bet · GR01AU2 · 2004-01-01 00:00:00 — Därför är det viktigt att män och kvinnor finnsrepresenterade någorlunda lika i alla beslutande församlingar. Även omSverige har världens mest jämställda parlament är männen fortfarande iklar majoritet i många beslutande församlingar. Den politiska ledningenmåste vara ett föredöme, vilket gör det extra viktigt att regeringen självuppfyller målen. Enligt brister det bl.a. i fråga omutnämningen av myndighetschefer och ambassadörer. FN har också riktatkritik mot den ojämna könsfördelningen inom statlig förvaltning i Sverige.Regeringen bör få i uppdrag att kartlägga vilka faktorer som hämmarkvinnor att ta på sig ledningsansvar (yrk. 2).Kristdemokraterna motsättersig de tankar som regeringen fört fram om att införa någon form avkvoteringsbestämmelse i lagstiftningen när det gäller representation avkvinnor och män i styrelserna i näringslivet. Staten bör i stället agerasom ett föredöme när det gäller en jämn könsfördelning i styrelser samti myndighets- och bolagsledningar. Regeringen bör också ta initiativ tilltrepartssamtal mellan stat, arbetsgivar- och arbetstagarparter för attuppnå en ökad representation av kvinnor på såväl styrelsenivå som ledandeposter (yrk. 32).I motion A302 tar upp frågan omstyrelserepresentation för kvinnor. Där konstateras att börsbolagensvalberedningarplötsligt fått bråttom efter jämställdhetsministerns hot om lagstiftning.Visst är det bra att många nu försöker öka den kvinnliga representationen,men det finns fortfarande faror i rekryteringsarbetet och i hur detfortsatta arbetet i styrelsen kommer att fungera. Ett problem är att männeninte tror att kvinnor klarar av eller besitter den kompetens som behövsför att verka i börsbolagens styrelser. Även när kvinnorna kommer in istyrelserna finns problem som förtjänar att uppmärksammas. För att ökakunskapen om strukturer, hinder etc. för kvinnor och styrelsearbete börregeringen ge ett lärosäte ett nationellt uppdrag att forska om detta(yrk. 15).I motion A288 anser () att det finns behov avmöjligheter för kvinnor att organisera sig i institutioner där det intefinns några män representerade för att man på ett så effektivt sätt sommöjligt skall kunna ta tillvara kvinnors erfarenheter. Det krävs emellertidmer kunskap om denna fråga varför regeringen bör tillsätta en utredningför att sedan återkomma med förslag som förbättrar möjligheten att gekvinnors organisering ökade resurser och större utrymme på den politiskaarenan på alla nivåer (yrk. För att kunna ta till vara all den kunskapsom finns bland kvinnor och att ge dessa kunskaper möjlighet att fågenomslag bör det genomföras en prioriterad satsning på en nationellfeministisk fortbildning (yrk. Som ett stöd till principen omjämställdhetsintegrering som dominerar jämställdhetsarbetet finns detdessutom behov av att utveckla en institutionell struktur som kan samordnasåväl kompetens som kunskap inom området. Exempel på detta skulle varaett feministiskt utskott i eller en feministisk riksrevision.Regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över formernaför ett övergripande feministiskt förändringsarbete i sådan riktning (yrk.3).Christina och (båda s) framhåller i motionA332 att det är viktigt att inte begränsa jämställdhetsarbetet bara tillinsatser inom . Lika viktigt är att engagerar sig i arbetetmed att utveckla jämställdheten inom EU och då inte minst inom de nyamedlemsstaterna.I motion A334 hänvisar m.fl. (s) tillden redovisning av fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor ochmän som lämnas i budgetpropositionen (prop. 2003/04:1, bilaga 4). Avredovisningen framgår att det finns en skev fördelning mellan betaltrespektive obetalt arbete mellan kvinnor och män. Ett sätt att komma tillrätta med dessa skevheter skulle enligt motionärerna vara att utökaJämställdhetsombudsmannens ansvar till att bli sektorsövergripande påjämställdhetsområdet.I motion A335 anser och (båda s) att det bör vidtas åtgärder för att ändra attityderna inom detprivata näringslivet så att andelen kvinnor i de privata bolagsstyrelsernaökar.Utskottets ställningstagandeJämn fördelning av makt och inflytandeär ett av delmålen för jämställdhetspolitiken. En jämn representation avkvinnor och män i beslutande organ är en viktig demokratifråga. En jämnrepresentation inom alla samhällsområden och på alla beslutsnivåer är ennaturlig förutsättning för att kvinnor och män skall kunna påverkasamhällsutvecklingen på lika villkor. Enligt utskottet är det uppenbart atten jämn fördelning mellan kvinnor och män ger ett bättre och bredarebeslutsunderlag i olika samhällsfrågor och därmed också bättre förutsättningarför att besluten fångar upp och tar hänsyn till de villkor som råder förolika grupper i samhället. Jämn könsfördelning är dock inte allt. Manmåste också vara medveten om att omfattningen av makt och inflytandeskiljer sig åt mellan olika befattningar. Det avgörande måste därför varaatt kvinnor och män har samma reella möjligheter att påverka olika beslut.Sverige har nått långt på jämställdhetsområdet jämfört med många andraländer. Kvinnorna har en god representation i politiska beslutande organ.Detta gäller både på nationell, regional och nivå.Utanför depolitiska församlingarna är bilden mer bekymmersam. Utskottet kan hållamed motionärerna om att det krävs ytterligare ansträngningar för attförbättra jämställdheten i statsförvaltningen. Detsamma gäller kvinnorsinflytande i näringslivet.När det gäller den statliga sfären kan utskottetockså hålla med motionärerna om att regeringen och statsförvaltningenmåste vara goda föredömen i jämställdhetsarbetet. Det är självklart attregeringen har en viktig roll som opinionsbildare. Med anledning av detsom sägs om en alltför låg representation av kvinnor i de statligastyrelserna finns det dock skäl att hänvisa till de siffror som redovisatsi årets budgetproposition (prop. 2003/04:1 volym 7 bilaga 1). Som framgårdär är regeringen på väg att nå det uppsatta målet om i de statligalekmannastyrelserna. Vid utgången av 2002 var andelen kvinnor där 47 %.Av samma redovisning framgår att könsfördelningen i de regionala styrelsernavar helt jämn, kvinnor och män.Av kommittéberättelsen 2003(skr. 2002/03:103) framgår att andelen kvinnor bland de statliga kommittéernasledamöter (inkl. ordförande) uppgick till , vilket är en ökning med2,sedan föregående redovisning.En bakgrund till den allt högreandelen kvinnor är de rutiner som tillämpas vid utnämningar. Krav ställspå att två namnförslag ges vid alla nomineringar, en kvinna och en man.År2002 var av dem som utsågs till myndighetschefer kvinnor. Statistikenvisar också att en allt större del av myndighetscheferna är kvinnor. Dennuvarande siffran kan jämföras med förhållandena , då av dem var kvinnor.När det särskilt gäller utrikesförvaltningen kanutskottet, med anledning av vad framför, konstatera attandelen kvinnliga chefer ökar successivt; är omkring 19 %av cheferna för utlandsmyndigheterna kvinnor. Vägen till en ytterligareökad andel kvinnliga chefer går bl.a. via en jämställd basrekrytering ochett aktivt befordringsarbete.Det kan här nämnas att regeringen avseratt komplettera den årliga redovisningen till med andelen ochantalet kvinnor respektive män som anställts som myndighetschefer samtdet totala antalet i varje kategori. Regeringen avser också att undermandatperioden utvärdera de arbetsformer som tillämpas i syfte atteffektivisera arbetet med att säkra en jämnare representation av kvinnoroch män i styrelserna.Som flera motionärer pekar på återstår mycket attgöra när det gäller att få en mer balanserad könsfördelning på de ledandeposterna i näringslivet. Enligt tillgänglig statistik hamnar iEU:s bottenskikt i detta avseende. var av styrelseledamöternai börsnoterade företag kvinnor (SCB). I de 335 börsbolagen var bara sexkvinnor verkställande direktörer.Frågan om könsfördelningen i det privatanäringslivets styrelser har uppmärksammas på flera fronter och på fleraolika sätt. Ett viktigt led i detta arbete är, som också påpekas avmotionärerna, att på ett tydligt sätt synliggöra förekomsten av kvinnor ochmän i de olika företagens styrelser och ledning. Därigenom görs företagetsintressenter uppmärksamma på situationen. I detta syfte lade regeringeni mars fram propositionen Redovisning av könsfördelningen i företagsledningar(prop. 2002/03:56). Förslaget, som antogs av (bet.2002/03:LU7, rskr. 221), innebär att företagen fr.o.m. den 1 januari 2004skall ange könsfördelningen inom företagets ledning i sina årsredovisningar.Det nya redovisningskravet föreslås omfatta företagets styrelseledamöter,verkställande direktör och andra personer i företagets ledning. Frånkravet undantas företag och koncerner i vilka antalet anställda uppgårtill högst tio.Nämnas bör också den utredning som regeringen tillsatteunder för att kartlägga fördelningen av kvinnor och män istyrelser och på ledande befattningar i det privata näringslivet. Enligtuppdraget skall utredningen sammanställa och analysera forskning om könoch organisation samt ge förslag till åtgärder för att påskynda utvecklingenmot ett mer jämställt näringsliv vad gäller kvinnor och män på ledandeposter. Utredningen är en uppföljning av motsvarande utredning ,Mäns föreställningar om kvinnor och chefskap (SOU 1994:3). Utredningenavlämnade sitt betänkande Mansdominans i förändring (SOU 2003:16) i mars2003. Utredaren har här gjort en samlad analys av de hinder och strukturersom styr utvecklingen och föreslagit åtgärder för att öka representationen.Mot bakgrund av den nyssnämnda utredningen har regeringen enligt vadsom uppges i skrivelsen tillsammans med näringslivet, arbetsmarknadensparter och ett antal förändringsaktörer startat ett arbete att få framåtgärdsförslag för att snabba på förändringen mot en jämnare könsfördelningpå ledande poster och i styrelser. Som exempel på detta arbete kan nämnasatt , statsråd med samordningsansvar för jämställdhetspolitiken,och näringsminister bjöd in näringslivettill en bred debatt om vad företagen tänker göra för att råda bot påkvinnornas underrepresentation på ledande poster och i styrelser inäringslivet.Vid sidan av detta arbete har regeringen angett att den ävenavser att undersöka möjligheten av och förutsättningarna för att införanågon form av kvoteringsbestämmelse i lagstiftningen när det gällerrepresentationen av kvinnor och män i styrelserna i näringslivet.Utskottetvill också påminna om att regeringen avsatte resurserför ett projekt, Jämnt på toppen, för att påskynda processen mot ett merjämställt näringsliv. Medlen, , skall kunna användasför att anordna seminarier på temat Kvinnor och män, makt och ledarskap.I sammanhanget kan också metoden med jämställdhetsmärkning ha betydelse.Utskottet återkommer till denna fråga nedan.När det gäller frågan omkvinnors organisering som tas upp i motion A288 kan nämnas att regeringeni beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdrag attse över statsbidragen till kvinnoorganisationerna samt utvärdera hur detstatliga stödet till kvinnoorganisationer uppfyller de av staten uppställdamålen för och intentionerna med bidraget. Utredaren redovisade sitt uppdragi betänkandet Statligt stöd till kvinnoorganisationerna och jämställdhet(SOU 2000:18). Efter remissbehandling och beredning i Regeringskanslietbeslutades att tillsätta ytterligare en utredning (dir. 2003:56)som skall göra en analys och utvärdering av det statliga bidraget tillkvinnoorganisationerna. Utredaren skall även utvärdera vilken betydelsestödet har för kvinnors vilja och möjligheter till egen organisering,samt undersöka vilka krav avseende jämställdhet som ställs generellt påfolkrörelser och föreningar för att de skall få statliga bidrag.Somutskottet redovisat i föregående avsnitt avser regeringen att tillsättaen utredning som skall ha i uppdrag att utvärdera jämställdhetspolitikensmål, inriktning, organisation och effektivitet. Utifrån utvärderingsresultatenskall utredningen identifiera vilket ansvar och åtagande som det offentligai form av stat och kommun bör ha samt lämna förslag till den framtidaorganisationen och inriktningen på jämställdhetsarbetet. Enligt vadutskottet inhämtat kommer det arbetet även att innefatta frågan om ensärskild myndighet för utvecklingen av kvinnors organisering.Sammanfattningsviskan utskottet i delar ansluta sig till den problembeskrivning som finnsi motionerna A4, A258, A288, A302, A307, A335 och A371. Mycket återståratt göra på många områden. De brister som finns visar på nödvändighetenav att integrera ett jämställdhetsperspektiv i alla politikområden. Somframgått ovan, och som kommer att framgå av den fortsatta framställningen,pågår arbete på bred front, och olika förslag är att vänta. Utskottetser inget skäl att föreslå något tillkännagivande med anledning av de nubehandlade motionerna. Motionerna A4 yrkande 3 (fp), A258 yrkande 12 (m),A288 (v), A302 yrkande 15 (c), A307 yrkandena 1 och 12 (fp), A335 (s)och A371 yrkandena 2 och 32 (kd) avstyrks därmed.Mot bakgrund av vadCarina m.fl. (s) föreslår i motion A334 om ett sektorsövergripandeansvar för kan utskottet påminna om det uppdragsom (N2002:6) har att göra en i det närmastetotal översyn av den svenska lagstiftningen till skydd mot diskriminering.I detta uppdrag ingår också att överväga en samordning eller sammanslagningav några eller samtliga av ombudsmännen mot diskriminering, däriblandJämO.Utskottet, som inte vill föregripa det pågående arbetet, avstyrkermotion A334 (s).Utskottet delar och () syn att jämställdhetsarbete inte skall begränsas till . Somframgår av skrivelsen pågår arbete inom EU med dessa frågor där Sverigedeltar. Här kan som exempel nämnas ministerrådets arbete för jämställdhetgenom projektet on Equal Pay, vilket koordineras av JämOoch med stöd av regeringen och den Europeiska kommissionen. haräven tagit initiativ till inrättandet av ett (). Slutligen skall här också nämnas den form av parlamentarisktnätverksarbete som bedrivs genom Network of Parliamentary Committees forEqual Opportunities for Women and Men in the Parliaments of the EU MemberStates and Parliament (NCEO). Av det anförda framgår attSverige redan är aktivt i EU:s jämställdhetsarbete. Något uttalande frånriksdagens sida är därför inte påkallat. Motion A332 (s) avstyrks.Likalön för lika och likvärdigt arbeteUtskottets förslag i korthetI dettaavsnitt behandlar utskottet ett antal motionsyrkanden som tar upp olikafrågor kring lönebildning m.m. ur ett jämställdhetsperspektiv. Samtligamotioner avstyrks i huvudsak med hänvisning till kommande utredningsarbete.Jämför reservation 8 (m, fp, kd och c).SkrivelsenLika lön för likaoch likvärdigt arbete är ett område som vid sidan av makt- och inflytandefrågoralltid har varit prioriterat i den svenska jämställdhetspolitiken. Likafulltär kvinnors löner fortfarande betydligt lägre än mäns. Den viktigasteorsaken till skillnaderna i lön om man ser till hela arbetsmarknaden äratt kvinnor och män arbetar inom olika delar av arbetsmarknaden. Kvinnorär överrepresenterade i offentlig sektor där så kallat kvinnoarbete inomvård och omsorg är särskilt lågavlönat.I skrivelsen lämnas en redogörelseför utvecklingen inom lönebildningsområdet.Regeringen anger att denunder mandatperioden kommer att låta se över och utvärdera jämställdhetslagen.Om så krävs, är regeringen beredd att skärpa lagen ytterligare. För ettmotverka könsrelaterade löneskillnader kommer regeringen också att genomföraen nationell handlingsplan som omfattar hela arbetsmarknaden. Det ärviktigt att en sådan plan uppmärksammar både så kallade horisontella ochvertikala skillnader, dvs. löneskillnader som beror på att kvinnor ochmän finns inom olika sektorer av arbetsmarknaden och att mäns arbetevärderas högre än kvinnors arbete.MotionernaFolkpartiet tar i motionernaA4 och A307 upp frågan om lika lön för lika och likvärdigt arbete. Kvinnortjänar i genomsnitt av vad männen gör och löneskillnaderna har inteminskat. En av huvudorsakerna till detta är den könsuppdelade arbetsmarknaden.Kvinnor återfinns företrädesvis inom offentlig sektor medan män främstfinns inom privat sektor. En av anledningarna till att män tjänar mer äratt de genom att vara verksamma i den privata sektorn har fler arbetsgivareatt välja mellan. Det beror också på att det finns en lönesammanpressningi kvinnoyrkena, att många kvinnoyrken är lågstatusyrken och att denoffentliga sektorn erbjuder små möjligheter att göra karriär. För att uppnåmer jämställda löner krävs två viktiga förändringar: fler kvinnor påledande befattningar och att de offentliga monopolen bryts så att det kanskapas en allmän press uppåt på lönerna inom de kvinnodominerade yrkenainom skola, vård och omsorg (yrk. 5 resp. yrk. 4, 8 och 9).För attundanröja orsakerna till löneskillnaderna behövs en radikal plan enligtFolkpartiet. Partiet har i linje med detta lagt fram ett fempunktsprogramsom förutom den nämnda konkurrensutsättningen av den offentligasektorn bl.a. tar upp sänkt skatt på hushållsnära tjänster samt enstorsatsning på fler småföretag och särskilda åtgärder för att främja kvinnligtföretagande (A4 yrk. 6 och 7).Om de offentliga monopolen bryts blir detfler arbetsgivare som kan öka möjligheterna för anställda att påverkasåväl lön som arbetsvillkor och arbetstid. Ett ökat inflytande i och överarbetslivet för den enskilde utgör enligt dessutom grundentill frihet inom övriga delar av livet (A307 yrk. 3).I motion A371 anförKristdemokraterna att svenska kvinnors förvärvsfrekvens ligger bland dehögsta i världen. Trots detta har vi en i ett europeiskt perspektiv mycketkönssegregerad arbetsmarknad. Den offentliga sektorn, som i huvudsak ärkvinnors arbetsmarknad, har dock blivit en kvinnofälla. Kvinnors möjlighetertill karriär och löneutveckling har begränsats, eftersom det inte funnitsflera arbetsgivare att välja mellan. Partiet ser positivt på mångfald,såväl ur brukarens som ur arbetstagarens synvinkel och är övertygat omatt det krävs ökad konkurrens inom offentlig sektor, särskilt inom vård-och omsorgssektorn, för att främja kvinnors arbetsmarknad (yrk.10).Centerpartiet påtalar i motion A302 att inte kommit tillrätta medlöneklyftan. Att kvinnor tjänar mindre än män leder till skillnader ikonsumtionsförmåga och till bristande jämställdhet i familjelivet. Rättvisalöner är en nyckelfråga, men arbetet för detta visar inga entydiga framgångar.Den segregerade arbetsmarknaden bidrar ytterligare till löneklyftan mellanmän och kvinnor. Med större konkurrens inom exempelvis vårdsektorn skapasdet alternativa arbetsmarknader för personalen, mestadels kvinnor, vilketkan leda till en rättvisare lönesättning. Det krävs nu flera steg för attbredda kvinnornas arbetsmarknad genom möjlighet för de anställda att övertaoffentlig verksamhet och genom att förbättra möjligheterna att fåF-skattsedel. Det är också viktigt att de s.k. mjuka yrkena uppvärderas.Regeringen bör utforma en långsiktig plan för detta (yrk. 10 och 11).Förutomatt kvinnor tjänar mindre än män missgynnas kvinnor även när det gällertillgång till löneförmåner, t.ex. tjänstebil. Regeringen bör därföråterkomma med ett förslag som förbättrar kvinnors möjligheter att ta del avlöneförmåner (yrk. 13).Karin () konstaterar i motion A293att den formella jämställdheten är avskaffad. En mycket lång rad lagar,regler och förmåner är i stället införda för att ge jämställda villkor.Ändå står det på de flesta områden numera nära nog still. Det är som omdet ligger glastak, inte bara över näringsliv och arbetsmarknad utan ocksåöver politik och familjeliv. Därför bör det genomföras en nylöneskillnadsutredningför att på nytt kartlägga och analysera löneskillnaderna mellan kvinnoroch män (yrk. Det finns också behov av att utarbeta en handlingsplanmot orättvisa löner som innehåller ytterligare verktyg förrelativlöneförskjutning,brytande av yrkes- och arbetsgivarsegregation och moderna redskap föratt kombinera förvärvsarbete med familj (yrk. 2).Några utgångspunkterför frågan om löneskillnader mellan kvinnor och mänKvinnor och män hari stort sett lika stort arbetsutbud, även om deltidsarbete är mer utbrettbland kvinnor. Kvinnors lön och inkomst från företagande motsvarar 63 %av mäns lön och inkomster. Merparten av de skattepliktiga ersättningarnafungerar som kompensation för utebliven inkomst vid föräldraledighet,ohälsa eller arbetslöshet. Flertalet av ersättningarna är inkomstrelaterade.Huvuddelen av de skattepliktiga ersättningarna utnyttjas i högre grad avkvinnor. De skattepliktiga ersättningarna medför därför att kvinnorsinkomstandel ökar till av männens inkomst.Ytterligare utjämningsker genom skatterna som gör att kvinnors andel blir av männensinkomst efter skatt. Även familjestöden bidrar till omfördelningen, bl.a.till följd av att barnen vid separationer oftare bor hos mamman. Kvinnorslägre inkomst kan också göra att ensamstående kvinnor oftare har rätttill inkomstprövade bidrag. Sedan hänsyn tagits till den omfördelning somsker via transfereringar, skatter och familjestöd ökar kvinnornas andelav inkomsten till 76 %.I begreppet inkomst ingår förutom inkomst avarbete bl.a. kapitalinkomster och transfereringar som bostadsbidrag,föräldrapenning och studiemedel. Inkomsten påverkas av om en person arbetarhel- eller deltid, övertid eller är frånvarande från arbetet. Oftastredovisas inkomsten i form av årsinkomst.I den ekonomiska statistikensyns bara den del av arbetet som utförs på marknaden. Tiden som hushållenlägger ned på produktiva aktiviteter utanför marknaden kan skattas medhjälp av data från SCB:s tidsanvändningsundersökning. Det obetalda arbetetär i arbetstimmar räknat av ungefär samma omfattning som det betaldaarbetet.Inkomst är ett vidare begrepp än lön. Med lön avses i den officiellastatistiken den ersättning som en person får för utfört arbete. Denuttrycks för en given tidsenhet. För att underlätta jämförelse räknas tim-och deltidslöner om till heltidslön. I den officiella statistiken inkluderarmånadslönebegreppet förutom fast lön även fasta lönetillägg och ett stortantal rörliga lönetillägg.I statistiska sammanhang utgörs löneskillnaderav skillnaden mellan kvinnors och mäns löner baserat på genomsnittslöner.Skillnaderna brukar uttryckas som kvinnors lön i procent av mäns.Detfinns många förklaringar till skillnaden i genomsnittlig lön mellan mänoch kvinnor. Dit hör kvinnors och mäns olika fördelning efter ålder,utbildningsnivå och yrke. Genom s.k. standardvägning - en statistisk metodför att korrigera t.ex. för skillnad i genomsnittsålder i grupper somjämförs - beaktar man sådana faktorer som är lätta att mäta och ocksåenkla att förstå. Det finns även andra omständigheter - vid sidan avindividuella förutsättningar och prestationer - som kan påverka lönesättningensåsom civilstånd, föräldraskap, antal barn och deras ålder. Sådana faktoreringår inte i den ordinarie lönestatistiken. I den beaktas inte hellerfaktorer som uttag av föräldraledighet.Stora löneskillnader mellankvinnor och män finns i yrkesgrupper med stor andel män och i grupper medrelativt höga lönenivåer och stor lönespridning. Där löneskillnaden ärstor mellan kvinnor och män inom en yrkesgrupp minskar denna då uppdelningsker på undergrupper.Den officiella lönestatistiken medger bara jämförelsermellan lika arbete, inte likvärdiga arbeten.Med lika arbete brukar ilönestatistiska sammanhang avses arbeten som har samma klassificeringenligt yrkesklassificeringen, standard för svensk yrkesklassificering,SSYK. Då avses i första hand yrken som anges på tresiffernivå. På dennivån kan drygt 110 yrkesgrupper urskiljas. Varje yrke kan även beskrivasmed hjälp av fyra siffror. På den nivån finns drygt 350 yrken.I denofficiella lönestatistiken har den mest detaljerade redovisningen av lönerhittills skett på den tresiffriga yrkesgruppsnivån. För dem som är anställdainom kommuner och landsting eller inom landstingsägda bolag finns iunderlaget för statistiken även information på den fyrsiffriga nivån.