vid en bedömning av Regeringskanslietsprestationer som stöd- och serviceorganisation till regeringen. Snarareskulle enligt utskottet krävas en anpassning av de generella reglernatill de speciella förhållanden som råder mellan regeringen ochRegeringskansliet. Studien Vad kostar det att regera? En studie avRegeringskansliets dimensionering nu - och (Ds 2000:27) gav ettrikhaltigt teoretiskt och empiriskt underlag för att formulera mätbaramål för . Redovisning av det slagsresultatmått som sagt sig vara berett att lämna (antaletregeringsärenden, propositioner etc.) hade kommit till stånd i vissomfattning, men den framstod enligt utskottet som alltför begränsad.Utskottet menade att det borde vara möjligt för attlämna en mer sofistikerad redovisning inte bara avseende antalet produktersom kommit ut av verksamheten utan även avseende vad Regeringskanslietsom stöd- och serviceorganisation till regeringen åstadkommit i dennaegenskap, t.ex. utförda prestationer i relation till insatta resurseri form av tid och pengar, bedömningar av kvaliteten hos det som producerats,jämförelser med motsvarigheten till i andra länderetc. Ytterst var det enligt utskottet en fråga om de enskilda statsrådenseller regeringens eller statsministerns bedömning av det stöd somRegeringskansliet levererar till regeringens politiska verksamhet.Som svar på en skrivelse från utskottet anfördes i en promemoria frånRegeringskansliet att den nämnda studien Vad kostar det att regera?inte ändrade regeringens ställningstagande i fråga om Regeringskanslietsresultatredovisning till regeringen. I promemorian avfärdades ävenmöjligheten att förändra regelverket för regeringens styrning avRegeringskansliet på ett sådant sätt att verksamhet skullekunna redovisas och bedömas med avseende på inre effektivitet, dvs.Regeringskansliets användbarhet för att genomföra en regerings politiskaavsikter. Uppfattningen att det är svårt att praktiskt och teoretisktskilja på resultat och regeringens upprepades.Utskottet konstaterade att frågan om resultatredovisninginte hade förts framåt, trots att rapporten Vad kostar det att regera?gav goda möjligheter till en sådan mer utförlig, principiell analys somutskottet tidigare efterlyst. Utskottet uttalade att det avsåg attnästföljande år fortsätta sin granskning av som myndighet.Utskottets granskning hösten 2001I granskning erinrade utskottet omatt det tidigare hade tagit upp frågan om Regeringskanslietsresultatredovisning och därvid konstaterat att frågan inte hade förts framåt(bet. 2001/02:KU10). Utskottet uppmärksammade att revisorerunder hösten hade beslutat rapporten - En myndighet,tio departement eller hundra enheter? (rapport /02:4). Utskottetansåg att det borde avvakta utfallet av den remissbehandling som rapportenvar föremål för samt revisorernas slutliga ställningstagande och förslagtill . Utskottet uttalade att det skulle fortsättasin granskning av som myndighet.Förslag från revisorer våren 2002Med rapporten och remissvaren som grund överlämnade revisorervåren 2002 sitt förslag (förs. 2001/02:RR15)till . I likhet med remissinstanserna (bl.a. Statskontoret ochFöretagsekonomiska institutionen vid ), och med betoningpå vikten av att är ett föredöme för andra myndigheter,ansåg revisorerna att skall lämna resultatredovisningsom i princip andra myndigheter. Revisorerna hänvisade till att riksdageni samband med behandlingen av deras förslag om anslag som regeringendisponerar och fördelar (förs. 2000/01:RR14, bet. 2001/02:KU5, rskr.2001/02:39-41) uttalat att samma krav bör ställas på regeringen när denhanterar bidragsmedel som på varje annan statlig myndighet. Enligtrevisorerna borde kraven på resultatredovisning m.m. utvidgas till attäven omfatta kärnverksamheten i .