bet · GR01MJU12 · 2004-03-11 00:00:00 — Expertgruppen tar också uppatt m.fl. ändrar grundläggande definitioneri en tredje rapport om studien, vilket har effektenatt den minskade risken för tumör på motsatt sidaförsvinner.Muscat m.fl. 2000En sjukhusbaserad fall-kontrollstudie genomfördesmellan och 1998 av , m.fl.[17] I studienintervjuades 469 patienter med primär hjärntumör.Dessa matchades mot 422 kontrollpersoner valda urandra patientgrupper på sjukhusen.Av patientfallen använde 66 mobiltelefoner, vilketmotsvarades av 76 för kontrollpersonerna.Telefonerna, i de flesta fall analoga, användes isnitt 2,8 respektive . Medianen för användningper månad var för fallen och 2,2 förkontrollerna. Analyser genomfördes avseende antaletanvändningsår, antalet användningstimmar ,ackumulerade användningstimmar, hjärntumörens lägeoch typ. Man fann inga signifikanta samband mellananvändning och cancer.Tumörer i storhjärnan förekom oftare på den sidaav huvudet där telefonen använts (26 mot 15 fall).Tumörer i temporalloben, dvs. vart och ett avstorhjärnans två sidopartier, förekom dock i mindreutsträckning på den sida där telefonen använts (9mot 5 fall). De två sambanden tog med andra ord utvarandra.Forskarna menar att undersökningen pekar på attanvändningen av mobiltelefoner inte är förknippadmed ökad risk för hjärntumör men påpekar också attflera studier behövs för att studera om längreanvändningsperioder kan habetydelse för långsamt växande tumörer.Som en del av studien undersöktes också i enuppföljning ett eventuellt samband mellanmobiltelefon och cancer i hörselnerven. Studienvisade inte på någon risk för tumör i hörselnervenoavsett användningens frekvens eller tidslängd. [18]Kommentarer i granskningsrapporterna tillstudienDe amerikanska granskarna påpekar att endast 5procent av patienterna i m.fl. studieuppgett att de använt mobiltelefon i mer än fyra år.Studien hade alltså få långtidsanvändare. Dessutomvar man vid utvärderingen av exponering tvungen attförlita sig på minnesförmågan hos personerna medhjärntumörer (samma problem som i m.fl.studie). Granskarna påpekar också att digitalatelefoner överhuvudtaget inte kunde utvärderas.SSI:s oberoende expertgrupp menar också attstudierna begränsas av den korta tidenmobiltelefonen använts av huvuddelen av fallen.Ytterligare en begränsning är osäkerheten somuppstår när kontrollpersonerna väljs från andrapatientgrupper på sjukhusen, eftersom kontrollernasfunktion är att spegla hur vanlig exponeringen är iden allmänna befolkningen.Inskip m.fl. 2001I redovisade Inskip m.fl. resultatenfrån en amerikansk fall-kontrollstudie omfattande782 hjärntumörfall och 799 kontrollpatienter. [19]Studien visade att det inte förelåg ökade risker förhjärntumör bland individer som användemobiltelefoner eller mer per dag ellerdem som använt mobiltelefon regelbundet i fem åreller mer. Studien visade också att det inte fannsnågot samband mellan den sida på vilken en tumörförekom och den sida av huvudet mot vilken telefonenvanligtvis hade hållits. Studien genomfördes underperioden , och det påpekas att de data maninsamlat inte är tillräckliga för att utvärderariskerna på lång sikt för dem som användermobiltelefonen i stor utsträckning.Kommentarer i granskningsrapporterna tillstudienDe amerikanska forskarna menar att Inskip m.fl.ägnat noggrann uppmärksamhet åt metodfrågor, vilketbl.a. minimerat risken att resultaten skulle bero påskevheter i urval eller felaktigheter i patienternasminnesbilder.Som kritik anför de att långvarig användning avmobiltelefoner inte kunde belysas på etttillfredsställande sätt, inte heller tumörer som tarlång tid att utvecklas. Studien kunde inte hellerbelysa eventuella risker med digitala telefoner(GSM-telefoner). Sammanfattningsvis anser granskarnadock att studien ger övertygande bevis emot attmobiltelefoni skulle medföra ökade risker förcancer.Forskarna i påpekar bl.a. attstudien endast inkluderar ett fåtal individer somanvänt mobiltelefoner , och att ävendenna studie begränsas av att kontrollpersonernavalts bland andra patientgrupper.Johansen m.fl. 2001Johansen m.fl. genomförde en landsomfattande studiei på mobiltelefonabonnenter 1982-1995. [20]En lista på 420 095 mobiltelefonabonnenter (80procent av alla privata abonnenter i )erhölls från två danska operatörer och matchades motdet danska cancerregistret. Analyser gjordesavseende mobiltelefonabonnemangets längd, tid sompasserat sedan det första abonnemanget tecknades,ålder när det första abonnemanget tecknades, typ avtelefon (analog eller digital) samt cancertyp.Studien är en s.k. kohortstudie, vilket harfördelen att risken för urvals-, intervju- ochminnesbias är mindre än i fall-kontrollstudier. [21]Enkelt uttryckt studerade man mobiltelefonanvändareoch jämförde deras förekomst av hjärncancer med denman kan förvänta hos befolkningen i övrigt (och somär statistiskt känd). Möjligheten för urvalsbiasminskades genom att alla med privatamobiltelefonabonnemang undersöktes. Risken förminnesbias försvann genom att exponeringen avstrålning fastställdes med hjälp av register ochcancerdata insamlades med hjälp av cancerregisterefter data om exponeringen.Resultaten visade inte på några samband mellananvändning av mobiltelefoner (både analoga ochdigitala) och ökad risk för olika typer av tumörer ihjärnan och nervsystemet (och leukemi). Risken ökadeinte heller med den tid man använt telefonen, tidsom förlöpt sedan första abonnemanget, ålder vidförsta abonnemanget eller typ av telefon.Författarna påpekar avslutningsvis att även omuppföljningen i vissa fall skedde upp till 15 årefter det första abonnemanget så var dengenomsnittliga tid som förlöpt från det attmobiltelefonanvändningen börjat till studien 3,1 år.Därför menar man att det är tänkbart att det kanvara för tidigt att utvärdera långsamt växandetumörer.I en efterföljande artikel har m.fl.också undersökt ett eventuellt samband mellanmobiltelefoni och malignt melanom i ögat. Slutsatsenär att den ökade mobiltelefonanvändningen inte harlett till en ökning av cancer i ögat. [22]Kommentarer i granskningsrapporterna tillstudienInledningsvis bör det påpekas att de amerikanskagranskarna är medförfattare till m.fl.studie. Granskarna anser att det är en styrka attJohansens m.fl. studie är en kohortstudie:Inom epidemiologin anses reultaten från en välgenomförd kohortstudie löpa mindre risk attförvanskas än resultaten från en väl genomfördfall-kontrollstudie. En kohortdesign är iallmänhet överlägsen fall-kontrollupplägget tackvare minimeringen av urval-, samt intervjuar- ochminnesbias. [23]Vidare sägs att studien har stor statistisk styrkapå grund av det stora antal som undersöktes, detstora antalet observerade personår samt möjlighetenatt i en del användares fall följa upp dem upp till15 år.Även här menar man att det är möjligt att långsamtväxande tumörer kan ha förbisetts.Exponeringsutvärderingen var också begränsadeftersom den enbart grundade sig påabonnemangsinformation. Den studerade populationenvar kanske heller inte typisk för befolkningen iallmänhet, vilket t.ex. indikeras av den lågaandelen rökare i gruppen. Sammanfattningsvis menarman dock att denna stora kohortstudie med ytterstliten risk för bias är ett starkt bevis mot ettsamband.SSI:s expertgrupp menar att även denna studie harett begränsat värde som utvärdering av delångsiktiga effekterna av mobiltelefonanvändandeeftersom av användarna kunde studerasi . Av dem som fick tumörer i hjärnaneller nervsystemet hade 24 använt mobiltelefon i femår eller mer.Gruppen menar också att det finns problem medantagandet om att den som är innehavare avabonnemanget också är den som faktiskt användertelefonen. En annan brist är att man iundersökningen inte kunde inkludera dem som hadeföretagsabonnemang, en grupp som sannolikt användermobiltelefonen mycket. Dock menar man att dessaproblem sannolikt bara skulle kunna dölja en mycketliten ökad risk.Auvinen m.fl. 2002I en studie har ett finskt forskarlagundersökt ett eventuellt samband mellanmobiltelefoni och hjärn- och spottkörteltumörer. [24]Samtliga hjärntumörfall (398 individer) ochspottkörteltumörfall (34 individer) i 1996matchades mot 5 kontroller valda ur befolkningen.Typ av telefon och abonnemangets längd fastställdesmed hjälp av personnummer och abonnemangslistor för1996. Forskarna påpekar att metoden inte är helttillfredsställande eftersom det bl.a. inte ärmöjligt att fastställa användningens omfattningeller att den som innehar abonnemanget också är densom använder telefonen. Det var inte heller möjligtatt få information om användningens omfattning ochde som hade företagsabonnemang.Resultaten visar att av de individersom fått hjärntumör och av dem som fåttspottkörteltumör hade haft mobiltelefonabonnemang.Av kontrollerna var motsvarande andel 11 procent.Mobiltelefoni visade sig inte vara förknippat medhjärn- eller spottkörteltumörer generellt, men ettsvagt samband fanns mellan tumörer i nervsystemet(gliom) och analoga mobiltelefoner. Inga skillnaderi fråga om tumörläge fanns mellan dem som användemobiltelefoner och dem som inte gjorde det.Kommentarer i granskningsrapporterna tillstudienDe amerikanska granskarna menar att sannolikhetenför urvalsbias är liten eftersom man studerade allafall av hjärn- och spottkörteltumörer och attantalet hjärntumörer var relativt stort (398).Analyserna var också noggrant genomförda ochresultaten tydligt presenterade. Man kontrolleradeockså för andra faktorer som skulle kunna habetydelse, t.ex. yrke, hemvist och socioekonomiskstatus.På minussidan anges att antalet mobilanvändare istudien var lågt, likaså abonnemangens tidslängd medfå abonnemang som varat längre än - ca 5procent av abonnemangen mot i den danskastudien (m.fl.). Det låga antalet ijämförelse med den danska studien kan tyda på attprivata mobiltelefonanvändare blivit underskattade.Man kritiserar också att ingen information fanns atttillgå om hur ofta eller hur länge personernaringde.SSI:s oberoende expertgrupp menar att studiensresultat att risken för tumörer i nervsystemet ökadeefter bara analogt mobiltelefonabonnemangverkar osannolikt både på grund av den korta tidenav exponering och den korta tiden mellan exponeringoch utvecklandet av cancer. Om detta skulle varariktigt borde det också ha observerats i den danskastudien som liknar Auvinens och även i andratillgängliga studier. Dessutom skulle den dubbleraderisk som Auvinen m.fl. finner slagit igenom iantalet registrerade cancerfall som ett resultat avden kraftigt ökade användningen av mobiltelefoni.Expertgruppen påpekar att det inte finns någonindikation på att antalet fall av tumörer inervsystemet har ökat i den åldersgrupp därmobiltelefonanvändning är vanlig.SammanfattningDe epidemiologiska studier som gjorts av eventuellarisker för cancer i samband medmobiltelefonanvändning visar huvudsakligen att detinte går att påvisa några ökade risker för tumörer ihuvudet. studier har visat på vissaförhöjda risker för cancer, framför allt på den sidaav huvudet där man använder telefonen. Hardellsforskningsstudier har dock starkt kritiserats avforskarsamhället på metodologiska grunder.En samstämmighet råder om att det är nödvändigtmed ytterligare forskning för att avgöra om merlångsiktig användning av digital mobiltelefonieventuellt kan medföra ökade risker för cancer. **FOOTNOTES**[5]: Boice J. och ., "Epidemiologiskastudier över mobiltelefoner och risken för cancer- en översikt", SSI Rapport 2002:16. Förrapporten, se webbplatsen . [6]: SSI's onElectromagnetic Fields, "onMobile Telephony and Cancer and Other SelectedBiological Effects: First annual report fromSSI's on ElectromagneticFields", SSI Dnr 00/1854/02, 2003. För rapporten,se webbplatsen:[7]: Se , , , och ,"Use of cellular telephones and the risk forbrain tumours: A case-control study",15, s. 113-116,1999. [8]: Detta har kritiserats och ifrågasatts, seAhlbom A. och ., "Correspondance re:Use of cellular phones and the risk of braintumours: A case-control study", InternationalJournal of Oncology 15, s. 1045-1047, 1999. [9]: Resultaten presenteras i s.k. oddskvoter. Istatistiken är oddset p/(1-p), där p ärsannolikheten. En oddskvot uttrycker den relativasannolikhet en exponerad individ har att drabbasav en viss åkomma i jämförelse med en person sominte exponerats. [10]: NMT, Nordiska mobiltelefonsystemet byggerpå analog teknik och GSM, forMobile Communications är ett digitaltmobiltelefonsystem. [11]: För artiklarna baserade på 1999 årsundersökning, se , ,Påhlson , , "Case-ControlStudy on Radiology Work, X-rayInvestigations, and Use of Cellular Telephones asRisk Factors for Brain Tumours", Medscape GeneralMedicine 2 (2), 2000 och , , och ,"Ionizing radiation, cellular telephones and therisk for brain tumours", ofCancer Prevention, vol. 10, s. 523-529, 2001. [12]: Med bias avses felaktigheter ivetenskapliga resultat p.g.a. något systematisktfel i forskningsprocessen vad gäller t.ex.insamling av data, bearbetning eller analys avresultat. [13]: Enligt uppgift från ,. [14]: Se , Påhlson ,, , M. ,., "Cellular and cordless telephones andthe risk for brain turmours", ofCancer Prevention 11, s. 377-386, 2002. [15]: Boice och , s. [16]: Boice och , s. 24. Medlateralitetsanalyser avses analyser av var ihjärnan tumörer är belägna jämfört med vilkensida telefonen används på. [17]: JE, Malkin MG, , Shore RE,Stellman SD, McRee D, Neugut AI, Wynder EL.,"Handheld cellular telephone use and risk ofbrain cancer", JAMA 284, s. 300-317, 2000. [18]: JE, Malkin MG, , Shore RE,Stellman SD, Neugut AI, ., "Handheldcellular telephones and risk of acousticneuroma", Neurology 58, s. 1304-1306, 2002. [19]: Inskip P, Tarone R, Hatch E, Wilcosky T,, Selker R, , , Loeffler J,, "Cellular-Telephone Use and BrainTumors", ,vol. 344, s. 79-86, 2001. [20]: , Boice ,, , "CellularTelephones and Cancer - a Nationwide Cohort Studyin , , vol. 93, nr 3, s. 203-207, 2001. [21]: I en kohortstudie studeras en gruppmänniskor (kohort) där man kan identifierasubgrupper av personer som är, har varit ellerkan bli exponerade för en eller flera faktorersom hypotetiskt påverkar sannolikheten försjukdom eller andra utfall. [22]: , Boice ,, , ChristensenHC, "Mobile phones and malignant melanoma of theeye", 86, s. 348-349,2002. [23]: Boice och , s. [24]: Auvinen A, , Luukkonen R, KoskelaRS, "Brain Tumors and Salivary Gland CancersAmong Cellular Telephone Users", Epidemology 13,s. 356-359, 2002.Internationella organisationer omeventuella hälsoriskerICNIRPInternational Commission on Non-Ionizing RadiationProtection, ICNIRP, är en oberoende internationellorganisation vars mål är att tillhandahållavetenskapligt grundade råd gällande icke-joniserandestrålning och hälsa.Arbetet inom ICNIRP bedrivs främst genom attexperter från olika ämnesdiscipliner utvärderar allforskning som publiceras i vetenskapligatidskrifter. Dessa utvärderingar i kombination medriskbedömningar utförda i samarbete medVärldshälsoorganisationen, WHO, utmynnar iorganisationens riktlinjer för exponering förstrålning. [25]Organisationen publicerade ettuttalande gällande användningen avmobiltelefoner. [26] I uttalandet konstateras attvetenskapliga bevis pekar på att radiofrekventa fältinte är mutagena och därmed inte leder till cancer.Man menar sammantaget att det inte finns bevis föratt strålning från mobiltelefoner innebär någrahälsorisker, men manar ändå till en vissförsiktighet.WHOVärldshälsorganisationen, , bedriver sedan 1996ett omfattande arbete om elektromagnetiska fält.Projektet syftar till att utvärdera vetenskapligforskning, rapportera om kunskapsläget, identifierakunskapsluckor och främja forskningsprogram.Dessutom ska man uppskatta hälsorisker och ge råd åtnationella myndigheter. Organisationens webbplatsinnehåller en stor mängd information och länkar. [27]WHO har bl.a. givit ut ett faktablad på trettonolika språk, däribland svenska. WHO skriver ifaktabladet:Ingen av de granskningar som utförts harkommit till den slutsatsen att exponering för RF-fälten från mobiltelefoner eller deras basstationerorsakar några negativa hälsoeffekter. Det finns dockkunskapsluckor som identifierats för framtidaforskning så att man ska kunna göra bättrehälsoriskbedömningar. Det kommer att ta förden RF-forskning som krävs att slutföras ochutvärderas, samt för att offentliggöra deslutgiltiga resultaten angående eventuellahälsorisker. [28]Vidare sägs om ICNIRP:s riktlinjer:Internationella riktlinjer framtagna avInternational Commission on Non-IonizingRadiation Protection (ICNIRP) är baserade på ennoggrann analys av all vetenskaplig litteratur(både värme och icke-värmerelaterade effekter)och erbjuder med stora säkerhetsmarginaler skyddmot alla identifierade faror med RF-energi. Bådemätningar och beräkningar visar att nivåerna förRF-signaler från basstationer i områden ditallmänheten har tillträde ligger långt underinternationella riktlinjer, vanligtvis med enfaktor på 100 eller mer. Exponeringsnivåerna frånsjälva mobiltelefonen för en användare ärbetydligt högre men ligger under internationellariktlinjer.Interphone studienEn stor epidemiologisk studie, den s.k. Interphonestudien, koordineras av forResearch on Cancer (IARC) - en organisation inom WHOspecialiserad på cancerforskning - för att se om detfinns något samband mellan mobiltelefonanvändningoch cancer i huvud och hals. [29] I studien deltarAustralien, , , , ,, , , , ,, och . Studien beräknasomfatta drygt 7 000 cancerfall och 9 000 kontrollerfrån befolkningen.En faktor som har beaktats i studien är att detkan ta för cancer att utvecklas. Vid val avfall har därför beaktats att användningen avmobiltelefoner ska ha varit tillräckligt hög redanför fem till . Ännu längre tidsanvändning kommer inte att kunna studeras eftersomhandhållna mobiltelefoner började användas först islutet av , och då endast av en liten delav befolkningen. Studien är en s.k. fall-kontrollstudie och har alltså nackdelen attexponeringsutvärderingen bygger på hågkomst hoscancerfallen. Studiens inledande arbete fokuseras påatt undersöka eventuella samband medhörselnervstumörer.De danska forskarna har kommit längst i sin studieoch några av deras resultat publicerades i slutet avjanuari 2004. [30] I den danska studien undersöktes106 fall av tumörer i hörselnerven matchade mot 212kontroller. Resultaten visar inte på något sambandmellan mobiltelefoni och risken för en tumör, inteens vid användningstider . Inteheller kunde något samband påvisas mellan den sidaav huvudet man använt telefonen och var tumörenuppkommit.Den stora internationella studien kommer sannoliktatt vara klar och rapporteras . Detförmodas att de nordiska ländernas undersökningarkommer att utgöra tunga delar i studien beroendebl.a. på att mobiltelefoner började användasrelativt tidigt här och att användningen är mycketutbredd i befolkningen. Den svenska delen av studienhåller på att analyseras och man förväntar sig attkunna skicka en artikel till en vetenskapligtidskrift för publicering under 2004.EUEU:s ministerråd har utfärdat rekommendationer närdet gäller exponering för strålning baserade påICNIRP:s rekommendationer . [31] Kommissionen harsedan utfärdat en rapport om hur arbetet medimplementeringen av rådets rekommendationerfortskridit . [32]Kommissionens generaldirektorat för hälsa ochkonsumentskydd har en webbplats om elektromagnetiskafält. [33] Kommissionen har också bildat envetenskaplig kommitté som med anledning avallmänhetens oro utfärdat en ståndpunkt. [34]Kommittén menar att det inte går att styrka attstrålningen från mobiltelefoner medför någrabetydande hälsorisker:I synnerhet finns det hos människor inga bevis omcancerogenitet hos varken barn eller vuxna frånepidemiologiska studier (av vilka vissa har varitväldigt omfattande, fastän den tid somobserverats inte varit lång nog för ettslutgiltigt uttalande). [35]SammanfattningNär det gäller icke-joniserande strålning är ICNIRPden viktigaste internationella organisationen förutarbetandet och utfärdandet av riktlinjer. ICNIRP:sgällande riktlinjer innebär att man inte anser attanvändningen av mobiltelefoni innebär en ökad riskför cancer. ICNIRP uppmanar ändå till en vissförsiktighet. Både WHO och EU delar ICNIRP:shuvudsakliga bedömningar. En omfattandeinternationell epidemiologisk studie avmobiltelefoni och cancer, den s.k. Interphonestudien, pågår för närvarande.Svenska myndigheter om eventuellahälsoriskerStatens strålskyddsinstitutStatens strålskyddsinstitut, SSI, är centraltillsynsmyndighet i för strålskydd. SSIövervakar många olika verksamheter där strålningförekommer med huvudmålsättningen att säkerställaatt svensk strålskyddslag följs. Syftetmed denna lag är att skydda människor och miljö frånskadliga effekter av joniserande och icke-joniserande strålning.En amerikansk granskning på beställning av SSISom tidigare framgått har två amerikanska epidemiologer påuppdrag av SSI granskat den tillgängligaforskningen om mobiltelefonins eventuellahälsorisker (rapporten användes för att gekommentarer i avsnitt 3.1-3.6). [36]Sammanfattningsvis menar författarna att det intefinns något stöd i den tillgängliga forskning somgranskats för att radiovågor från mobiltelefoner kanöka risken för cancer:Dessa studier är så samstämmiga att man medrimlig grad av säkerhet kan utesluta ettorsakssamband mellan mobiltelefoner och cancer.Man har inte funnit några säkra belägg för ökadrisk vare för sig hjärntumör, hjärnhinnetumör,tumör i hörselnerven, malignt melanom i ögateller spottkörteltumör. [37]I förordet till den amerikanskagranskningsrapporten konstaterar SSI:Många människor oroar sig för eventuellaskadliga hälsoeffekter av exponeringen förelektromagnetiska fält (EMF) från kraftledningaroch radiofrekventa vågor (RF) från mobiltelefoneroch basstationer. SSI anser att det inte finnsnågot vetenskapligt stöd för allvarligahälsoeffekter vid exponeringar under de nivåersom rekommenderas av International Commission onNon-Ionizing Radiation Protection. Det finnsemellertid fortfarande skäl att ta människors oropå allvar och mer forskning behövs därför pådetta område. [38]Det förtjänar att tilläggas att de amerikanskaforskarna har kritiserats för att vara tendentiösa ideras kritik av studier, som deär alltför okritiska när de bedömer de andrastudierna. [39]En granskning från SSI:s internationellaexpertgruppSSI:s internationella expertgrupp förelektromagnetiska fält lämnade den 18 december2003 sin första rapport (rapporten användes föratt ge kommentarer i avsnitt 3.1-3.6). [40] Irapporten går expertgruppen igenomforskningsresultat som bl.a. behandlar risken förcancer hos mobiltelefonanvändare och sompresenterats . Gruppen anför isammanfattningen av rapporten följande omcancerrisken för mobiltelefonanvändare:Endast ett litet antal epidemiologiska studier avmobiltelefonanvändning och cancerrisk harpublicerats. Huvuddelen av dessa studier har intefunnit något samband mellan användning avmobiltelefon och cancerrisk, men i ett par avstudierna har vissa överrisker redovisats. Avmetodskäl är dock dessa positiva resultatsvårtolkade. Metodologiska begränsningar är ocksåuppenbara i majoriteten av negativa studier,framför allt till följd av kort uppföljningstid.Det går därför inte att dra några egentligaslutsatser om cancerrisken hosmobiltelefonanvändare utifrån tillgängligaepidemiologiska studier.I en kommentar till expertgruppens rapport sägerSSI:s generaldirektör att:det inte finns några vetenskapliga belägg för attEMF från mobiltelefoner eller basstationer ledertill skadliga hälsoeffekter så länge SSI:sallmänna råd efterleves. Vi har redan tidigarerekommenderat dem som känner oro för eventuellahälsorisker från mobiltelefoner att användahandsfree eller ringa korta samtal. SSI villgärna understryka den rekommendationen som ettenkelt sätt att minska exponeringen vidanvändning av mobiltelefon. Expertgruppen delarockså myndighetens syn på behovet av ett rejältstöd till svensk forskning inom området. [41]SSI redovisade ett uppdrag om attutreda behovet av informationstext påmobiltelefoner.