bet · GR01AU2 · 2004-01-01 00:00:00 — Jufinare uppdelning på yrken som kan göras, desto mindre blir kvar avlöneskillnaderna mellan kvinnor och män.Som sagts medger den officiellalönestatistiken bara jämförelser mellan arbeten som är lika enligtyrkesklassificeringen. EG-rätten och den svenska jämställdhetslagen täckeremellertid även in likvärdiga arbeten.Vad som avses med de juridiskabegreppen lika och likvärdigt arbete preciseras i jämställdhetslagen ochdess förarbeten. Det juridiska begreppet lika arbete behöver inte ha sammainnebörd som det begrepp som används i statistiska sammanhang. Detsammagäller begreppet lön. Jämställdhetslagens lönebegrepp hämtar sitt innehållfrån EG-rätten, lagens förarbeten och rättspraxis.Principen om lika lönför kvinnor och män grundas på artikel 141.1 i EG-fördraget. Diskriminerandeavtal strider mot gemenskapsrätten och kan ogiltigförklaras av nationelladomstolar. Lönesättning är alltså en fråga som inte enbart berör deavtalsslutande parterna. Uttryckt på annat sätt är löneskillnader mellankvinnor och män inte enbart en förhandlingsfråga utan också en rättsligfråga. Jämställdhetslagen begränsar sig i princip till förhållandena hosen och samma arbetsgivare.Jämställdhetslagen, som utgår från EG-rätten,bygger på de juridiska begreppen direkt diskriminering och indirektdiskriminering. Osakliga löneskillnader som har samband med kön, direktdiskriminering, eller innebär indirekt diskriminering kan föranledaskadestånd. innehåller lagen även regler om kartläggning ochanalys av lönebestämmelser och löneskillnader mellan kvinnor och män somutför lika eller likvärdigt arbete. En bedömning skall göras omlöneskillnaderna har direkt eller indirekt samband med kön. Arbetsgivaren skallvarje år upprätta en handlingsplan för jämställda löner. De lönejusteringarsom behövs skall genomföras eller i varje fall inomtre år.För att beskriva och analysera förhållandena på arbetsmarknadenanvänds olika diskrimineringsbegrepp. Fördelningsdiskriminering ger enbeskrivning av att kvinnor och män, trots samma möjligheter, arbetar inomolika yrken på grund av att det sker en positiv diskriminering av män vidanställning och befordran. Värdediskriminering innebär att arbete somutförs av kvinnor är kulturellt nedvärderade, vilket leder till lägrelöner i kvinnodominerade yrken. Med statistisk diskriminering avses detförhållandet att kvinnor förväntas föda barn och vara föräldralediga,vilket leder till att det ses som mer riskfyllt att anställa kvinnligarbetskraft. En annan term är befattningsdiskriminering, som används föratt beskriva förhållandet att kvinnor i lägre grad än män har högabefattningar, vilket i sin tur medför att deras löner blir lägre.Någrastatistiska bakgrundsuppgifterDen höll utskottet enhearing om löneskillnader mellan kvinnor och män på den svenska arbetsmarknaden(se bilaga 2). Vid denna hearing presenterade utredaren () statistik med anknytningtill detta tema. Av de uppgifter som redovisades vill utskottet nämnaföljande.Kvinnor och män finns inom olika sektorer på den svenskaarbetsmarknaden. arbetade av kvinnorna inom den offentligasektorn och inom den privata. För männen var motsvarande andel 18 %respektive 82 %.Av de som är anställda i staten är det en närapå jämnprocentuell fördelning. av kvinnorna och av männen arbetar inomdenna sektor. Detta ger en könsfördelning på kvinnor och män.34 % av kvinnorna och av männen arbetar inom den kommunala sektorn,vilket ger en könsfördelning på kvinnor och män. I landstingenär av kvinnorna och av männen sysselsatta, vilket ger en fördelningmellan könen på kvinnor och män.Kvinnorna har av männenslöner. Om resultaten standardvägs med hänsyn till ålder och utbildning ärandelen fortfarande . Om även sektorer, arbetstid och yrkesgrupp vägsin uppgår kvinnors lön till av männens.Inom offentlig sektor uppgårkvinnors lön till av männens (standardvägt 90). Bland de kommunaltanställda är förhållandet 90 (95), bland anställda i landsting 71 (98)och i staten 84 (92). I privat sektor uppgår kvinnors lön till avmännens (uppgift om standardvägd siffra saknas).Skillnader i lön kanockså jämföras inom olika kategorier av arbetstagare. Bland arbetare harkvinnor av männens löner utan standardvägning, med standardvägningär siffran . För tjänstemännen är motsvarande siffror 77 respektive87 %. Om båda grupperna läggs samman uppgår kvinnors lön till avmännens utan standardvägning och med.Av SCB:s statistik framgårockså att lönespridningen inom respektive yrkeskategori i allmänhet ärmindre för kvinnor än för män.Utskottets ställningstagandeUtskottetkan bara konstatera att löneskillnaderna mellan kvinnor och män bestårtrots att frågan haft hög politisk prioritet. en av de två frågor som statsministern lyfte fram på jämställdhetsområdeti regeringsförklaringen . Enkelt uttryckt kan problemet medojämställda löner sägas vara tudelat. Det ena är att kvinnor och män skallfå lika lön för lika eller likvärdigt arbete, dvs. det som jämställdhetslagenföreskriver och som JämO följer upp. Det andra handlar om att kvinnor ochmän är separerade på arbetsmarknaden på grund av dess struktur och sättatt fungera.Osakliga löneskillnader som beror på kön är att betraktasom diskriminering och strider mot jämställdhetslagen. Efter de ändringarsom trädde i kraft (prop. 1999/2000:143, bet. 2000/01:AU3)kräver lagen att arbetsgivaren bl.a. skall kartlägga och analyserabestämmelser och praxis om löner och andra anställningsvillkor som tillämpashos arbetsgivaren. Syftet med kartläggningen och analysen är att upptäcka,åtgärda och förhindra osakliga skillnader i lön och andra anställningsvillkormellan kvinnor och män. Skillnader som i det sammanhanget upptäcks skallåtgärdas . Lagen har emellertid en begränsad räckvidd, då denär ett instrument för att analysera och åtgärda löneskillnader påföretagsnivå/myndighetsnivå. Lagen ger därmed inte grund för att förändra destora, strukturella löneskillnader som finns mellan kvinnodomineradeyrkesgrupper i den offentliga sektorn och mansdominerade grupper i denprivata sektorn. I den nyssnämnda propositionen utlovade regeringen enuppföljning av ändringarna i jämställdhetslagen.I skrivelsen angerregeringen att den, om så krävs, är beredd att skärpa lagen ytterligare.En nationell handlingsplan för att avskaffa könsdiskriminerande löneskillnaderskall därför tas fram under mandatperioden.Vid den hearing (se bilaga2) som utskottet höll var både JämO, ,och generaldirektör, , av den meningenatt en utvärdering av ändringarna i jämställdhetslagen lämpligen bör anstå,i vart fall till dess att de pågående eller kommande avtalsrörelsernahar slutförts och effekten av dessa kan bedömas. De löneavtal som förnärvarande är i kraft träffades så kort inpå ändringarna i jämställdhetslagenatt de inte fick något reellt genomslag. Utskottet delar denna bedömningoch noterar att regeringen i skrivelsen angett att utvärderingenbör ske under mandatperioden.Här kan också nämnas attMedlingsinstitutet i regleringsbrevet fick i uppdrag av regeringenatt vid sina överläggningar med arbetsmarknadens parter om pågående ochkommande avtalsförhandlingar fästa uppmärksamhet på vikten av att decentrala kollektivavtalen konstrueras så, att avtalen främjar de lokalaparternas arbete med lönefrågor ur ett jämställdhetsperspektiv.Medlingsinstitutet skall samråda med JämO i samband med genomförandet avuppdraget.Uppdraget skall avrapporteras till regeringen i december 2003.För attöka kunskapen om varför könssegregeringen på arbetsmarknaden består ochvar hindren för ökad integrering finns har regeringen tillsatt en utredning,Utredningen om den könssegregerade svenska arbetsmarknaden (dir. 2003:18).Utredaren skall i första hand dels analysera vad som påverkar kvinnorsoch mäns yrkesval, vad det är som påverkar kvinnors och mäns karriärvägari förvärvslivet och vilka faktorer som styr att könssegregering finns påarbetsplatser, dels undersöka om personer av det kön som är starktunderrepresenterat på en sektor av arbetsmarknaden är mer benägna att yrkesväxlaoch vilka faktorer som i så fall styr detta.Utredaren skall också bl.a.lämna en översiktlig redogörelse för de mer betydande åtgärder som hargenomförts för att bryta könssegregeringen på arbetsmarknadenoch översiktligt analysera de effekter åtgärderna har haft. Utredarenskall även granska hur könssegregeringen på den svenska arbetsmarknadenförändrades samt belysa hur den könssegregeradearbetsmarknaden påverkar invandrade kvinnors och mäns ställning och deltagandei arbetslivet.Utskottet kan hålla med motionärerna om att det krävs enallmän press uppåt på de kvinnodominerade yrkena inom skola, vård ochomsorg. Statusen för dessa yrken måste höjas. Utskottet kan också hållamed dem om att det är många faktorer som styr löneutvecklingen och instämmai deras beskrivning av vad löneklyftorna leder till.Vad gäller fråganom att en konkurrensutsättning och ett brytande av de s.k. offentligamonopolen skulle vara en lämplig väg mot mer jämställda löner har utskottetavstyrkt motsvarande yrkanden vid ett flertal tidigare tillfällen (se t.ex. bet. 2002/03:AU3). Utskottet har bl.a. uttalatatt det i stället handlar om att ge parterna verktyg för att i förhandlingaroch avtal åstadkomma mer jämställda löner, vilket har skett genom de nyareglerna om lönekartläggning och löneanalys i jämställdhetslagen.I frågaom de synpunkter som för fram angående möjligheterna att tadel av löneförmåner har utskottet svårt att se vad skulle kunnagöra för att underlätta för kvinnor att ta del av sådana. Enligt utskottetär det en fråga som måste lösas mellan parterna. Utskottet vill dockframhålla att de i föregående stycke nämnda reglerna om lönekartläggningoch löneanalys även är tänkta att synliggöra skillnader i fråga omlöneförmåner.Sammanfattningsvis kan utskottet konstatera att det pågårarbete med att sprida metoder och verktyg för att åstadkomma mer jämställdalöner. Bakomliggande faktorer, som den könssegregerade arbetsmarknaden,analyseras. Effekterna av ändringarna i jämställdhetslagen kommer attutvärderas om ytterligare någon tid. Regeringen kommer också att ta framen handlingsplan mot ojämställda löner. Utskottet kan därför inte se attdet finns anledning för att nu ta några initiativ på området.Motionerna A4 yrkandena 5-7 (fp), A293 (fp), A302 yrkandena 10, 11 och 13(c), A307 yrkandena 3, 4, 8 och 9 (fp) samt A371 yrkande 10 (kd) avstyrks.Mäns våld mot kvinnor, prostitution och handel med kvinnor för sexuellaändamålUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas motionersom bl.a. tar upp frågor om mäns våld mot kvinnor och s.k. hedersvåld.Utskottet redovisar uppgifter om det arbete som pågår för att motverkavåld mot kvinnor och konstaterar att frågan är prioriterad i politiken.Motionerna avstyrks bl.a. med hänvisning till pågående projekt.Jämförreservationerna 9 (fp), 10 (v) och 11 (c).SkrivelsenMäns våld motkvinnor är ett allvarligt samhällsproblem. Det utgör ett hinder för denenskilda kvinnans rättstrygghet och är ett hinder för denfortsatta utvecklingen mot jämställdhet mellan kvinnor och män.I skrivelsenkonstaterar regeringen att mycket har hänt sedan Kvinnovåldskommissionentillsattes 1993 med uppdrag att ur ett kvinnoperspektiv göra en översynav frågor som rör mäns våld mot kvinnor och föreslå åtgärder för attmotverka sådant våld. arbete resulterade ipropositionen Kvinnofrid som godkändes av 1998. I skrivelsen lämnasen redogörelse för det arbete som därefter har vidtagits för att motverkamäns våld mot kvinnor.Regeringen anger att bl.a. kvinnofridsreformensomfattande åtgärdsprogram kommer att följas upp i det fortsatta arbetet.En utredare kommer att få i uppdrag att utvärdera de olika myndighetsuppdragenur ett könsmaktsperspektiv för att ta reda på vilken effekt reformen fåttför de utsatta kvinnorna. kommer en utredare att tillkallas föratt utreda en ombildning av Rikskvinnocentrum till ett nationellt institut.En interdepartemental arbetsgrupp har också tillsatts för att arbeta medfrågor om s.k. hedersvåld.Den 1 juli 2002 infördes ett nytt brott -människohandel för sexuella ändamål - i . Straffbestämmelsenutgör ett bättre verktyg för polis och åklagare i både det nationella ochinternationella arbetet mot handel med människor. Brottet bidrar ocksåtill att bättre synliggöra fenomenet handel med människor.Ett arbetepågår också med att utarbeta ett förslag till en nationell handlingsplanför det fortsatta arbetet med att bekämpa prostitution och handel medmänniskor, särskilt kvinnor och barn. Regeringen överväger samtidigtförslag om att utvidga kriminaliseringen av handel med människor försexuella ändamål.Arbetet mot mäns våld mot kvinnor är en viktig fråga förSverige även i internationella sammanhang.MotionernaFolkpartiet tari motion A4 (yrk. 9) upp frågan om våld mot kvinnor. Partiet slår fastatt våld mot kvinnor är ett ytterst allvarligt brott och föreslår en radolika åtgärder. Bland annat bör det införas en försöksverksamhet medintensivövervakning med elektronisk kontroll av män som inte kan förmåsatt respektera ett utfärdat besöksförbud. Kommunerna borde ta fram enhandlingsplan för hur våldsutsatta kvinnor skall hjälpas. Enligt nuvarandeuppdelning betraktas våld mot kvinnor av svensk härkomst som ett justitieärendemedan ansvaret för våld mot kvinnor med annan etnisk bakgrund ligger påintegrationsministern. Denna uppdelning är inte bra. Att särskilja våldetmot invandrargrupper bidrar till att skapa gränser i samhället och ett"dubbelt" utanförskap. Ansvaret att bekämpa våld mot kvinnor bör därföralltid åligga justitieministern.Frågan om jämställdhetspolitikens ansvarför invandrade kvinnor och män tas upp av i motion A280.Där anförs att jämställdheten har blivit ett verktyg som används alltmerför att förklara skillnader i beteendemönster mellan personer med utländskbakgrund och svenskar. Detta gäller inte minst när man försöker förklaradet s.k. hedersrelaterade våldet. Det icke-svenska och icke-jämställdakulturella bagaget har härmed kommit att bli det som främst förklararkvinnoförtryck och det som benämns patriarkalisk kontroll. Genom denkunskap som finns om det strukturella, sexualiserade våldet bör vi kunnase och hantera skillnader utan att fastna i stereotypa och stigmatiserandebilder av kvinnor och män. En aktiv integrations- och jämställdhetspolitikär två viktiga verktyg i arbetet för att montera ned förtryckande strukturer.Dessa verktyg måste i mycket större utsträckning aktivt samagera. Av denorsaken bör regeringen i det fortsatta arbetet med s.k. hedersrelateratvåld och frågor som anknyter till detta ta i beaktande att det ärjämställdhetspolitiken som har det främsta ansvaret.I motion A302 anserCenterpartiet att JämO bör få ett särskilt uppdrag att granskaförsäkringsbolagens försäkringsvillkor i de delar där det berör våld mot kvinnor(yrk. 18).Utskottets ställningstagandeUtskottet kan inledningsvisnotera att det under den allmänna motionstiden har väckts motioner somrör liknande frågor och som kommer att behandlas av andra utskott.Mänsvåld mot kvinnor är det mest extrema uttrycket för den obalans som råderi maktförhållandet mellan kvinnor och män. Misshandel och sexuella övergreppmot kvinnor är till stor del en form av dold maktutövning som sker i hemmenmellan personer som står varandra nära. Våldet förekommer i allasamhällsklasser och yrkesgrupper och riktar sig mot alla kvinnor.År 1998inleddes ett omfattande arbete med att på olika sätt verka för att minskamäns våld mot kvinnor. Startpunkten var den s.k. Kvinnofridsreformen sominnehöll en rad åtgärder både i form av ny lagstiftning, olika former avmyndighetsuppdrag och satsningar på information m.m.Den senastelagändringen i syfte att motverka våld i nära relationer trädde i kraft iseptember och avser besöksförbudslagen. I samband med att justitieutskotteti behandlade dessa lagändringar hade utskottet också uppe yrkanden,motsvarande det som nu för fram, om att det skall införasmöjligheter till elektronisk övervakning av besöksförbud (bet. 2002/03:JuU17).Justitieutskottet avstyrkte då yrkandet bl.a. med hänvisning till atttekniken på området inte är tillräckligt utvecklad. Arbetsmarknadsutskottethar inte anledning att göra någon annan bedömning.Under senare år harvåld och hot mot flickor och kvinnor som tillhör olika etniska och religiösagrupper uppmärksammats alltmer. Som framhålls av både ochVänsterpartiet spelar såväl integrations- som jämställdhetspolitiken enviktig roll för att motverka denna typ av våld.Med anledning av desynpunkter som för fram om att jämställdhetspolitiken skallha det främsta ansvaret vill utskottet påminna om det mycket omfattandearbete som genomförts inom ramen för Kvinnofridsreformen, och som avseralla former av våld mot kvinnor oavsett etnisk, social, religiös ellerannan tillhörighet. Det är därför mycket positivt att regeringen nyligenhar beslutat tillkalla en utredare med uppdrag att utvärdera dessa uppdragur ett könsmaktsperspektiv (dir. 2003:112). Utredaren skall göra en samladanalys av eventuella hinder och strukturer som motverkar ett könsmedvetetarbete på de områden som dessa uppdrag gällde.Utskottet vill dessutomunderstryka att arbetet med att motverka kvinnovåld inte i första handhandlar om lagstiftning utan till stor del om att sprida och påverkaattityder. Som exempel på sådant arbete kan nämnas det initiativ somSocialstyrelsen tog till en formaliserad myndighetssamverkan,Nationell myndighetssamverkan för kvinnofrid. I denna ingår förutomSocialstyrelsen bl.a. , ,, , Riksåklagaren, . Inom ramen för samverkan har det skapats en s.k. kvinnofridsportal,som är ett faktacentrum på Internet med information om mäns våld motkvinnor. Portalen vänder sig till alla de poliser, åklagare, sjuksköterskor,läkare, socialarbetare m.fl. yrkesgrupper som möter kvinnor som utsattsför mäns våld.Här kan också påminnas om det Nationella råd för kvinnofrid(N2000/4532/JÄM) som regeringen inrättade i syfte att stärkaarbetet mot mäns våld mot kvinnor och för att fånga upp områden som inteomfattats av Kvinnofridspropositionen. Rådet har haft i uppgift attkoncentrera sig bl.a. på insatser för män som misshandlar kvinnor och påvåld mot invandrade kvinnor. Rådet har också haft till uppgift att spridaerfarenheter om dessa frågor och synliggöra forskning gällande våld inära relationer. Rådet lämnade sin slutrapport - Råd för Kvinnofrid -till regeringen . Bland de skrifter som rådet har givitut kan nämnas Vi skulle inte bli svenskar. Vi skulle lyda - om våld motkvinnor och flickor från andra kulturer än den svenska.Även om detallmänna arbetet mot kvinnovåld är av stor betydelse är utskottet övertygatatt det dessutom krävs särskilda insatser för att ge stöd och hjälp tillde flickor och kvinnor som är utsatta för s.k. hedersrelaterat våld. Dessaflickors och unga kvinnors vardag präglas av ofrihet, tvång, hot och våld.Det kan röra sig om allt från extrem kontroll från anhöriga och att delovas bort för giftermål till att de hindras att leva som andra ungdomar.De blir extra utsatta då den närmaste familjen och släkten ofta tar partimot dem.För att öka skyddet för dessa kvinnor har regeringen initieraten rad insatser som berör t.ex. skola, omsorg, polis och socialtjänst ochsom huvudsakligen är inriktade på förebyggande arbete och ett bättre skyddav individen.Vad gäller önskemål om kommunala handlingsplanerför skyddat boende för utsatta kvinnor vill utskottet understryka attdetta i första hand är en uppgift för kommunerna.Regeringen har docksatt i gång ett allmänt arbete för att de fortsatta insatserna som berördessa frågor skall bli mer konkreta och drivas både på statlig, regionaloch nivå. Till exempel fick länsstyrelserna i storstadslänen2002 för en kartläggning av behoven av skyddat boendeoch för att samordna kommunernas insatser på området. För andra halvåret2003 har regeringen avsatt 20 miljoner till arbetet med skyddat boende m.m., och ytterligare har avsatts för perioden 2004-2006.Kvinnojourerna spelar också en viktig roll för dessa grupper. År 2002fick extra för att bl.a. utvecklakvinnojourernas verksamhet för flickor och kvinnor med utländsk bakgrund.I budgetpropositionen föreslår regeringen att ytterligare 9miljoner kronor skall gå till kvinno- och mansjourernas verksamhet.Regeringenkommer också att tillsätta en utredare med uppdrag att utreda en ombildningav Rikskvinnocentrum till ett nationellt institut. Inom ramen för dennautredning skall även frågan om en nationell kristelefon ingå.Utöverdetta vidtas en rad informations- och utbildningssatsningar.Vad gällerFolkpartiets synpunkt om ansvarsfördelningen inom regeringen för vissa avdessa frågor vill utskottet påminna om att det inte ankommer på riksdagenatt avgöra den saken. Utskottet vill dock erinra om vad som anförts ovani avsnittet Inriktningen av jämställdhetspolitiken om jämställdhetsintegrering,dvs. att jämställdhetsaspekterna skall beaktas i alla politiska övervägandeninom alla politikområden.Sammantaget innebär det anförda att utskottetinte anser att det finns anledning för att göra någottillkännagivande med anledning av motionerna A4 yrkande 9 (fp) och A280 (v) somdärför avstyrks.Avslutningsvis tar utskottet upp önskemåli motion A302 om att JämO bör få ett särskilt uppdrag att granskaförsäkringsbolagens försäkringsvillkor i de delar som de berör våld mot kvinnor.Utskottet anser inte att det bör ankomma på att uttala sig omJämO bör få ett sådant uppdrag. Motion A302 yrkande 18 (c) avstyrks därför.Män och jämställdhetUtskottets förslag i korthetI detta avsnittbehandlas motioner som gäller föräldraförsäkringen, mansrollen ochfördelningen av det obetalda hemarbetet. Utskottet redovisar vissa uppgifterom tidsanvändning hos kvinnor och män. Utskottet konstaterar att fråganom männens roll i jämställdhetsarbetet är prioriterad i politiken. Motionernaavstyrks bl.a. med hänvisning till pågående projekt.Jämför reservation12 (kd).SkrivelsenJämställdhet handlar om att kvinnor och män skallinneha samma rättigheter, skyldigheter och möjligheter. Det innebär attmän likaväl som kvinnor skall delta i jämställdhetsarbetet och att arbetethandlar om att förändra villkoren för både kvinnor och män.Tidigarearbete med män och jämställdhet har varit inriktat på att söka efter ochmöjligen förändra värderingar och attityder hos den enskilde mannen. ,när forskningen om kvinnors och mäns maktrelation, den s.k. genusforskningen,vuxit sig allt starkare har också detta perspektiv utvecklats ijämställdhetspolitiken.I skrivelsen lämnar regeringen en redovisning av deinsatser som har gjorts sedan 1999.Regeringen konstaterar att män alltidhar varit . Länge var jämställdhetsarbetet i mångt och mycket enbarten fråga för det kön som varit underordnat i könsmaktssystemet, dvs.kvinnan. Med män och jämställdhet som ett prioriterat område ijämställdhetspolitiken, vill regeringen sätta fokus på att män skall inse attdessa förhållanden stadfäster ett odemokratiskt system som drabbar allamänniskor.Det är med denna utgångspunkt som regeringen avser att arbetavidare med dessa frågor och verka för att problematiken kring maskulinitetsamt män och våld också förs fram i internationella forum.MotionerImotion A371 konstaterar att få pappor är hemma längretid med sina barn än den lagstadgade pappamånaden. En jämnare fördelningskulle ge många positiva effekter för familjestabiliteten och jämställdhetenoch leda till en förbättrad kontakt mellan papporna och deras barn. Detbör dock inte ske genom lagstiftning om ytterligare pappamånader, eftersommålet skall vara att pappor väljer att vara hemma med sina barn, intetvingas till det. Statistiken visar att uttaget av pappaledighet varieraröver landet. Därför bör studier göras av det varierande uttaget för attidentifiera vilka faktorer som stimulerar ett ökat uttag (yrk. 19).Imotion Sf404 (yrk. 15) tar upp frågan om att uppvärderadet obetalda hemarbetet.I en motion Ju478 tar upp fråganom mansrollen i jämställdhetsarbetet och pekar på att män liksom kvinnorunderställs föreskrivna normer om hur de skall bete sig som man respektivekvinna.