bet · GR01MJU13 · 2004-03-30 00:00:00 — krävsatt all fisk skall vara ursprungsmärkt.Miljömärkning av fiske och fiskprodukter skulleenligt utskottets mening göra det möjligt förfiskare som fiskar på ett mer miljövänligt sätt,t.ex. genom att använda skonsamma fiskemetoder, attundvika fiske på hotade bestånd, minska sinkemikalieanvändning och att få bättre betalt för sinfisk. En ökad medvetenhet hos konsumenterna tordeenligt utskottets mening särskilt gynna kustfisketsprodukter.Miljömärkning av varor och tjänster är ett viktigtstyrmedel inom det konsumentpolitiska området. Detger konsumenterna vägledning för val av produktersom är mer miljöanpassade än andra i övrigtlikvärdiga produkter. Som regeringen anför börmiljömärkningssystem tas fram i öppna processer ochvara tydliga i fråga om kriterier och krav så attkonsumenterna får möjlighet att göra självständigaval utifrån god kunskap. Odlad fisk kan miljömärkasenligt EU:s system för märkning av ekologiskt odladeprodukter. Efter initiativ från fiskerinäringen iNorden pågår internationella projektnär det gäller möjligheterna att miljömärkavildfångad fisk. Inom ramen för det nordiskafiskerisamarbetet kommer det atthållas ett seminarium om miljömärkning av vildfångadfisk. Utskottet har inhämtat att ett seminarium ägderum i med deltagande avrepresentanter för EU, den nordiska arbetsgruppenför miljömärkning, fiskerinäringen och Unilever.Vidare har ett möte med för fiskhandel hållits i ifebruari . Vid mötet diskuterades bl.a.riktlinjer för miljömärkning av vildfångad fisk. Vidmötet diskuterades även möjligheterna att underhösten 2004 ha en s.k. teknisk konsultation inomFAO.Sedan ett par år tillbaka finns ett svenskt systemför miljömärkning av vildfångad fisk.Fiskerinäringen i har tillsammans medföreningen startat ett projekt för att utarbetaett system för miljömärkning av vildfångad fisk.Projektet, som finansiellt stöds av offentligamedel, avslutades . Utskottet harinhämtat att Krav planerar att fatta beslut om ettsystem för miljömärkt vildfångad fisk under våren2004.Utskottet vill erinra om att, sedan den 1 januari2002, fisk som säljs i detaljhandeln tillkonsumenter måste märkas med artenshandelsbeteckning och den produktionsmetod somanvänts, dvs. om det är fråga om fångst vid havs-eller insjöfiske eller vattenbruk samt fångstzon.Kravet på fångstzon gäller dock inte fisk somproduceras vid vattenbruk. en viktig information vad gäller tillämpningenav kostråden. Utskottet anser att det därför är avsärskild vikt, inte minst med hänsyn tagen tillkostrekommendationer rörande viss insjöfisk och fetÖstersjöfisk, att berörda parter ser till attsystemet med ursprungsmärkning fungerar i praktiken.Sammantaget innebär det ovan anförda att syftet medmotion 2003/04:MJ16 (s) yrkande 4 får anses iväsentliga delar tillgodosett. Någon ytterligareriksdagens åtgärd finner utskottet inte påkallad.Kustfisket är främst inriktat mot konsumtionsfisk.Som regeringen anför skall strukturstödet därför idetta sammanhang syfta till att förverkligamålsättningen för livsmedelspolitiken och för attstärka konsumenternas kunskap och inflytande påfiskets område. Genom strukturstödet har under denföregående strukturfondsperioden en rad insatsergjorts. Det har varit fråga om såväl marknadsföringav fiskets produkter som olika utvecklingsprojekt.Under den nuvarande strukturfondsperioden fortsätterdetta arbete, bl.a. inom ramen för kollektivaåtgärder för det småskaliga kust- och insjöfisket, idetta fall reglerat till fartyg under 12 meterslängd, kollektiva åtgärder som betonar miljö- ochkvalitetsfrågor, åtgärder som stimulerar konsumtionav produkter från kust- och insjöfisket samtkollektiva projekt för ökad förädling ochproduktutveckling av produkter från det småskaligakust- och insjöfisket. Med det anförda avstyrksmotion 2002/03:MJ493 (c) yrkande 5 i den månmotionsyrkandet inte kan anses tillgodosett.5 Effekter för småföretagareUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett motionsyrkande (m) omförbättrade villkor för fiskeföretagen.Motionsyrkandet avstyrks med hänvisning tillvad som anförs i propositionen, till nyligenbeslutade ändringar i skattelagstiftningenoch till pågående arbete på fiskepolitikensoch skattepolitikens områden.PropositionenDen föreslagna inriktningen på en nationell politikför kust- och insjöfisket samt vattenbruket harbl.a. som målsättning att stärka och utveckla dessaverksamheter inom ramen för en hållbar ekologisk,ekonomisk och social utveckling. Förändringar ochutveckling av regelverk, förvaltning ochresursfördelning skall enligt regeringen bidra tilldetta. Även om definitionen av kust- och insjöfiskeinte begränsas till fartygens storlek och därmedindirekt till företagens storlek är majoriteten avberörda företag småföretag. Även vattenbrukssektornoch fisketurismföretagandet domineras av småföretag.Förutsättningen för en utveckling av kust- ochinsjöfisket samt för fisketurismen är attbeståndssituationen för aktuella fiskarter befinnersig inom biologiskt säkra gränser grundade påvetenskaplig rådgivning. Regeringens avsikt attförbättra forskningen på bestånd av betydelse fördessa fisken har därmed indirekta positiva effekterför företagen att kunna bedriva en långsiktigthållbar verksamhet.Avsikten med lokal eller regional förvaltning äratt den lokala förankringen skall fördjupas och attbl.a. näringens företrädare skall få ökat inflytandeöver nyttjandet av resursen. Vidare skall enfördelning av den nationella kvoten skapa bättreincitament för yrkesfiskarna själva att förvaltaresursen för ett långsiktigt hållbart fiskesamtidigt som det skapar en ökad möjlighet förfiskaren att planera framtiden, vilket är positivtför såväl investeringsviljan som föryngringen inomkåren.Denna inriktning av fiskeripolitiken för kust- ochinsjöfisket innebär inga regelförändringar somdirekt påverkar småföretagens verksamhet, utansyftar snarare till att bygga upp en struktur somlångsiktigt gynnar en utveckling av verksamheten.Det i propositionen som regeringen bedömer kunna fådirekt positiv effekt på företagens administrativabörda avser fångstrapportering av det småskaligakustfisket, vilket i detta fall innebär fartyg under10 meter. Regeringen gör bedömningen att det finnsmöjligheter att utforma denna rapporteringsrutin mertidsenlig, snabb och effektiv men ändå enkel genomatt använda modern teknik, t.ex. mobiltelefoner.Regeringen har därför för avsikt att geFiskeriverket i uppdrag att utveckla ett säkert ocheffektivt men enkelt system förfångstrapportering för det småskaliga kustfisket.Även när det gäller vattenbruket är regeringensavsikt att underlätta för utvecklingen avvattenbruksverksamheten i Sverige.MotionenI motion 2003/04:MJ14 (m) efterlyses förbättradevillkor för fiskeföretagen. Enligt motionärernasaknas i propositionen så gott som helt ettföretagsperspektiv och regeringens syn på företagensvillkor. Företagen betungas av konkurrensnackdelari form av reglerna för fåmansbolag,fastighetsskatten och de skatter som belastargenerationsväxlingar. Omfattande byråkrati, inteminst en rigid tillämpning av , brist påriskkapital i synnerhet i glesbygd och den allmännaekonomiska politiken utgör enligt motionärernaytterligare belastningar för fiskenäringen (yrkande11).Utskottets ställningstagandeSom regeringen anför har den föreslagna inriktningenpå en nationell politik för kust- och insjöfisketsamt vattenbruket bl.a. som målsättning att stärkaoch utveckla dessa verksamheter inom ramen för enhållbar ekologisk, ekonomisk och social utveckling.Förändringar och utveckling av regelverk,förvaltning och resursfördelning skall bidra tilldetta. Även om definitionen av kust- och insjöfiskeinte begränsas till fartygens storlek och därmedindirekt till företagens storlek är de flestaberörda företag småföretag. Även vattenbrukssektornoch fisketurismföretagandet domineras av småföretag,och av propositionen framgår att regeringens avsiktär att underlätta även för utvecklingen avvattenbruksverksamheten i Sverige.Avsikten med lokal eller regional förvaltning äratt den lokala förankringen skall fördjupas ochnäringens företrädare, bland andra, skall få ökatinflytande över nyttjandet av resursen. Vidare skallgenom en fördelning av den nationella kvoten bättreincitament skapas för yrkesfiskarna själva attförvalta resursen för ett långsiktigt hållbart fiskesamtidigt som det skapar en ökad möjlighet förfiskaren att planera framtiden, vilket enligtutskottet bedöms som positivt för såvälinvesteringsviljan som föryngringen inom kåren.Denna inriktning av fiskeripolitiken för kust- ochinsjöfisket innebär inga regelförändringar somdirekt påverkar småföretagens verksamhet, utansyftar snarare till att bygga upp en struktur somlångsiktigt gynnar en utveckling av verksamheten. Ilikhet med regeringen gör utskottet bedömningen attdet finns möjligheter att utforma det småskaligafiskets rutiner för fångstrapportering så att denblir mer tidsenlig, snabb och effektiv men ändåenkel genom användande av modern teknik, t.ex.mobiltelefoner.Även avseende vattenbruket är regeringens avsiktatt underlätta för utvecklingen avvattenbruksverksamheten i Sverige.Av finansplanen för (s. 39) framgår attregeringen strävar efter att skapa skatteregler förolika former av småföretag och deras ägare som sålångt möjligt är likformiga och enkla. Dettaunderlättar exempelvis de övergångar mellan olikaföretagsformer som ofta är ett naturligt inslag iett företags utveckling av sin verksamhet. Ifinansplanen aviseras även en reformering i två stegav de s.k. 3:12-reglerna på så sätt att den s.k.klyvningsräntan skall höjas med 2 procentenheterfr.o.m. Ett andra stegkompletteras med förslag som skall gälla . Enligt regeringen är inriktningenatt särskilt de mindre företagen skall få mergynnsamma villkor. beräknas dessa åtgärderinnebära en skattelättnad på . I sinbehandling av proposition 2003/04:17 Lättnader i3:12-reglerna och i arvs- och gåvoskattereglerna vidgenerationsskiften i företag, m.m. tillstyrkteskatteutskottet regeringens förslag om en höjning avden s.k. klyvningsräntan vid beskattningen avdelägare i fåmansföretag och en utvidgad tillämpningav lättnadsreglerna vid gåva av företagsegendom.Skatteutskottet tillstyrkte även förslaget omändrade regler vid värderingen av ersättning somlämnas i samband med en gåva som tas upp tillreducerat värde (bet. 2003/04:SkU9, rskr.2003/04:117). Syftet med reglerna är att inkomstersom härrör från delägarnas egna arbetsinsatser ifåmansbolaget blir beskattade på samma nivå somandra förvärvsinkomster och inte enbart somutdelningar och kapitalvinster. Bakgrunden är attinkomster av eget arbete beläggs med både kommunalinkomstskatt och progressiv statlig inkomstskattmedan utdelningar och kapitalvinster beskattasenligt en proportionell skattesats om . De s.k.3:12-reglerna skall alltså hindra att högrebeskattade arbetsinkomster, dvs. sådana som omfattasav statlig inkomstskatt, omvandlas till lägrebeskattade kapitalinkomster. Systemet innehålleräven särskilda regler för att skattemässigt klyvainkomsten vid en försäljning av aktier i bolageteller av hela bolaget. Upp till ett tak om 200prisbasbelopp beskattashälften som kapitalinkomst och hälften som inkomstav tjänst.Förenklingsutredningen presenterade förra åretsitt slutbetänkande Ny handelsbolagsbeskattning (SOU2002:35) med förslag till reformerade regler förhandelsbolag. Betänkandet har remissbehandlats, ochenligt vad utskottet inhämtat kommer regeringen attta ställning till utredningens förslag i anslutningtill det fortsatta arbetet med småföretagensskatteregler.Med det ovan anförda avstyrker utskottet motion2003/04:MJ14 (m) yrkande 11 i den månmotionsyrkandet inte kan anses tillgodosett.Slutligen gör utskottet samma bedömning somregeringen även i de avsnitt av propositionen sominte har behandlats tidigare i detta betänkande.5 Övriga frågorUnder detta avsnitt behandlar utskottet ett antalmotioner från allmänna motionstiden och 2004 ombl.a. den gemensamma fiskepolitiken, torskfiske,fiske av spökgarn och skador på fiskredskap m.m. avkemiska stridsmedel.5.1 EU:s fiskeripolitikUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker 13 motionsyrkanden (fp,kd, v, c) om reformering av den gemensammafiskeripolitiken med hänvisning till tidigareställningstaganden och pågående arbete påområdet.MotionernaEtt flertal motioner tar upp frågan om enreformering av EU:s fiskepolitik. Enligt motion2002/03:MJ315 (fp) bör regeringen verka för engenomgripande reformering av politiken. Reformen bördessutom genomföras snabbt och utformas med ökatfokus på och miljön (yrkande 9). I motion2002/03:MJ426 (kd) anförs att bör arbetainternationellt för bevakning av tillgången tillfiskevatten i och ökning av tillgångentill fiskevatten i och (yrkande1). I motionerna 2002/03:MJ428 (c) och 2003/04:MJ408(kd) framhålls att EU:s fiskereform bör kompletterasmed tydliga tidtabeller, aktionsplaner samtsanktionssystem för att minska fiskeflottanskapacitet (yrkandena 29 respektive 25). Åtgärderfrån sida för att rädda hotade fiskbeståndefterlyses i motion 2003/04:MJ408 (kd). Flerårigaförvaltningsplaner enligt FAO:s Code of Conduct forResponsibility bör utarbetas som grund för allförvaltning, och förvaltningsplanerna bör utvecklasmot flerartsmodeller. EU:s fiskepolitik börinnehålla en etisk dimension och måste verkaför att fiskets konsekvenser för lokalbefolkningenalltid beaktas när EU förhandlar med andra länder(yrkande 19). En översyn bör göras av EU:sfiskesubventioner för att åstadkomma en merändamålsenlig fiskepolitik med syftet att uppnå ettlångsiktigt hållbart fiske (yrkande 21). Även imotion 2003/04:MJ411 (v) begärs en reformering avden gemensamma fiskepolitiken. Reformeringen börsyfta till ett hållbart nyttjande av haven, ochbestånden bör förvaltas på en nivå som bättremotsvarar deras naturliga utbredning. Det är enligtmotionärerna inte relevant att ange fiskekapaciteteni tonnage och maskinstyrka, och börsubventionerna till fiskenäringen avvecklas. Vidaremåste EU verka för regionala förvaltningar ihavsområden där sådana saknas, och miljöhänsyn måsteingå i detta arbete. Effektiv förvaltning ochhållbar utveckling skall vara vägledande för EU:sinternationella agerande och den vetenskapligarådgivningen måste följas. All dumpning av fiskmåste förbjudas och andra former av fiske änstorskaligt fiske bör uppmuntras. Speciella kvoterför kustfisket bör införas och kontrollverksamhetenförstärkas. Slutligen föreslås att fiskarena skallges utbildning i ekosystem ochbevarandeåtgärder (yrkande 5). Enligt motion2003/04:MJ472 (fp) måste en fortsatt reformeringpåskyndas och utformas med ökat fokus på Östersjönoch miljön. Motionärerna betonar att det inte är dettraditionella kustfisket som hotar eller t.o.m. harutplånat fiskbestånden längs de svenska kusternautan problemet är det storskaliga industriellafisket. Det framhålls i motionen som ytterst viktigtatt selektiva redskap och bestämmelser om ändradmaskstorlek och minsta landningsstorlek förplattfisk införs på gemenskapsnivå (yrkande 14).Principen att fastställa fiskekvoterna efterInternationella havsforskningsrådets (ICS)rekommendationer bör tillämpas. Detta innebär atttorskfisket måste halveras i , medanfiskeförbud är det enda alternativet i (yrkande 15).I motion 2003/04:MJ473 (c) framförs krav påbindande internationella överenskommelser och ökatinternationellt samarbete för att långsiktigt säkrafiskbestånden och ett hållbart fiske (yrkande 18).Man måste arbeta med långsiktiga förvaltningsplanersom säkrar beståndens fortlevnad somfisket med anslutande näringar ges möjlighet attutveckla sin verksamhet (yrkande 19). Åtgärder somsyftar till att förhindra oregistrerat fiske, s.k.svartfiske, bör stimuleras (yrkande 20). Enligtmotion 2003/04:MJ408 (kd) skall IBSFC följa ICESrekommendationer med hänsyn tagen till det beräknadeöverfisket eller tjuvfisket. bör bilateraltoch multilateralt aktivt verka för inrättandet avfler check-points, och regeringen bör itilläggsbudgeten för återkomma tillriksdagen med förslag om hur en sådan skärpning kanutformas och beräkning av de kostnader dettainnebär. Vidare bör regeringen kräva att ländernasfiskeflottor inte är överdimensionerade iförhållande till fastställda fiskekvoter (yrkande18).Utskottets ställningstagandeDen gemensamma fiskeripolitiken är en fulltutvecklad gemenskapspolitik och reglerar samtligaaspekter på fisket från havet till konsumenten.Politiken består av tre delar, nämligenresurspolitik, strukturpolitik och marknadspolitiksamt, i syfte att säkerställa efterlevnaden avregelverket, ett system för kontroll. Dessutom rören del av politiken fiskeavtal med tredje land.Målet för den gemensamma fiskepolitiken i fråga omutnyttjandet är enligt artikel 2 i grundförordningen3760/92 att den gemensamma fiskepolitiken skallskydda och bevara de levande akvatiskaresurser som är tillgängliga och får utnyttjas. Dengemensamma fiskepolitiken skall se till att dessaresurser långsiktigt utnyttjas på ett ändamålsenligtoch ansvarsfullt sätt under de ekonomiska ochsociala förhållanden som passar sektorn, varvidhänsyn skall tas till följderna för det marinaekosystemet och särskilt till producenternas ochkonsumenternas behov. För att nå målet har EU införtett gemenskapssystem för styrning av utnyttjandet.Systemet skall se till att det finna en varaktigbalans mellan resurserna och utnyttjandet av deminom de olika fiskeområdena. Enligt den gemensammamålbestämmelsen har medlemsstaterna en skyldighetatt se till att icke yrkesmässiga verksamheter, somt.ex. fritidsfiske, inte äventyrar bevarandet ochförvaltningen av de resurser som omfattas av dengemensamma fiskepolitiken. För att dessa mål skallkunna uppnås och för att säkerställa attutnyttjandet sker på ett hållbart sätt anges iförordningen bl.a. ramar för tillträde samt förförvaltning och kontroll av fiskeaktiviteterna samtde medel och förfaranden som krävs. Syftet medfiskepolitiken är att säkra en ansvarsfullförvaltning av bestånden främst genom förbättradövervakning och kontroll, användning av merselektiva redskap samt minskning av bifångst ochkasserad fångst. Vidare skall produktionshöjandesubventioner reduceras för att uppnå en bättrebalans mellan fiskekapacitet och långsiktigthållbart nyttjande av fiskeresurserna. Som utskottetvid flera tidigare tillfällen och senast våren 2002har framhållit skall målsättningen för dengemensamma fiskepolitiken vara att den bedrivs påett långsiktigt hållbart sätt. Den framtidafiskepolitiken bör därför utvecklas så att denbättre bidrar till detta mål. Arbetet måste utgåfrån vetenskapliga bedömningar av bestånden ochfiskemöjligheterna. Vidare skallförsiktighetsprincipen tillämpas och miljöaspekternabeaktas (skr. 2001/02:152, bet. 2001/02:MJU23, rskr.2001/02:321).I den nu aktuella propositionen framhållerregeringen att skall vara ett föregångslandi omställningen till hållbar utveckling. Sverigesposition är att gemenskapens fiske, i enlighet medförsiktighetsprincipen och ekosystemansatsen, börförvaltas på ett långsiktigt hållbart sätt så att denyttjade bestånden befinner sig inom säkrabiologiska gränser.En överkapacitet i gemenskapens fiskeflotta ochalltfler bestånd som befinner sig utanför biologisktsäkra gränser visar på att den fiskeripolitik somförts inte har uppfyllt målen om ett långsiktigthållbart fiske. fattade EU:sfiskeministrar därför beslut om förändringar av dengemensamma fiskeripolitiken. Det nya regelverketträdde i kraft och understrykeratt den gemensamma fiskeripolitiken skall baseras påförsiktighetsprincipen och ekosystemansatsen. Ett avde viktigaste verktygen för en sådan långsiktigfiskeriförvaltning är att flerårigaförvaltningsplaner upprättas för så många beståndsom möjligt. De bestånd som befinner sig utanförbiologiskt säkra gränser skall prioriteras iarbetet. Vidare skall fiskeflottans kapacitetbegränsas genom att nationella maximala nivåer förkapaciteten fastställts , vilkasuccessivt minskar utifrån olika kriterier. I övrigtskall fiskeflottans storlek administrerasnationellt, vilket medför ett enklare system för enbättre anpassning av fiskeflottans storlek tillresurstillgången och möjlighet till ökad regionalhänsyn. En implementering av dessaförvaltningsverktyg skapar enligt utskottets meningförutsättningar för att uppnå etthållbart fiske.Även om gemenskapen har exklusiv kompetens inomfiskeripolitiken har det nya regelverket delvis ökatmedlemsstatens handlingsutrymme, särskilt avseendefiskeflottans utveckling. Insjöfisket regleras ävenfortsättningsvis helt nationellt.Det bör tilläggas att regeringen vid varje årligförhandling inom IBSFC (förÖstersjön) driver frågan om efterföljd av ICES()rekommendationer. Eftersom det rör sig ominternationella förhandlingar kan dock andra parterha andra utgångspunkter, vilket gör attkompromisslösningar ofta nås.Som utskottet anfört tidigare i betänkandet harregleringen av fiskeflottans storlek, mätt ikapacitet, överlämnats till medlemsstaten ochbegränsas endast av en fastställd maximal kapacitetsom inte får överskridas och av minimikrav på hurstor kapacitet som skall föras ut ur flottan då nykapacitet förs in. kan därmed anpassa sittregelverk i fråga om krav på utförsel av fartyg tillde varierande förhållanden som råder i olikaregioner och fisken. Möjligheterna tillbegränsningar i fiskets bedrivande utifrån art ochgeografiskt område samt kraven på in- och utförselav fartyg i fiskeflottan skall användas som meraktiva förvaltningsinstrument.Enligt utskottets mening sammanfaller desynpunkter som redovisats i motionerna i alltväsentligt med de nu angivna målsättningarna för desvenska prioriteringarna för den gemensammafiskepolitiken. Utskottet finner mot bakgrund av detanförda att inte bör vidta några åtgärdermed anledning av motionerna 2002/03:MJ315 (fp)yrkande 9, 2002/03:MJ426 (kd) yrkande 1,2002/03:MJ428 (c) yrkande 29, 2003/04:MJ408 (kd)yrkandena 18, 19, 21 och 25, 2003/04:MJ411 (v)yrkande 5, 2003/04:MJ472 (fp) yrkandena 14 och 15samt 2003/04:MJ473 (c) yrkandena . Motionernaavstyrks i berörda delar.5.2 TorskfisketUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker 12 motionsyrkanden (m,kd, v, c) om åtgärder för att säkra ettlångsiktigt hållbart torskfiske.Motionsyrkandena avstyrks med hänvisning tilltidigare uttalanden och till pågående ochaviserade åtgärder på området.Vidare avstyrker utskottet 16 motionsyrkanden(m, fp, kd, v, c) från allmänna motionstiden2002. Motionärerna motsatte sig införande avdet då aktuella beslutet om ett ensidigtsvenskt stopp för torskfiske.MotionernaFör att säkra ett långsiktigt och hållbart fiskeframhålls i motion 2002/03:MJ361 (kd) att man främstmåste komma till rätta med det omfattandefuskfisket av torsk i framför allt Östersjön.Gemensamma strategier för länderna kringfiskevattnen bör utarbetas. Betydligt hårdarekontroller och mer kännbara sanktioner bör införasför samtliga berörda länders flottor och även fördet kustnära fisket. Resurserna till sjöbevakningenbör ökas.Enligt motion 2002/03:MJ203 (m) bör i kommandeförhandlingar beslutas att utbytet av torsk mellande berörda länderna, dvs. de länder som fiskar i detraditionella svenska fiskeplatserna i södraÖstersjön, skall upphöra (yrkande 2). Antalet båtarfrån tredje land som tillåts fiska på svenskt vattenbör reduceras kraftigt (yrkande 3) och övervakningenav fisket i de aktuella områdena förbättras (yrkande4). I stället för ett ensidigt torskfiskestopp börregeringen enligt motion 2002/03:MJ269 (m) snarastpresentera en alternativ strategi som syftar tillatt säkerställa förutsättningarna för ettlångsiktigt hållbart torskfiske (yrkande 6 delvis).Alternativa åtgärder för ett långsiktigt hållbarttorskfiske begärs även i motion 2002/03:MJ300 (kd)yrkande 2. Enligt motion 2002/03:MJ359 (kd) börSverige, i stället för att införa torskfiskestopp,gå i spetsen för en effektiv och sund förvaltning avtorsken i såväl som . För attmålet om ett långsiktigt hållbart fiske skall kunnauppnås framhålls i motion 2002/03:MJ426 (kd) somviktigt att det nationella och internationellaarbetet med att utveckla de olika former avbegränsningar som har införts eller är på väg attinföras för torskfisket i kan fortsätta(yrkande 3 delvis).