bet · GS01FIU1 · 2004-11-11 00:00:00 — Ett sådant agerande skulle ha lett till en ohållbarskuldutveckling som flyttat besluten över svensk ekonomi till kreditgivarna,med långsiktiga och oöverblickbara konsekvenser för landets ekonomioch välfärd.Det är enligt utskottets mening ofrånkomligt att en så kraftfull saneringav de offentliga finanserna som genomfördes får konsekvenserför den offentliga verksamheten. En av principerna under budgetsaneringenvar dock att verksamheter som skola, vård och omsorg skulle värnasframför transfereringar, och allteftersom det ekonomiska utrymmet tillåtithar stödet till kommuner och landsting även därefter prioriterats avregering och riksdag. Utskottet kan dock inte nog understryka vikten avatt den löpande budgetpolitiken förs på ett ansvarsfullt sätt, så attåtgärdsprogram som 90-talets sanering av de offentliga finanserna inteblir nödvändiga.Det är enligt utskottets mening givetvis viktigt att effekterna av denekonomiska politiken i vid mening kontinuerligt diskuteras och analyseras.Det är emellertid inte något ämne som låter sig avgränsas och definieraspå ett enkelt sätt, utan diskussionen måste föras på bred front så attolika aspekter belyses i den samhällsekonomiska debatten.Utskottet avstyrker med det anförda motion Ju332 (mp) yrkande 2.9.3 Vårpropositionens innehållUtskottets förslag i korthetInnehållet i den ekonomiska vårpropositionen bör enligt utskottets meninginte lagregleras mer ingående än vad som framgår av RO 3.2.1. Den isammanhanget väckta motionen avstyrks.Jämför reservation 18 (m, fp, kd, c)MotionenI motion Fi277 av m.fl. (fp) föreslås att skabegära att regeringen återkommer med ett förslag till förtydligande avbudgetlagen beträffande vårpropositionens innehåll (yrkande 4).Motionärerna anser att de övergripande riktlinjerna för budgetprocessenska behandlas i den ekonomiska vårpropositionen. Då inte villeha någon detaljprocess beslutades att behandlingen av utgiftstakenför de kommande tre åren ska fastställas i samband med budgetbeslutetpå hösten. Enligt motionärernas uppfattning har de ekonomiskavårpropositioner som därefter lagts fram saknat viktigare riktlinjer förframtiden. Vårpropositionen 2004 innehöll t.ex. endast 2005 och 2006 årssiffror. För egen del anser motionärerna att riktlinjerna för denekonomiska politiken måste avse såväl skattepolitikens som budgetpolitikensinriktning framöver och att detta tydligt bör regleras ibudgetlagen.Finansutskottets ställningstagandenFrågor med anknytning till den ekonomiska vårpropositionen regleras ien tilläggsbestämmelse till riksdagsordningen (RO 3.2.1). Enligt dennaföreskrift ska regeringen avlämna propositionmed förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken(ekonomisk vårproposition). Några andra föreskrifter om den ekonomiskavårpropositionens innehåll finns inte reglerade i lag.Den aktuella tilläggsbestämmelsen fick sin nuvarande lydelse på förslagav (2000/01:RS1, s. 88) och innebär att regeringen ärskyldig att lägga fram en vårproposition.Tidigare hade regeringen i princip möjlighet att själv bestämma om ensådan proposition skulle läggas fram eller inte. Det enda krav som dåfanns var att en eventuell sådan proposition skulle läggas fram senastden om regeringen önskade få den behandlad . Medden ändring som gjordes 2001 tillkom också en föreskrift om att denekonomiska vårpropositionen ska innehålla riktlinjer för den ekonomiskapolitiken och för budgetpolitiken. Regeringen har också haft förslagspunkterav denna innebörd i de vårpropositioner som därefter lagts fram.Utskottet finner det inte motiverat att nu göra någon översyn avbudgetprocessen. Som tidigare påpekats i avsnitt 6.2 gav i sambandmed beslutet om förändringar i behandlingen av den ekonomiskavårpropositionen (2000/01:KU23) regeringen till känna att en utvärdering avförändringarna i budgetprocessen borde göras . I regeringensskrivelse /04:75, som lämnades till , skriverregeringen i en kommentar till detta tillkännagivande att en mer fördjupadutvärdering bedöms meningsfull att göra först när erfarenheter frånytterligare vunnits.Utskottet avstyrker därmed motion Fi277 (fp) yrkande 4 och 6.9.4 Politikområden inom utgiftsområde 23Utskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionsförslag om politikområden inom Utgiftsområde23.MotionenI motion MJ497 av () m.fl. anser motionärernaatt indelningen av utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske medanslutande näringar i politikområden bör renodlas. Motionärerna föreslåratt den nuvarande indelningen (skogspolitik, djurpolitik, livsmedelspolitik,landsbygdspolitik och samepolitik) ersätts med följande indelning;jordbrukspolitik, skogspolitik, fiskepolitik, djurpolitik och samepolitik.Motionärerna föreslår i enlighet med detta också nya målformuleringarför politikområdena jordbrukspolitik, fiskepolitik och djurpolitik.Motionärerna föreslår att målen för politikområdena skogspolitik ochsamepolitik förblir oförändrade.Finansutskottets ställningstagandeRiksdagen fattar beslut om budgeten i en finansiellstruktur avseende utgiftsområden, 27 till antalet, och anslag. Regeringenhar valt att göra resultatuppföljningen utifrån en delvisannan indelning av budgeten i 48 politikområden och i förekommande fallverksamhetsområden. Upphovet till indelningen var enligt regeringen bl.a. de krav som ställt på bättre målformuleringar, och regeringensbedömning var att förutsättningarna för att nå detta skulle öka med enverksamhetsindelad budget. Vissa politikområden ryms i sin helhet inomett utgiftsområde, medan de i andra fall spänner över flera utgiftsområden.När regeringen presenterade den statliga verksamheten i politikområden,uttryckte finansutskottet i sitt betänkande (bet. 2000/01:FiU1) såg presentationen av politikområden i budgetpropositionen som ettled i det utvecklingsarbete av den ekonomiska styrningen som pågickinom . Utskottet gjorde bedömningen att indelningen ipolitikområden skulle kunna ge förutsättningar för väl formulerade målinom ramen för resultatstyrningen, men betonade vikten av attpolitikområdesindelningen anpassas till arbetsformer för attriksdagen skall kunna ta till vara de potentiella fördelarna medpolitikområdena. Utskottet uttryckte att politik- och utgiftsområdena påsikt borde bringas i större överensstämmelse med varandra.Som exempel på områden där politikområdet spänner över olika utgiftsområden,som därmed också berör olika utskott, kan nämnas det utgiftsområde sommotionärerna tar upp, nämligen utgiftsområde 23. Inom utgiftsområdetfinns politikområdet Samepolitik där såväl miljö- och jordbruksutskottetsom svarar för beredningen av var sitt anslag.Detta skapar vissa olägenheter vid budgetbehandlingen. hardock inte funnit anledning att på eget initiativ besluta omändringar som rört politikområdesindelningen. Motionärerna går såledeslängre än vad funnit sig föranlåten att göra. Eftersomdet är regeringen som svarar för resultatuppföljning och återrapporteringtill och det är i dessa sammanhang som politikområdesindelningenfått sin stora betydelse anser utskottet det naturligt att regeringenbeslutar om politikområdesindelningen. Utskottet ser mot denna bakgrundinte någon anledning för att vidta någon åtgärd med anledningav motionärernas förslag och föreslår att avslår motion Mj497(kd) yrkande 4.9.5 EU-ersättningar till jordbruksföretagareUtskottets förslag i korthetEU-ersättningarna till jordbruksföretagare bör, enligt utskottets meningligga kvar under utgiftstaket. Den i sammanhanget väckta motionenavstyrks.MotionenI motion MJ376 av och () yrkas attEU-ersättningarna till jordbruksföretagare inte ska inräknas underutgiftstaket. Enligt motionärerna är det egendomligt att EU-ersättningarnai dag i praktiken redovisas två gånger under utgiftstaket för staten.En gång som avgift till EU och nästa gång när utbetalning sker i Sverige.Denna dubbelredovisning måste enligt motionärerna tas bort genom attEU-ersättningarna i stället redovisas utanför utgiftstaket.Finansutskottets ställningstagandenDe medel som staten erhåller från EU:s olika program, t.ex. struktur-och jordbruksfonderna, hanteras i statsbudgeten enligtbruttoredovisningsprincipen.Det innebär att EU-avgiften redovisas som en utgift på statsbudgeten,att återflödet av medel från EU-budgeten redovisas på inkomsttitel ochatt motsvarande medel budgeteras på anslag på budgetens utgiftssida.Problemen vid hanteringen av EU-budgeten gäller främst konsekvensernaav att man tillämpar bruttoredovisning inom ett system med utgiftstak.Vad som dock talar emot en särbehandling av EU-anslagen är attutgiftstakets syfte att styra de totala utgifterna förfelas om vissa utgiftersärbehandlas genom att lyftas ut ur utgiftstaket. Effekten bli attutgiftskontrollen och styrningen på detta område försämras. När det gällerförslag till lösningar som innebär nettobudgetering, strider de mot degrundläggande principer om transparens i budgeten, som har legat tillgrund för reformeringen av budgetprocessen.Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion MJ376 (c) yrkande 2.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottetsförslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken (avsnitten 1 och 2.1-2.3), punkt 1 (m, fp, kd, c)av (), (), (), ChristerNylander (fp), (), () och CeciliaWidegren (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om riktlinjerna för den ekonomiska poltiken.Därmed bifaller delvis motionerna2004/05:Fi231 av m.fl. (m) yrkandena 1 och10,2004/05:Fi232 av m.fl. (fp) yrkande 1,2004/05:Fi233 av m.fl. (kd) yrkandena 1, 3 och8 samt2004/05:Fi234 av m.fl. (c) yrkandena 1 och 2samtavslår proposition 2004/05:1 Finansplanen punkt 1.StällningstagandeSammanfattningSverige har ett gyllene tillfälle. Den internationella, och som följdhärav även den svenska, konjunkturen är stark. Det är därför bådelämpligt och nödvändigt att nu lägga om politiken och främst angripa tvåstora problem i svensk ekonomi: det statliga underskottet och det storaantal som står utanför arbetsmarknaden. Regeringen och dess samarbetspartierhar enligt vår mening försuttit de möjligheter som funnits. I ställetför att angripa problemen för man en politik som försvårar situationen.Vänsterkartellen i form av socialdemokratin, Vänster- och Miljöpartiernakommer inte att orka ompröva sin politik under resten av mandatperiodenför att möta de strukturella problem som står inför. Tvärtomkommer regeringen med stöd av kommunister och miljöpartister att bedrivaen alltmer expansionistisk bidragspolitik i stället för att värnaarbetslinjen. Om vänsterkartellen håller fast vid denna politik kommerskillnaderna att skärpas mellan vänsterkartellen och våra partier, somtillsammans utgör och som står för att stärka arbets-och företagslinjen.Den ekonomiska politiken måste utformas i ett långsiktigt perspektivdär målen är en hög och uthållig tillväxt som kan ge god offentlig ochprivat standard, med beaktande av de restriktioner som t.ex. miljöhänsynmedför. Endast på detta sätt kan sysselsättning, trygghet och välståndsäkras. Det långsiktiga perspektivet hindrar inte att ett lämpligttillfälle utnyttjas för snabbt verkande åtgärder som är långsiktigtriktiga och nödvändiga.Statsfinanserna måste bringas i ordning. Det är unikt med stora underskotti statens finanser i en högkonjunktur. Något måste göras. Höstensbudget hade varit ett lämpligt tillfälle. I stället innebär den budgetsom Socialdemokraterna med stödpartier står bakom att underskottet växernästa år. Våra partier står bakom förslag som innebär att en omläggningav politiken påbörjas. Vårt mål för den offentliga sektorns finanserinnebär att statens finanser ska vara i balans över konjunkturcykeln.Därigenom kan statsskulden hållas nominellt oförändrad och sjunka somandel av BNP. Vi vill gå vidare och genom en lämpligt utformad politikför försäljning av statliga företag amortera ytterligare på statsskuldenså att den också minskar i absoluta tal. Härigenom kan skaffaen handlingsfrihet som både gör det lättare att möta akuta kriser somfrestar på statsfinanserna och de anpassningskrav som den ökade andelenäldre i befolkningen kommer att innebära.Den andra omedelbara och viktiga uppgiften är att lägga om politiken såatt den dryga miljon människor som inte går till arbetet en vanlig dagfår en reell chans. På grund av arbetslöshet, sjukskrivning, förtidspensioneller annat utanförskap går av befolkningen i åldern 20-64 ej tillnågot arbete. Detta slöseri med mänskliga resurser som vänsterkartellenspolitik lett till vill vi i , , som tillsammans bildar , ändra på.Till skillnad från regeringen och dess stödpartier tror vi på individenoch hans/hennes möjligheter och vilja att göra rätt för sig utifrån denegna förmågan. Vi vill med vår politik uppmuntra och stärka den enskildesmöjligheter att bidra till utveckling, inte förbli utestängdafrån arbetslivet. Situationen kommer att bli ännu mera akut om ingetgörs. För att bryta den negativa utveckling som regeringens politiklett till krävs det åtgärder över ett mycket brett fält.Den inriktning vi vill ge den ekonomiska politiken har följandeinslag:En förbättring av statens finanser måste påbörjas medinriktningen att statsbudgetens sparande säkerställer att målet för deoffentliga finanserna nås. Det innebär att statens sparande ska vara ibalans räknat över en konjunkturcykel och att de totala offentligafinanserna uppvisar ett överskott som består av överskottet i det autonomapensionssystemet. Genom en väl planerad avyttring av statliga företagska statsskulden minska både i absoluta tal och som andel av BNP. Genomen lägre offentlig skuld kan lägre och stabilare skattesatser etableras.Det ger hushåll och företag bättre planeringsförutsättningar, ökardärmed effektiviteten i ekonomin och stärker välfärdsutvecklingen.Budgetprocessen ska återställas till de principer som fanns vid införandeti mitten av 90-talet men som förfuskats. Budgettaken ska hållas utantrixande och nödvändiga budgetmarginaler ska respekteras.Ett omfattande program för att få människor i arbete krävs. översyn och förändring av reglerna för sjukförsäkring,arbetslöshetsförsäkring och förtidspension, samverkan mellan olika system samtöversyn av hur reglerna faktiskt tillämpas. Villkoren i socialförsäkringarnamåste granskas med inriktning mot en större förändring av dessa ienlighet med de principer som präglar det nya pensionssystemet.Det måste löna sig bättre att arbeta. Över hela linjen behövs enreformering av skatte- och bidragssystemen så att trösklar och marginaleffekterminskar. Det totala skattetrycket måste successivt sänkas ner mot detsom råder i jämförbara länder. Det krävs sänkta skatter både för individeroch företag.Utan en expanderande privat företagssektor kommer det inte att bli någranya jobb. Den utmaning som en ökande internationell konkurrens utgörmåste mötas med konkreta åtgärder. De stora internationella utmaningarnakräver ett högt kvalificerat näringsliv med god lönsamhet, goda forsknings-och utvecklingsmöjligheter och en modern infrastruktur, godatransportmöjligheter, god miljö och väl fungerande offentliga tjänster. Detkräver en större vilja och förmåga att prioritera inom den offentligaverksamheten. För att den offentliga verksamhet som är nödvändig skakunna finansieras krävs att fler arbetar och färre försörjs genom bidragoch socialförsäkringar. En ökad produktivitet räcker inte till för attklara finansieringen. Att värna arbetslinjen är således centralt ävenav detta skäl.Etablerings- och expansionsmöjligheterna för de mindre företagen skaförbättras. Det gäller bl.a. en betydande utrensning av befintligaregleringar. Ett antal skatter som särskilt berör företagen som de s.k.3:12-reglerna ska ändras, förmögenhetsskatten ska avskaffas.Kvinnors och mäns möjligheter ska tas till vara. Det finns ett antalhinder för både män och kvinnor att utveckla hela sin potential. Iviktiga avseenden kan det handla om opinionsbildning, i andra om direktaåtgärder. Ett område som är väsentligt för att öka kvinnors möjligheteratt förverkliga sig är avveckling av de offentliga monopolen. Här villvi vidga arbetsmarknaden på ett sätt som kommer att ge kvinnor betydligtstörre möjligheter än . Inom familjepolitiken ska reformer genomförassom betydligt ökar valfriheten.Arbetsmarknadens regler och arbetsmarknadspolitiken behöver förändras.När det finns så många uppenbara hinder för ungdomar, människor medutländsk bakgrund, äldre och kvinnor att fullt ut delta på den öppnaarbetsmarknaden behöver ändringar genomföras. Till en del kan det handlaom attityder, men ett omfattande regelverk försvårar arbete.Arbetsmarknadspolitiken måste effektiviseras och arbetslöshetsförsäkringensregler och organisation måste utnyttjas. Handeln med tjänster är ettområde där svenska företag skulle kunna vara mera framträdande. Vi avserdärför verka för att ett konkurrensbefrämjande tjänstehandelsdirektivutarbetas inom EU. Samarbetet när det gäller den ekonomiska politikeni stort måste utnyttjas bättre. Vi kommer att verka för att den s.k.Lissabonprocessen reformeras så att målen blir realistiska, enkla ochrelevanta för den ekonomiska politiken. Då kan ett fortgåendeerfarenhetsutbyte och en fortgående granskning bidra till att förbättra denekonomiska politiken så att den lättare når sina mål.Konkurrensen måste skärpas, inte minst på de områden där det offentligahar monopol. Resultatet blir både tjänster som bättre fyller behovenoch bättre arbetsplatser.Kristecken i högkonjunkturenGoda förutsättningar har inte utnyttjatsSverige står nu nära toppen av konjunkturen, blottas storasvagheter i den politik som den socialdemokratiska regeringen för.Under de senaste tio åren har kunnat dra nytta av ett fördelaktigtkostnadsläge efter deprecieringen och en god tillväxt iomvärlden. Det nya ramverket för inflationsbekämpning med en självständigriksbank har lyckats hålla inflationen . Därmed harlönekostnadsutvecklingen kommit ned på nivåer som är rimliga frånkonkurrenssynpunkt.Men trots dessa förutsättningar har inte den svenska tillväxten förbättratvår ekonomiska standard i jämförelse med omvärlden. har vår position vad gäller vår samlade köpkraft försämrats iförhållande till omvärlden.De stora politikmisslyckandena ligger på företagandets och arbetsmarknadensområde.Sverige behöver fler och starkare företagDet är ingen överraskning att näringslivet internationaliseras alltmer,särskilt för del med vårt stora inslag av multinationellaföretag. hade svenska företag meddotterbolag i utlandet 750 000 anställda i och 480 000 utomlands.År 2002 hade de 520 000 anställda i och 960 000 utomlands. Detär särskilt industrin som är berörd; har 3 000industrijobb lämnat landet. Det är inget onormalt att företagoch verksamheter läggs ned eller flyttas till andra länder. Det är ettnormalt inslag i en marknadsekonomisk omvandlingsprocess.För att upprätthålla en god levnadsstandard krävs dock att nya företagoch ny verksamhet växer fram. Detta sker inte i tillräcklig utsträckningi . Visserligen har direktinvesteringarna i , dvs. uppköpav svenska företag, ökat men inte den totala investeringsvolymen. Underett antal år har investeringsandelen i ekonomin minskat. Samtliga 14övriga "gamla" EU-länder har högre investeringskvot än Sverige.Näringslivets investeringar har fallit.Den gynnsamma produktivitetsutveckling som näringslivet ändå visat berormed stor sannolikhet på de investeringar som gjordes ochpå den omfattande utslagning av arbetstillfällen som regeringens politiki praktiken inneburit.Den internationella konjunkturen kommer förmodligen att vara förhållandevishygglig . En central fråga är dock om exportföretagenstillväxt och de inhemskt orienterade företagen kommer att genereratillräckligt med investeringar för att stimulera sysselsättningen.Hittills har utvecklingen varit den motsatta. har exporterat intebara varor och tjänster utan även också kapital. Under de senaste årenhar bytesbalansen uppvisat sällan skådade överskott, vilket innebär attvi lånat ut investeringskapital som skapat jobb i andra länder i ställetför att investera och skapa fler arbeten här hemma.Förutom att ett antal stora företag flyttar eller förflyttar tyngdpunktenur finns inte en tillräcklig tillväxt "underifrån". För attstarta, driva och expandera företag krävs företagare. har antalet företagare istället minskat med 20 000, netto.En miljon utanför arbetsmarknadenI står motsvarande drygt 1 miljon heltidsarbetandemänniskor utanför arbetsmarknaden på grund av arbetslöshet, sjukskrivning,förtidspensionering m.m. Detta utanförskap har varit ungefär lika stortunder hela den socialdemokratiska regeringsperioden trots att tillväxtenvarit förhållandevis god och den registrerade sysselsättningen ökat.Vänsterkartellens politik innebär ett stort slöseri med mänskligaresurser. I stället för att ta till vara den inneboende viljan hos varoch en att bidra till samhällets utveckling håller man människor kvari bidrags- och fattigdomsfällor.Regeringens missade målRegeringen har satt upp som mål att skulle av befolkningenmellan 20 och vara reguljärt sysselsatta, dvs. ha ett arbete sominte var en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Detta har helt misslyckats,andelen ligger på , och enligt regeringens egnaprognoser kommer målet inte att uppnås . Denexpansion av arbetsmarknadspolitiska åtgärder som regeringen nu planeraroch genomför kommer bokföringsmässigt i bästa fall att minska den öppnaarbetslösheten men inte medföra att sysselsättningsmålet nås; personeri åtgärder räknas inte in i målet.Dessutom kan även ett sådant mål dölja underliggande problem. Somsysselsatta räknas även frånvarande. Medan 4,2 miljoner räknades somsysselsatta var endast 3,7 miljoner närvarande på arbetsplatsen.Regeringen har som mål att halvera sjukfrånvaron års nivå på110,5 miljoner sjukpenning-, karens- och sjuklönedagar till årsskiftet2007/08. ligger inte utvecklingen i linje med vad som krävsför att uppnå detta. Den korta sjukfrånvaron har minskat men, somregeringen konstaterar i budgetpropositionen:Det är allmänt bekant att i - till skillnad från en del andraländer - ökar den korta sjukfrånvaron när arbetslösheten minskar ochdessa båda transfereringar utgör till stor del kommunicerande kärl.Sjukskrivningarna har kunnat minska genom att människor förts över iförtidspension. har antalet sjukskrivna minskat med 33 000personer. Men denna minskning motsvaras av en lika stor ökning av antaletförtidspensionerade. Detta riskerar att fjärma människor ännu mer frånett möjligt återinträde på arbetsmarknaden. I stället för att satsa påatt öka arbetsförmågan hos de frånvarande låter regeringen människormarschera ut i förtidspension.Regeringen har satt upp målet att antalet nybeviljade förtidspensioneri genomsnitt 2003-juni 2008 ska ligga på under 64 000 . Detta ärverkligen inte någon ambitiös målsättning. Trots detta ligger man intei närheten av målet. ökadeantalet förtidspensionerade med 74 600 personer, vilket motsvarar nästanen hel årskull nya på arbetsmarknaden. Som uttryckerdet:Ökningen innebär att alltfler ställs mer permanent utanför arbetsmarknaden.De ökande förtidspensioneringarna ökar den offentliga skuldbördan. "Förtidspensionsskulden", kostnaden fram till ålderspensionen för deförtidspensionerad, låg på och har på ettår ökat med nästan ofattbara , en ökning med nästan30 % , även om ökningen detta år till någon del beror på attbruttobeloppen höjdes för att kompensera för slopandet av det särskildagrundavdraget för pensionärer.Regeringen har också satt upp mål för antalet socialbidragstagare,omräknat i helårspersoner. Antalet skulle halveras ,från 115 200 till 57 200. Inte heller det målet kommer att uppnås, uppgick antalet till 85 100 och minskningen har planat ut. ökar i stället kostnaderna för socialbidrag i år.Svaga offentliga finanserDe svenska offentliga finanserna är starkt konjunkturberoende.