bet · GS01KU10 · 2004-11-25 00:00:00 — Utskottet vill dock än en gång understryka att det ärangeläget att handläggningstiderna inte blir alltför långa.5.2 FideikommissärendenBakgrundAllmänt om fideikommissDen rättsliga grunden för ett fideikommiss är fideikommissurkunden somi regel är ett testamente eller gåvobrev. Fideikommissegendomen utgören särskild egendomsmassa, som i viktiga avseenden är underkastad andraregler än vad som normalt gäller för annan egendom. Den som innehar ettfideikommiss (fideikommissarien) har ett slags inskränkt dispositionsrätt,vars innebörd kan variera beroende på bestämmelser i urkunden. I regelfår fideikommisset inte belånas, försäljas eller avyttras på annat sätt.Successionen styrs också av fideikommissurkunden. Olika varianter finns,men i det s.k. typiska fideikommisset är efterträdaren i första handden äldste sonen, därefter äldste sonson osv. eller en farbroder, dennesäldste son osv. Egendomen skall i princip ograverad överföras fråninnehavaren till efterträdaren i led efter led. I fideikommissurkundernafinns ibland bestämmelser om förmåner av olika slag, t.ex. för efterlevandemake, innehavarens syskon eller andra släktingar, eller för kyrka ellerskola.Att fideikommissegendom inte får överlåtas betyder i regel också attden inte kan utmätas (5 kap. 5 § utsökningsbalken) och därmed inte helleringå i ett konkursbo (3 kap. 3 § konkurslagen). Det är dock inte säkertatt fideikommissegendom är fredad från alla typer av anspråk och dentorde inte vara det i den mån tillstånd har getts till belåning (SOU1995:128 s. 64).I uppstod med början , efter förebildfrån kontinenten, privaträttsliga fideikommissbildningar i och med attenskilda personer gjorde förordnanden för framtiden beträffande vissegendom. Rätten att instifta nya fideikommiss i fast egendom för evärdligtid upphävdes genom en förordning den 27 april 1810.Redan inrättade fideikommiss påverkades inte av förbud. Genomen förordning infördes emellertid en möjlighet att åstadkommaförändringar i bestående fideikommiss genom att, efter tillstånd avKungl. Maj:t, byta ut fideikommissjord mot annan egendom. Det blev ävenmöjligt att efter tillstånd inteckna fideikommissegendom.Numera kan fideikommissvillkor jämkas med stöd av permutationslagen(1972:205). Frågor av detta slag behandlas i första hand av Fideikommissnämnden.Ärenden som rör betydande värden eller är av särskild vikt från allmänsynpunkt kan överlämnas till regeringen för avgörande. Åtskilligfideikommissegendom har med stöd av dessa bestämmelser sålts och likvidenplacerats under särskild förvaltning (SOU 1995:128 s. 64).Frågan om de bestående fideikommissens avveckling aktualiserades iSverige vid en rad tillfällen och början av1900-talet. uttalade sig i princip för en avvecklingav bestående fideikommiss och upphävdes möjligheten att inrättafideikommiss i lös egendom. utreddesavvecklingsfrågor , dock utan att någon lagstiftning komtill stånd (se SOU 1923:40 och SOU 1935:50).År 1952 tillsattes och på grundval av dessförslag i betänkandet Avveckling av fideikommissen (SOU 1959:40) överlämnaderegeringen en proposition till med förslagtill lag om avveckling av bestående fideikommiss. I propositionenanfördes att väsentliga principiella men även praktiska skäl talade fören avveckling av de bestående fideikommissen. Regeringen hänvisade därvidbl.a. till att fideikommissinstitutets privilegiekaraktär gjorde systemetoförenligt med gällande samhällsåskådningar och att inskränkningarna iinnehavarens dispositionsrätt över egendomen var besvärande vid dessförvaltning. Lagförslaget antogs av och den1 trädde lagen (1963:583) om avveckling av fideikommiss,fortsättningsvis benämnd avvecklingslagen, i kraft (prop. 1963:5, bet.BevUL1U 1963:2, rskr. 1963:364).1963 års avvecklingslag och dess tillämpningEnligt 1 § avvecklingslagen skall ett fideikommiss som upprättats förobegränsad tid till förmån för en eller flera släkter avvecklas. Av 3§ framgår att avvecklingen skall ske när den avlider som vid lagensikraftträdande var innehavare av fideikommisset.När ett fideikommiss upphör betraktas fideikommissegendomen som ettsärskilt bo, ett s.k. fideikommissbo. Egendom som innehavaren ägde vidsidan av fideikommissegendomen ingår i vederbörandes eget dödsbo. Vidavvecklingen skall egendomen fördelas mellan arvingarna. Den som skulleha blivit nästa innehavare (efterträdaren) har därvid rätt till hälftenav egendomen, medan resten skall fördelas enligt vanliga arvs- ochtestamentsregler som om egendomen tillhört den siste innehavaren.Efterträdaren har rätt att på sin lott få huvudgården med där förvaradesamlingar. Om denna del överstiger värdet av efterträdarens lott, fårhan lösa egendomen med pengar.Enligt 31-33 §§ kan fideikommissegendom med regeringens tillståndöverföras till ett s.k. fideikommissaktiebolag. Detta kan göras avinnehavaren antingen innan avvecklingen påbörjats (31 §) eller avfideikommissboet som ett led i avvecklingen (28 §).För tillstånd till överföring till aktiebolag före avvecklingen krävsatt innehavaren blir ägare av samtliga aktier samt att aktierna ochannat vederlag därefter förvaltas som fideikommisskapital.Fideikommissboet kan vid bildande av aktiebolag företrädas av efterträdarenensam. Övriga delägare kan då få ut sina lotter i form av aktier.Bolagsordningen skall vara fastställd av regeringen och får inte ändrasutan regeringens medgivande (34 §). Ett syfte med reglerna om bolagsbildningär att de allmänna intressena skall kunna tillgodoses även efteravvecklingen. Detta kan ske genom att efter omständigheterna lämpadebestämmelser tas in i bolagsordningen. I bolagsordningen bör därför tasin regler om att regeringens tillstånd fordras för överlåtelse av fastegendom eller likvidation av bolaget. Likaså bör det där föreskrivas omhembudsskyldighet vid överlåtelse av aktier i bolaget (a. prop. s. 151).I praxis har i bolagsordningar även tagits in bestämmelser om atttillstånd krävs för belåning av fast egendom. I fall då lös egendomtillskjuts vid bolagsbildningen har i bolagsordningen dessutom tagits inbestämmelser om krav på tillstånd för överlåtelseeller upplåtelse av panträtt i sådan lös egendom som tidigare utgjortfideikommissegendom.Enligt uppgifter som kansliet inhämtat från Fideikommissnämndens kanslihar medgivande till aktiebolagsbildning enligt avvecklingslagenlämnats i 13 fall på ansökan av innehavare och i nio fall på ansökan avefterträdare. I ett fall () har innehavarens ansökan omaktiebolagsbildning lämnats utan bifall. berederFideikommissnämndentvå ärenden om aktiebolagsbildning enligt avvecklingslagen, varav ettärende på ansökan av innehavaren och ett ärende på ansökan av dödsboetefter efterträdaren.Regeringen kan med stöd av 16 § besluta om inlösen av en större jord-och skogsegendom om dess bevarande som en enhet är av betydande allmäntintresse. Ersättningen bestäms enligt expropriationslagen. Inlösensmöjlighetenför de större jord- och skogsegendomarna är avsedd endast för att kunnahålla samman egendomar när starka allmänna intressen talar för detta.Lösenrätten kan utövas t.ex. för sågverk och träindustrianläggningar,däremot inte för lös egendom (a. prop. s. 154). Beslut om inlösen måstefattas innan avvecklingen är förklarad avslutad (a. prop. s. 182).Bestämmelsen om inlösen av större jord- och skogsegendomar har hittillsaldrig tillämpats.Lösenrätt föreligger enligt 17 § också vad gäller samlingar av möbler,tavlor, böcker eller andra föremål av särskilt kulturhistoriskt värdeom det behövs för att förebygga att samlingarna får försämrad vård,skingras eller bortflyttas. Vid tvist om lösensumman avgörs frågan enligtlagen om skiljemän, varvid dock inlösaren skall svara för ersättning åtskiljemännen och betala motpartens skäliga kostnader för förfarandet.Lösenrätten avser samlingar och inte enstaka kulturföremål. Det skalldäremot vara möjligt att undanta en del av en samling (a. prop. s. 156).Beslut om inlösen måste fattas innan avvecklingen förklarats varaavslutad. Lösenersättningen bör i princip bestämmas med hänsyn tillmarknadsvärdet. Något stadgande härom har inte ansetts nödvändigt (a.prop. s. 183).Bestämmelsen om lösenrätt för samlingar har utnyttjats i ettfall. Enligt uppgifter som inhämtats från Fideikommissnämndens kanslihar regeringen dessutom i två fall formellt fattat beslut om att inlöseninte skall ske.I 6 § stadgas att regeringen kan förordna att en fideikommissurkundsbestämmelser skall gälla tills vidare eller tills en i beslutet angiveninnehavare avlider om fideikommissegendomen har synnerligt kulturhistorisktvärde eller om det annars föreligger särskilda skäl. Departementschefenförutsatte att förlängningsregeln skulle komma att utnyttjas synnerligensparsamt, men räknade också med att den skulle kunna underlätta frånallmän synpunkt önskvärda uppgörelser mellan fideikommissintressenterna(a. prop. s. 132). Vid riksdagsbehandlingen syntes det dock "riktigast... förutsätta att ett något vidgat utrymme för undantag kan blivaerforderligt. Härför talar även den omständigheten att avvecklingen avfideikommissen kommer att sträcka sig över en lång tidsrymd" (bet.BevUL1U 1963:2 s. 153). Förordnanden om fortsatt tillämpning avfideikommissurkunden avsågs normalt bli meddelade för efterträdarens livstid,men skall även kunna omfatta nästa efterträdares livstid. Förordnandetskall också kunna bestämmas till att gälla tills nytt förordnande ges(a. prop. s. 176).Enligt uppgifter som inhämtats från harregeringen i sex fall med stöd av 6 § avvecklingslagen fattatbeslut om fortsatt giltighet av fideikommissurkund.Avvecklingen skall ske under medverkan av en särskild nämnd,(18 §). Nämnden har bl.a. i uppgift att meddela beslut iolika med avvecklingen sammanhängande frågor. skallvidare genom rådgivning främja fideikommissens avveckling. Underavvecklingstiden får meddela förbud vid vite att utannämndens tillstånd riva, ändra eller flytta byggnad, ändra trädgårdeller parkanläggning eller skingra eller bortflytta en samling avsärskilt kulturhistoriskt värde. Utan nämndens medgivande får skifte avett fideikommissbo inte ske (29 §). Som har framgått beslutarnämnden även om permutation när det gäller fideikommiss som omfattas avavvecklingslagen. Vidare kan ett fideikommissbo på nämndens begäranavträdas till förvaltning av boutredningsman enligt regler(24 §).Överlåtelse av fideikommissegendom, utbetalande av legat eller verkställandeav ändamålsbestämmelse får inte ske utan medgivande av regeringen ellerFideikommissnämnden. För överlåtelse av fast egendom ingående ifideikommissbo till aktiebolag krävs regeringens tillstånd. Rättshandlingarsom företas utan medgivande är ogiltiga (28-30 §§). Talan motFideikommissnämndens beslut i dessa frågor får föras hos regeringen genombesvär (19 §).Skyddet av kulturvärdena vid avveckling av fideikommissFrågan om skyddet av fideikommissens kulturvärden vid den föreståendeavvecklingen var föremål för ingående överväganden vid avvecklingslagenstillkomst.Fideikommissutredningen fann att det tvångsvisa sammanhållandet avegendom genom fideikommissband verksamt torde ha bidragit till att tryggakulturvärdenas bestånd och att en avveckling sannolikt skulle medföraatt de tillgångar som utgjort grundvalen för kulturföremålens underhållskulle komma på olika händer. Mot denna bakgrund föreslog utredningenbl.a. att fideikommissmedel skulle kunna avsättas till särskilda fondersom var knutna till varje kulturbärande fideikommiss. Fonderna skulleorganiseras som stiftelser och göras så stora att avkastningen kundetäcka en väsentlig del av kulturvärdenas underhåll. På grund av kraftigremisskritik förkastades dock dessa tankar.I avvecklingslagen tillvaratogs i stället angelägenheten av attfideikommissegendom i vissa fall inte splittrades genom i första handbestämmelserna om tillskjutande av fideikommissegendom till aktiebolag.För den lösa egendomen anvisades inlösen och i yttersta undantagsfallskulle fideikommissförordnandet kunna förlängas (se närmare i föregåendeavsnitt).I syfte att underlätta bildandet av fideikommissaktiebolag meddeladesi lagen (1963:587) om inkomstbeskattning av fideikommissbo, m.m. särskildabestämmelser om reavinstbeskattning. Vidare föreskrevs i förordningen(1963:588) om arvsskatt vid avveckling av fideikommiss en möjlighet attmedge befrielse från eller nedsättning av arvsskatt för viss närmareangiven kulturhistoriskt värdefull egendom.Regeringen uppdrog åt en särskild utredare att se övervissa frågor om lagskyddet för olika kulturminnen och kulturmiljöer(dir. 1994:57). I uppdraget låg bl.a. att se över avvecklingslagen medden utgångspunkten att lagen skall tillgodose det allmänna intresset avatt värdefulla kulturegendomar bevaras och hålls samlade och att studeraförutsättningarna för att bilda stiftelser av enskilda slotts- ochherrgårdsmiljöer med tillhörande samlingar. Övervägandena skulle i dennadel inte begränsas till att avse endast fideikommissegendom utan ävenkunna omfatta annan värdefull kulturegendom.Utredningen, som antog namnet , lade i delbetänkandetKulturegendomar och kulturföremål (SOU 1995:128) bl.a. fram förslag omatt det borde införas särskilda bestämmelser i avvecklingslagen avinnebörd att kulturhistoriskt värdefulla fideikommiss inte skall avvecklasförrän kulturvärdenas långsiktiga bevarande tryggats på annat sätt.Vidare föreslog utredningen att avvecklingslagen skulle ändras så atten fideikommissinnehavare, med tillstånd av ellerregeringen, skall kunna överföra fideikommissegendom av särskiltkulturhistoriskt värde till en stiftelse med ändamål att bevara egendom avallmänt intresse om stiftelsen genom sin ändamålsbestämmelse åtagit sigatt långsiktigt skydda och vårda egendomen i ett sammanhållet skick.I fråga om möjligheten att överföra fideikommissegendom till stiftelseanförde utredningen bl.a. att permutation till förmån för bevarandeintressethade förekommit i flera fall. Därvid hänvisade utredningen bl.a. tillatt Kungl. Maj:t i ett beslut medgivit att Krapperups fideikommissi nordvästligaste bestående av bl.a. slott med parkanläggningarsamt jordegendom fick skänkas till en stiftelse med ändamål att bevaraegendomen, bedriva vetenskapligt forskning och stödja enskilda personer.Det hänvisades vidare till att regeringen i ett permutationsbeslutmedgav att lösöre som tillhörde fideikommiss vid Norrtäljefick överlåtas till en stiftelse benämnd Oxenstiernska Familjestiftelsen.I denna ingick även föremål som inte varit fideikommiss. var att samla egendom som hade värde för familjen (a. bet.s. 218).I anslutning härtill konstaterade utredningen att en överföring avfideikommissegendom till stiftelse saknade uttryckligt stöd i avvecklingslagenoch att hade funnit det i någon mån ovisst om ensådan stiftelsebildning är förenlig med lagens syfte. Mot denna bakgrundansåg utredningen att det i lagen bör införas bestämmelser som uttryckligenmedger en sådan egendomsöverföring.Utredningen tillade att detta kan vara befogat också av det skälet attde egentliga permutationsgrunderna - att förordnandet på grund av ändradeförhållanden kan iakttas eller har blivit onyttigt ellerstridande mot utfärdarens avsikter - inte föreligger. I sammanhangetuttalade utredningen även att en stiftelse av det här avsedda slaget isjälva verket ligger fideikommisset nära i fråga om ändamål ochrättsverkningar. Situationen är inte så olik den som skulle uppstå omfideikommissförordnandets tillämpning genom ett beslut skulle haförlängts (a. bet. s. 218 f.).I propositionen 1998/99:114 (s. 58) bedömde regeringen, med hänvisningtill avvecklingslagens syften, att förslag inteborde genomföras. Därvid konstaterades att det inte finns skäl attompröva syftet med avvecklingslagen. I propositionen anges som enutgångspunkt att de fideikommiss som omfattas av lagen skall avvecklas.Därför bör enligt propositionen utrymmet för förlängning ävenfortsättningsvis vara begränsat. En stiftelsebildning ligger enligtpropositionenfideikommisset nära i fråga om verkningar och ändamål. I propositionenanförs att detta skulle innebära ett väsentligt avsteg från avvecklingslagenshuvudsakliga syfte, nämligen att återföra egendomen till vanlig succession.Vid riksdagsbehandlingen anslöt sig kulturutskottet (bet. 1999/2000:KrU6s. 6-7) till regeringens bedömning i propositionen i fråga omstiftelsebildning av fideikommissegendom. Utskottet hade inte heller någotatt erinra mot vad som anförts i propositionen i övriga nu aktuelladelar (a. bet. s. 10). Till betänkandet fogades två reservationer (mrespektive kd) till förmån för motionsyrkanden om tillkännagivande omreformer i syfte att möjliggöra stiftelsebildning av fideikommissegendom.Riksdagen följde utskottet (rskr. 1999/2000:54).Fördelningen av förvaltningsärenden rörande fideikommiss mellandepartementFörvaltningsärenden fördelas mellan departementen på det sätt som angesi bilagan till förordningen (1996:1515) med instruktion för (12 §). Om ett ärende faller inom flera departements verksamhetsområden,skall det enligt 13 § handläggas i det departement dit ärendethuvudsakligen hör.Av bilagan framgår att förvaltningsärenden som rör fideikommissförfattningarskall handläggas i . Detta gäller dock inte ärendensom rör förlängning av fideikommiss eller inlösen av fideikommissegendomav kulturhistoriska skäl. Sådana ärenden handläggs i Kulturdepartementet.GenomgångInom utskottets kansli har gjorts en genomgång av sammanlagt 16regeringsbeslut i fideikommissärenden , varavhandläggningen av regeringsbesluten fattade under perioden 2001-2003undersökts även från formellt förvaltningsmässiga utgångspunkter.Undersökningen i denna sistnämnda del har omfattat totalt sju ärenden.BolagsbildningDen största gruppen av fideikommissärenden gällde frågor om bolagsbildning.Regeringen gav i fyra ärenden medgivande till aktiebolagsbildningpå ansökan av innehavare. Medgivandet lämnades i samtliga fall undervillkor att fideikommissinnehavaren äger eller tecknar samtliga aktiersamt att aktierna förvaltas av bank som fideikommisskapital.Fideikommissnämnden hade i ärendena tillstyrkt bifall till ansökan medhänvisningtill egendomens storlek och beskaffenhet samt önskvärdheten av att främjaegendomens sammanhållning. I två fall hade nämnden också hänvisat tillde stora kulturhistoriska värden som finns. I ett ärende hade hänvisatstill stora såväl natur- som kulturhistoriska värden.Regeringen har i samtliga nämnda beslut även fastställt aktiebolagetsbolagsordning. Det kan anmärkas att det i samtliga fastställdabolagsordningar har tagits in regler om att tillståndfordras för överlåtelse av fast egendom. I förarbetena till avvecklingslagenhar, som tidigare framgått, uttalats att det i bolagsordningen bör tasin regler om att regeringens tillstånd fordras för överlåtelse av fastegendom. I övrigt har i enlighet med vad som uttalats i förarbetenatagits in regler om att regeringens godkännande fordras för likvidationav bolaget. Likaså har i bolagsordningarna föreskrivits hembudsskyldighetvid överlåtelse av aktier i bolaget.Regeringen gav i två ärenden och i ett ärendemedgivande till aktiebolagsbildning på ansökan av efterträdare.Fideikommissnämnden hade i två av ärendena tillstyrkt bifall till ansökanmed hänvisning till egendomens storlek och beskaffenhet samt önskvärdhetenav att främja egendomens sammanhållning. I ett av dessa fall hade nämndenockså hänvisat till de stora kulturhistoriska värden som finns. i ett av ärendena hänvisat till stora såväl natur- somkulturhistoriska värden. I ett ärende hade nämnden tillstyrkt bifalltill ansökan med hänvisning till att det ur allmän synpunkt är önskvärtatt den föreslagna bolagsbildningen kommer till stånd. Nämnden hadeockså hänvisat till att huvudbyggnaden med samlingar och arkiv har stortkulturhistoriskt värde och att det finns ett intresse av att dennaegendom hålls samman.Regeringen har i samtliga nämnda beslut även fastställt aktiebolagetsbolagsordning. Det kan anmärkas att det i samtliga fastställdabolagsordningar har tagits in regler om att tillståndfordras för överlåtelse av fast egendom. I förarbetena till avvecklingslagenhar, som tidigare framgått, uttalats att det i bolagsordningen bör tasin regler om att regeringens tillstånd fordras för överlåtelse av fastegendom. I övrigt har i enlighet med vad som uttalats i förarbetenatagits in regler om att regeringens godkännande fordras för likvidationav bolaget. Likaså har i bolagsordningarna föreskrivits hembudsskyldighetvid överlåtelse av aktier i bolaget.Regeringen gav i ett ärende medgivande till ändring avbolagsordning på begäran av aktiebolag bildat enligt reglerna iavvecklingslagen. Det kan anmärkas att regeringens medgivande avser enbolagsordning, i vilken det har tagits in regler om att Fideikommissnämndenstillstånd fordras för överlåtelse av fast egendom. I förarbetena tillavvecklingslagen har, som tidigare framgått, uttalats att det ibolagsordningen bör tas in regler om att regeringens tillstånd fordras föröverlåtelse av fast egendom. I övrigt har i enlighet med vad som uttalatsi förarbetena tagits in regler om att regeringens godkännande fordrasför likvidation av bolaget. Likaså har i bolagsordningen föreskrivitshembudsskyldighet vid överlåtelse av aktier i bolaget.Regeringen fann i ett ärende att efterträdarens dödsbovar behörigt att företräda fideikommissboet i fråga om bolagsbildningoch återremitterade frågan om aktiebolagsbildning till Fideikommissnämndenför kompletterande utredning. hade i yttrande bedömtatt dödsboet efter efterträdaren inte ensamt var behörigt att företrädafideikommissboet i fråga om bolagsbildning och att dödsboets ansökandärför skulle avvisas.Uttag av fideikommisskapitalRegeringen avslog i två beslut överklagande avFideikommissnämndens beslut att inte tillåta uttag ur fideikommisskapital.Handläggningstiden i i dessa ärenden låg på upptill ett och ett halvt år.Särskild förvaltningRegeringen avslog i beslut en fideikommissinnehavaresöverklagande av beslut att särskild förvaltning avfideikommiss inte längre skall bestå samt avskrev ärendet i övrigt frånvidare handläggning efter det att efterträdaren återkallat sittöverklagande av samma beslut. Av handlingarna i ärendet framgår attFideikommissnämnden beslutat att ifrågavarande fideikommiss skullestå under särskild förvaltning. I beslut förordnadenämnden att den särskilda förvaltningen inte längre skulle bestå. Dettabeslut överklagades av såväl innehavaren som efterträdaren. Båda begärdefortsatt särskild förvaltning, men med olika önskemål om förvaltare.Ärendet inkom till . Klagandenahade vid fyra tillfällen inkommit med begäran om anstånd och hänvisattill bl.a. pågående medlingsförhandlingar.Regeringen prövade genom beslut ett yrkande om attFideikommissnämndens överklagade beslut angående byte av förvaltare avfideikommisskapital tills vidare inte skulle gälla (inhibition). Genomdet överklagade beslutet, som fattats , hade nämndenmed stöd av 1 § permutationslagen medgett att förvaltningen avfideikommisskapital fick överflyttas till en annan bank. Efterträdarenöverklagade och yrkade inhibition. Regeringen lämnade i det aktuellabeslutet yrkandet om inhibition utan bifall.Skifte av fideikommissboRegeringen avslog genom ett beslut överklagande avFideikommissnämndens delbeslut i vilket nämnden avslagit en ansökan frånboutredningsman i fideikommissbo om medgivande till skifte av ett arkivingående i fideikommissboet. I det överklagade beslutet konstateradenämnden att nämnden till regeringen hade överlämnatfrågan om eventuell inlösen av det aktuella arkivet samt att regeringendå ännu inte hade fattat beslut i frågan. I regeringsbeslutet noteradesatt en genom försorg genomförd värdering hade inkommittill . Regeringen förordnade därefter den 15 november2001 om inlösen av arkivet (se nedan).InlösenRegeringen förordnande enligt 17 § avvecklingslagenom inlösen av ett arkiv ingående i ett fideikommiss.