bet · GR01JUU20 · 2004-05-11 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition Ett utvidgatstraffansvar för människohandel (prop. 2003/04:111). I propositionenföreslås att skall dels godkänna ett tilläggsprotokoll rörandemänniskohandel till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiseradbrottslighet, dels anta ny lagstiftning om människohandel. Lagförslagetinnebär en utvidgning av människohandelsbrottet. Genom lagförslagetuppfylls också de krav som ställs i EU:s rambeslut om bekämpande avmänniskohandel som godkändes av . Utskottet behandlardessutom ett antal motioner som väckts med anledning av propositionen ochnågra motionsyrkanden från den allmänna motionstiden år 2003.Utskottet föreslår att godkänner protokollet och antar regeringenslagförslag. Utskottet föreslår vidare med anledning av ett motionsyrkandeatt beslutar om ett tillkännagivande av innebörd att regeringensnarast bör låta utreda hur en ny bestämmelse om människohandel börutformas i vilken det inte uppställs ett krav på att gärningsmannen använtotillbörliga medel för att han skall kunna dömas för brottet. Övrigamotionsyrkanden bör avslås. Utskottet lägger också fram ett förslag om enföljdändring i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedeli vissa brottmål.I ärendet finns elva reservationer och två särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Godkännande av FN-protokollet om människohandelRiksdagen godkänner det i bilaga 4 intagna tilläggsprotokollet omförebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskiltkvinnor och barn, till konvention mot gränsöverskridandeorganiserad brottslighet. Därmed bifaller proposition 2003/04:111punkt 1.2. Otillbörliga medelRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anförtom otillbörliga medel. Därmed bifaller delvis motion 2003/04:Ju21yrkande 1.3. Betydelsen av samtyckeRiksdagen godkänner vad utskottet anfört om betydelsen av samtycke. Därmedavslår motion 2003/04:Ju21 yrkande 2.Reservation 1 (m)4. Kontroll över offer för människohandelRiksdagen godkänner vad utskottet anfört om kontroll över offer förmänniskohandel. Därmed avslår motion 2003/04:Ju23 yrkande 3.Reservation 2 (kd)5. Särreglering av människohandel rörande barnRiksdagen godkänner vad utskottet anfört om särreglering av människohandelrörande barn. Därmed avslår motion 2003/04:Ju20 yrkandena 1 och2.Reservation 3 (c)6. Lagregleringen av människohandelRiksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i brottsbalken.Därmed bifaller proposition 2003/04:111 punkt 2.7. FöljdändringRiksdagen antar utskottets i bilaga 3 intagna förslag till lag om ändringi lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissabrottmål.8. Permanent uppehållstillståndRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju22 yrkande 1 och 2003/04:Ju23yrkande 1.Reservation 4 (fp, kd, c)9. Återvändande till hemlandetRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju22 yrkande 2 och 2003/04:Ju290yrkande 2.Reservation 5 (m, fp, c)10. Övriga frågor om stöd till offer för människohandelRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju23 yrkandena 2, 4 och 6.Reservation 6 (kd)11. Myndighetssamverkan inom SverigeRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju22 yrkande 3.Reservation 7 (m, fp, c)12. Internationellt samarbete mot människohandelRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju290 yrkande 1.Reservation 8 (m, fp, c)13. Specialutbildade poliserRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju20 yrkande 4.Reservation 9 (c)14. Förebyggande arbeteRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju20 yrkande 3 och 2003/04:Ju23yrkande 5.Reservation 10 (kd)Reservation 11 (c)15. Överförande av straffverkställighetRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju448 yrkande 8.16. Övriga motioner om människohandelRiksdagen avslår motionerna 2003/04:K416 yrkande 29, 2003/04:K419 yrkande12, 2003/04:Ju205, 2003/04:Ju317 yrkande 5, 2003/04:Ju390 yrkande 1,2003/04:Ju447 yrkandena 2, 7 och 8, 2003/04:Ju448 yrkandena 1, 5, 6 och 10,2003/04:Ju452 yrkande 4, 2003/04:Ju459, 2003/04:Ju465 yrkande 13,2003/04:U255 yrkande 13, 2003/04:Sf403 yrkande 31 och 2003/04:A371 yrkande30.Stockholm den 11 maj 2004På justitieutskottets vägnarJohan PehrsonFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), BeatriceAsk (m), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), KerstinAndersson (s) och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI detta ärende behandlar utskottet ett regeringsförslag som går ut på attriksdagen skall dels godkänna ett tilläggsprotokoll rörande människohandeltill FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet,dels anta ett förslag till lag om ändring i . Lagförslaget ärföranlett av sagda protokoll och av ett inom EU antaget rambeslut ombekämpande av människohandel. Den nyssnämnda godkändes avriksdagen (prop. 2003/04:146, bet. JuU6, rskr. 23).Rambeslutet om människohandel godkändes (prop. 2001/02:99, bet.JuU28, rskr. 219).Här bör även nämnas att det finns ytterligare två protokoll till den nämndaFN-konventionen. Det ena är ett protokoll om åtgärder mot människosmuggling.Frågan om godkännande av det protokollet och behovet av eventuellalagändringar bereds i . En departementspromemoriaberäknas bli färdig . Det andra protokollet rör vapenfrågor.När det i det följande talas om FN-protokollet avses protokollet ommänniskohandel.Till grund för regeringens förslag ligger departementspromemorian Ettheltäckande straffansvar för människohandel, m.m. (Ds 2003:45) ochremissbehandlingen av densamma.Lagförslaget har granskats av Lagrådet. Regeringen har följt de förslagtill förändringar som lämnats av Lagrådet. Regeringens lagförslag finnsi bilaga 2.Under ärendets handläggning har utskottet uppmärksammat att preambelntill FN-protokollet saknas i propositionen. Tilläggsprotokollet i desshelhet finns i bilaga 4.Det rambeslut som godkänt finns i bilaga 5.I ärendet lägger utskottet också fram ett förslag till lag om ändring ilagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål.Förslaget, som är en följdändring till regeringens lagförslag, finns ibilaga 3.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås åtgärder för att åstadkomma ett utvidgat skyddmot människohandel. Det föreslås att bestämmelsen i 4 kap. 1 a § brottsbalkenom människohandel för sexuella ändamål skall utvidgas till att omfattamänniskohandel som inte är gränsöverskridande samt människohandel somsyftar till andra former av utnyttjande än sexuellt utnyttjande, t.ex.tvångsarbete. I konsekvens med detta föreslås att brottet fortsättningsvisskall benämnas människohandel. Straffet föreslås vara fängelse, lägst tvåoch högst eller, om brottet är mindre grovt, fängelse i högst fyraår. Vidare föreslås att försök, förberedelse och stämpling till människohandelliksom underlåtenhet att avslöja sådant brott kriminaliseras.I propositionen föreslås vidare att skall godkänna Förentanationernas tilläggsprotokoll om förebyggande, bekämpande och bestraffandeav handel med människor, särskilt kvinnor och barn. Protokollet är etttilläggsprotokoll till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiseradbrottslighet. Vidare behandlar propositionen ett inom EU upprättat rambeslutom bekämpande av människohandel som godkände den 24 april 2002och som antogs vid den 19 juli 2002.I propositionen föreslås de lagändringar som bedöms nödvändiga för atttillträda FN-protokollet samt för att genomföra rambeslutet om bekämpandeav människohandel.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2004.Utskottets övervägandenGodkännande av FN-protokollet om människohandelUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt beskriver utskottet det huvudsakliga innehållet i FN:sprotokoll om människohandel. Utskottet föreslår att skall bifallaregeringens förslag om att godkänna FN-protokollet.Handel med människor är en komplex företeelse som innefattar ett hänsynslöstoch cyniskt utnyttjande av andra människor. Människohandel innefattarflera led eller moment. Brottsligheten går i regel ut på att människor,ofta kvinnor och barn, rekryteras och transporteras inom ett land ellermellan länder i syfte att de senare skall utnyttjas på olika sätt, bl.a.i prostitution. Gärningsmännen utnyttjar ofta möjligheten att föra offrenöver en landgräns för att försätta dem i en beroendeställning och för attsjälva undgå lagföring. Den gränsöverskridande handeln med människorförefaller ha växt i omfattning på flera håll i världen och fått en alltmerglobal karaktär. I de länder där rekryteringen sker, s.k. ursprungsländer,råder ofta fattigdom, arbetslöshet och olika former av ojämlikhet, såsomkvinnoförtryck och rasism. I första hand sker rekryteringen till Sverigefrån , , , och Thailand.Människohandel är en form av internationell organiserad brottslighet. Denär ett internationellt problem som inget land kan lösa på egen hand. Detkrävs således att åtgärder vidtas såväl på nationell som på internationellnivå. Som framgår av propositionen pågår ett omfattande arbete i dessafrågor både i och i olika internationella organ. Arbetet innefattarsåväl utarbetande av olika rättsliga instrument som mer operativt präglatarbete. Utskottet återkommer till frågor av mer operativ natur i avsnittetom brottsbekämpande arbete.Arbetet på den internationella nivån har bl.a. resulterat i FN:s konventionom gränsöverskridande organiserad brottslighet. Den godkändes av riksdagenunder . FN-protokollet om människohandel - som idetta ärende föreslås godkänna - anknyter till den konventionen.Syftet med FN:s protokoll om människohandel är dels att förebygga ochbekämpa handel med människor, med särskild hänsyn tagen till kvinnor ochbarn, dels att skydda och bistå offren för sådan handel med full respektför deras mänskliga rättigheter och dels att främja samarbete mellanstaterna för att uppnå dessa syften.I protokollet definieras handel med människor genom en uppräkning av olikahandelsåtgärder (rekrytering, transport, hysande, mottagande etc.) sombegås med vissa otillbörliga medel (tvång, bedrägeri, vilseledande,missbruk av makt eller av någons sårbara situation etc.) i ett utnyttjandesyfte(prostitution, andra former av sexuellt utnyttjande, avlägsnande av organ,tvångsarbete etc.). Protokollet innehåller också särskilda regler ombetydelsen av samtycke och om människohandel som riktas mot barn.Det huvudsakliga åtagandet som staterna gör i FN-protokollet är attstraffbelägga människohandel. Protokollet innehåller därutöver en radbestämmelser om bl.a. skydd och stöd till brottsoffer, förebyggande åtgärder,samarbete mellan staterna, gränskontrollåtgärder och transportörsansvar.Dessa bestämmelser är i stor utsträckning allmänt hållna och åliggandenagår ofta ut på att staterna skall överväga att vidta olika åtgärder.Per hade 117 stater skrivit under protokollet, men bara52 har deponerat instrument för anslutning. I sammanhanget kan nämnas attLitauen och anslutit sig och att och skrivit underprotokollet.Utskottet vill till att börja med understryka att människohandel utgör enoacceptabel och cynisk företeelse som måste bekämpas. Människohandel ärtill sin natur ofta gränsöverskridande och organiserad och det är svårtför ett enskilt land att genom enbart nationella åtgärder komma till rättamed problemet.Det nu föreliggande FN-protokollet innebär att det skapats ett universelltinstrument som beaktar alla aspekter av handel med människor. Detta börkunna leda till bättre verktyg för polis och åklagare i det internationellaarbetet samt till att bättre synliggöra fenomenet människohandel. Protokolletär således ett betydelsefullt komplement till FN:s konvention omgränsöverskridande organiserad brottslighet som redan godkänt.Utskottet välkomnar alltså regeringens förslag, och utskottet föreslåratt godkänner FN-protokollet om människohandel. Som framgåttovan kommer frågan om godkännande av protokollet om människosmuggling attbehandlas i ett annat sammanhang.Straffansvaret för människohandelUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att antar regeringens förslag till lag omändring i . Vidare föreslår utskottet att skallbesluta ett tillkännagivande av innebörd att regeringen skall utreda huren straffbestämmelse om människohandel bör utformas i vilken det inteuppställs ett krav på att gärningsmannen använt otillbörliga medel. Vidareanser utskottet i likhet med regeringen att det inte behövs någon särskildreglering av att samtycke till utnyttjande inte fritar från ansvar.Utskottet föreslår att avslår ett motionsyrkande av den innebörden.Utskottet föreslår också att skall avslå ett motionsyrkande omatt uttrycket "tar kontroll över" i förslaget bör ersättas. Dessutomföreslår utskottet att avslår motionsyrkanden om att det börinföras en särskild straffbestämmelse om människohandel avseende barn.Slutligen föreslår utskottet att antar ett förslag om enytterligare följdändring till regeringens förslag. Jämför reservationerna 1(m), 2 (kd) och 3 (c) samt särskilt yttrande 1 (m).InledningSedan den 1 juli 2002 finns en särskild straffbestämmelse avseendemänniskohandel för sexuella ändamål. Bestämmelsen är placerad i 4 kap. 1 a§ och tar sikte på sådan gränsöverskridande handel medmänniskor som syftar till att dessa skall utsättas för brott enligt 6 kap.1, 2, 3 eller 4 § , utnyttjas för tillfälliga sexuellaförbindelser eller på annat sätt utnyttjas för sexuella ändamål. Förstraffansvar krävs vidare att gärningsmannen använt sig av olaga tvång,vilseledande eller något annat sådant otillbörligt medel. Dessutom fordrasatt det otillbörliga medlet föranlett offret att bege sig till eller låtitsig transporteras till ett annat land för att utnyttjas i sådant syftesom beskrivits ovan. Straffansvar kan under vissa förutsättningar ävenkomma i fråga för den som vidtar åtgärder i destinationslandet, dvs. detland där utnyttjandet avses ske.Straffet för människohandel för sexuella ändamål är fängelse i lägst tvåår och högst . För mindre grova fall finns en särskild straffskalasom upptar fängelse i högst fyra år.Om brottet riktar sig mot en person krävs inte att det använtsnågot otillbörligt medel.Även försök, förberedelse och stämpling till människohandel för sexuellaändamål är straffbart, liksom underlåtenhet att avslöja sådant brott.Det bör påpekas att det inte behöver ha skett något utnyttjande för attnågon skall kunna dömas för människohandel för sexuella ändamål. Vidarebör man hålla i minnet att det i grövre fall, där gärningsmannen använtsig av våld, kan bli aktuellt att döma för människorov enligt 4 kap. 1 §brottsbalken. Den bestämmelsen innehåller en strängare straffskala.Regeringen föreslår i propositionen att bestämmelsen om människohandelför sexuella ändamål ändras i flera avseenden. Sålunda föreslås att denexemplifierande uppräkningen av otillbörliga medel kompletteras med attgärningsmannen utnyttjat någons utsatta belägenhet. Avsikten är dock inteatt i sak förändra vad som skall betraktas som otillbörliga medel.En annan förändring är att det för straffansvar uppställs ett krav på attgärningsmannen tar kontroll över offret. Kontrollen skall ha uppnåttsgenom att han, med användande av något otillbörligt medel, vidtagit vissas.k. I lagförslaget anges som exempel på sådana åtgärderrekrytering, transport, inhysande och mottagande.För sådana handelsåtgärder som består i överföring till annan ellermottagande från annan av kontrollen av en person föreslås att det inte skallgälla något krav på användande av otillbörliga medel.I propositionen föreslås vidare att det i 4 kap. 1 a § tredje stycket tasin en bestämmelse av innebörd att det inte krävs att något otillbörligtmedel använts, om brottet riktats mot en person under 18 år.Det föreslås också att kravet på att brottet skall ha varit gränsöverskridandetas bort.Även utnyttjandesyftena berörs av förslaget. Här föreslås att även sådanaförfaranden som syftar till att offret skall utnyttjas i krigstjänst ellertvångsarbete eller annat sådant tvångstillstånd skall bestraffas sommänniskohandel. Detsamma gäller om syftet är att offret skall utnyttjasför avlägsnande av organ eller på annat sätt utnyttjas i en situation sominnebär nödläge för den utsatte.Som en följd av att också andra utnyttjandesyften anges i bestämmelsenföreslås att brottet fortsättningsvis skall benämnas människohandel. Enannan följdändring som föreslås är att den särskilda straffbestämmelseni 4 kap. 3 § om försättande i nödläge skall upphävas.I det följande återkommer utskottet till frågorna om otillbörliga medel,betydelsen av samtycke, kontrollrekvisitet och särregleringen avseendebarn.Otillbörliga medelSom framgått innehåller även regeringens nya förslag till regleringav straffansvaret för människohandel ett krav på att gärningsmannen använtsig av otillbörliga medel. I motsats härtill föreslås i motion Ju21 (m)att det inte bör gälla något sådant krav.Anledningen till att det infördes ett krav på otillbörliga medel i frågaom människohandel för sexuella ändamål var i huvudsak att straffansvaretskulle anknyta till angrepp på offrets frihet och frid, inte till om någotutnyttjande kommit att ske. Utan ett krav på otillbörliga medel skullebrottsbeskrivningen ha blivit alltför uttunnad och få konsekvenser somvar svåra att överblicka från bl.a. legalitetssynpunkt (prop. 2001/02:124s. 24 f, bet. JuU27 s. 7 f).I den departementspromemoria som ligger till grund för den nu aktuellapropositionen finns kravet på otillbörliga medel kvar. Mot detta har fleraremissinstanser riktat kritik. Riksåklagaren har påpekat att det idomstolarna har varit svårt att styrka att ett otillbörligt medel använtsvid människohandelsåtgärderna. Vidare har Riksåklagaren - med utgångspunkti vad som ovan redovisats ur motiven för den nu gällande bestämmelsen -konstaterat att det föreslagna kravet på att gärningsmannen tagit kontrollöver offret innebär att brottet innefattar ett angrepp på frihet och frid.Enligt Riksåklagarens uppfattning är det därför inte längre nödvändigtatt uppställa ett krav på att otillbörliga medel använts.Utskottet har inhämtat upplysningar om den nuvarande lagstiftningenstillämpning från de internationella åklagarkamrarna. har fyraåtal väckts för människohandel för sexuella ändamål, varav tre har prövatsi domstol. I ett fall, där offret var och det följaktligeninte behövde styrkas att otillbörliga medel använts, blev det fällandedom för människohandel för sexuella ändamål. I de två andra avgjorda fallenbedömdes förfarandet i stället som grovt koppleri. I några ärenden haråtal väckts för koppleri, där brottsmisstanken inledningsvis gälldemänniskohandel för sexuella ändamål. Dessa åtalsbeslut har bl.a. motiveratsav att man inte kunnat styrka att otillbörliga medel använts.Utskottet delar uppfattningen i motion Ju21 att det är viktigt attlagstiftningen blir så effektiv som möjligt. De hittillsvarande erfarenheternaav tillämpningen av bestämmelsen om människohandel för sexuella ändamålär visserligen begränsade. De få domar som finns tyder dock - som påpekatsunder remissbehandlingen - på att det kan vara svårt att styrka attotillbörliga medel använts. Kravet på otillbörliga medel har också i praxismedfört att fokus vid utredningar om människohandel på ett oönskat sättförskjutits från den misstänktes handlande till offrens bakgrund ochsituation i hemlandet. Härtill kommer att synen i på köp av sexuellatjänster talar för att kriminaliseringen bör innefatta alla åtgärder somi förlängningen syftar till att någon skall utnyttjas i prostitution ellerför andra sexuella ändamål och det oavsett om något otillbörligt medelanvänts eller inte.Utskottet håller alltså med regeringen om att det finns flera skäl somtalar för att det bör övervägas om inte kravet på användande av otillbörligamedel skulle kunna tas bort. Här vill utskottet tillägga att det förslagsom nu ligger på utskottets bord på en väsentlig punkt skiljer sig åtfrån den lagtext som bedömdes när de nuvarande reglerna infördes. Nuföreslås det för straffansvar gälla ett krav på att gärningsmannen genomde vidtagna handelsåtgärderna (transporterande, hysande etc.) tagitkontroll över personen i fråga. Genom denna förutsättning för straffansvarskjuter lagtexten in sig på just det som är det centrala i problemet,nämligen att människohandlarna agerar på ett sätt som innebär att deskaffar sig kontroll över offren.Den kontroll som människohandlarna skaffar sig över offren kan naturligtvisi vissa fall vara resultatet av otillbörliga medel. Men det kan ocksåvara fråga om situationer som framstår som klandervärda även om det intekan bevisas att det använts otillbörliga medel. Det går inte heller atthelt bortse från att offret kan vara väl medvetet om att det t.ex. handlarom prostitution eller andra former av sexuellt utnyttjande men av olikaskäl - som kan vara svåra att förstå - ändå låter sig rekryteras,transporteras etc. I vissa sådana fall kan man beroende på omständigheternavisserligen tänka sig att gärningsmannen kan anses ha utnyttjat offretsutsatta belägenhet men det kan också tänkas att det inte finns underlagför ett sådant påstående.Förklaringen till att kontroll kan tas över offren kan alltså variera.Som utskottet ser det kan det emellertid ifrågasättas om det alls börvara relevant för frågan om straffansvar vilka bevekelsegrunder som offrethar haft för att inlåta sig på verksamheten. Fokus bör i stället sättaspå det handlande som är straffvärt, och brottet bör vara så utformat attutredningen koncentreras till gärningsmannen. I linje med vad Riksåklagarenanfört i sitt remissvar anser utskottet att det finns mycket som talarför att de skäl som tidigare motiverade kravet på otillbörliga medel itillräcklig grad beaktas genom införandet av ett krav på att gärningsmannenskall ha tagit kontroll över offret. Utskottet återkommer nedan till fråganom innebörden av kravet på kontroll.I detta sammanhang vill utskottet också påpeka att det nya exempel påotillbörliga medel som regeringen nu föreslår - att utnyttja någons utsattabelägenhet - i högre grad än de nu gällande exemplen tar sikte på offretssituation i hemlandet.I propositionen aviseras en utredning som skall analysera möjligheternaatt ta bort kravet på otillbörliga medel. Som framgått av det föregåendefinns det starka skäl som talar i den riktningen. Med hänsyn till att denknapphändiga rättspraxis som finns pekar på att det är förenat med storasvårigheter att styrka att otillbörliga medel använts bör detta arbetesättas i gång ; människohandel är ett mycket allvarligt brott ochdet är angeläget att lagtexten ges en ändamålsenlig utformning utan attavkall görs på det krav på tydliga bestämmelser som bör ställas i etträttssamhälle. Det som utskottet nu anfört med anledning av propositionenoch motion Ju21 i denna del bör som sin mening ge regeringentill känna. I avvaktan på resultatet av utredningen får den föreslagnautformningen av lagtexten godtas.Betydelsen av samtyckeUtskottet övergår till att behandla frågan om det - såsom hävdas i motionJu21 (m) - behövs en uttrycklig bestämmelse av innebörd att samtycke inteskall befria från ansvar för människohandel.I det förslag som regeringen lade fram för Lagrådet fanns en sådanbestämmelse som efterfrågas i motionen. Ett skäl var att man därigenom villeuppnå en bättre överensstämmelse med FN-protokollet och rambeslutet -dessa innehåller nämligen också regler om att samtycke till utnyttjandeinte skall ha någon betydelse, om något otillbörligt medel använts. Ettannat skäl som angavs var att regeringen ville markera att kravet påotillbörliga medel endast gäller själva handelsåtgärderna, inte det åsyftadeutnyttjandet.Lagrådet ansåg att behovet av bestämmelsen starkt kunde ifrågasättas.Enligt Lagrådets uppfattning framgick det med tillräcklig tydlighet avlagtexten att kravet på att gärningsmannen skall ha handlat i sådant syftesom anges i paragrafen är uppfyllt, även om det skulle resas en invändningom att offret samtyckt till utnyttjandet.Regeringen har accepterat Lagrådets bedömning och lägger i propositioneninte fram något förslag om betydelsen av samtycke.Utskottet konstaterar att det redan finns en särskild bestämmelse ibrottsbalken som reglerar verkan av samtycke.