bet · GR01MJU13 · 2004-03-30 00:00:00 — Någonytterligare åtgärd anser utskottet intepåkallad.Ålfisket är ekonomiskt viktigt för flertalet kust-och insjöfiskare. Det europeiska ålbeståndet äremellertid i allvarlig kris, och rekryteringen avbeståndet har minskat kraftigt . Ikommissionens meddelande (KOM (2003)573 slutlig) omutarbetande av en handlingsplan för förvaltning aveuropeisk ål poängteras behovet av att bevara ochförvalta det europeiska ålbeståndet. Vidare lyftsvikten av samordning av nationella åtgärder fram.Syftet är att fastställa övergripande mål förålförvaltningen för att stärka återvandringen avkönsmogen ål. Därefter skall åtgärder implementerasnationellt och anpassas efter förutsättningarna ivarje medlemsland. Meddelandet har varit föremål fören bred remissomgång. Av kommissionens handlingsplanframgår att kommissionen inte kommit till ettslutligt ställningstagande utan inbjudermedlemsländerna till kommentarer. Av ett frågesvar ikammaren framgår att därvid under detirländska ordförandeskapet i EU fortsatt kommer attdriva frågan om utformningen av ett åtgärdsprogramför ål. I svaret säger jordbruksministern att honvill avvakta resultatet av arbetet på EU-nivå ochFiskeriverkets förslag till nationell åtgärdsplaninnan hon överväger ytterligare åtgärder (Svar påfråga 2003/04:529).Utskottet kan konstatera att dessa målsättningarligger i linje med det nationella arbete som underen har bedrivits av Fiskeriverket.Sverige är det europeiska land som har bland destörsta och lämpligaste uppväxtområdena för ål. Detfinns emellertid en otillräcklig tillförsel avålyngel för att denna potential skall utnyttjas.Dessutom har vattenkraftsutbyggnad och annanexploatering av sjöar och vattendrag minskatförutsättningarna för både upp- och nedvandring avål. Vidare har många produktiva grundområden, vilkaär speciellt viktiga för ål, skadats av fysiskaingrepp eller av övergödningseffekter. Avpropositionen framgår att, mot bakgrund av ålfisketsbetydelse för det småskaliga kust- och insjöfisket,en nationell åtgärdsplan utarbetas för den svenskadelen av ålbeståndet. I det sammanhanget skall ävenförbättrad kunskapsinsamling, utveckling avselektiva redskap samt behov och effekter avframtida ålutsättningar belysas. Utskottet gör sammabedömning som regeringen att fortsatta studier ocksåbehövs för att belysa i vilken utsträckning somomflyttning och utsättning påverkar ålensvandringsbeteende. De utsättningar som görs i dagfinansieras huvudsakligen av fiskeavgiftsmedel.Utsättningarna skall, genom val av utsättningsvattenoch utsättningsmaterial, optimeras i förhållandetill bevarandemålet. Utskottet delar regeringensuppfattning att den nationella förvaltningsplanensinriktning skall vara att utsättningarna bidrar ökad utvandring av blankål. Detta kan ske genomreglering av fisket, ökade minimimått samtförbättring av redskapens kvalitet. Med det anfördafinner utskottet syftet med motion 2002/03:MJ269 (m)yrkande 8 i väsentliga delar tillgodosett. Motioneni denna del bör lämnas utan vidare åtgärd frånriksdagens sida.För lax finns ett långsiktigt internationelltåtgärdsprogram, , som har tagitsfram inom ramen för förÖstersjön. Denna plan, som ligger till grund förförvaltningen av all Östersjölax, har till syfte attsäkra vildlaxstammarnas fortbestånd. Planen harimplementerats genom ett svenskt åtgärdsprogram. Avpropositionen framgår att åtgärder för att minskabifångster av tumlare har diskuterats under hösten2003. I detta sammanhang har en utfasning avdrivgarnsfisket i aktualiserats. Detta kanenligt regeringen eventuellt komma att medföra attdet framtida laxfisket i måste bedrivasmed andra redskap än drivgarn. Arbetet medmiljökvalitetsmålen har bl.a. visat att det finnsförutsättningar för att delvis ersättakompensationsutsättningarna av lax och öring medåtgärder som förbättrar den naturliga produktionen ide utbyggda älvarna. Regeringen uttalar ipropositionen sin avsikt att uppdra åtKammarkollegiet och att i samverkanmed utreda möjligheter ochkonsekvenser av en sådan inriktning påkompensationsåtgärder för befintliga och kommandevattendomar. Dessutom har det enligt regeringenvisat sig att havsöringsbestånden i vattendrag sommynnar i och kraftigtförsämrats under den senaste tioårsperioden.Störningar har även iakttagits i sydsvenska vatten.Orsaken till beståndsnedgången anser regeringen varaoklar. Den kan såväl bero på livsmiljön som påfödounderlaget i vattendragen eller i kustvattnet.Utskottet gör samma bedömning som regeringen när detgäller behovet av åtgärder för säkrandet avbestånden av lax och öring. Som regeringen anförbör, utöver forskning och fiskevårdande åtgärder iälvarna, fiskereglering och omfattning avkompensationsutsättningar av öring ses över. Detanförda innebär att syftet med motionerna2002/03:MJ325 (kd), 2002/03:N302 (mp) yrkande 11,2003/04:MJ226 (kd) och 2003/04:N335 (mp) yrkande 5 iväsentliga delar får anses tillgodosett. Någonytterligare åtgärd med anledning avmotionsyrkandena finner utskottet inte påkallad.För närvarande är möjligheterna att bedriva ettfiske på fettfeneklippt lax begränsade. För attutnyttja denna resurs krävs en utveckling avselektiva fiskemetoder efter fettfeneklippt laxsåväl i de s.k. terminalfiskeområdena, dvs. dekustnära områden utanför mynningarna av utbyggdaälvar där odlad lax koncentreras inför lek, som iövriga kustområden. Som regeringen anför börFiskeriverket få i uppdrag att utveckla selektivametoder för ett utökat fiske efter fettfeneklipptlax. Utskottet delar även regeringens uppfattning omvikten av att i internationella förhandlingar verkaför att ökade möjligheter skapas för attutnyttja denna resurs. Även i övrigt ansluter sigutskottet till vad regeringen anför i propositioneni denna del. Därmed avstyrker utskottet motion2003/04:MJ457 (s) i den mån motionen inte kan ansestillgodosedd.Som utskottet redogjort för ovan har under hösten2003 åtgärder för att minska bifångster av tumlarevarit föremål för diskussion och i samtalen har ävenen utfasning av drivgarnsfisket i Östersjönaktualiserats. Frågan har diskuteras vidare ifiskerådet . beslöt EU:sfiskeministrar om åtgärder för att skydda småvalar.För svenska förhållanden handlar det framför allt omtumlare i och . Ministerrådetsbeslut innebär att drivgarn, efter enutfasningsperiod, kommer att förbjudas helt iÖstersjön . Utfasningen börjar dockredan år 2005, då av fiskeflottan skall haupphört med denna fiskemetod. Drivgarn som fårvara används framförallt vid laxfiske i . Vidare innebärbeslutet att ljudskrämmare kommer att bliobligatoriskt vid fiske med bottengarn ochinsnärjningsgarn i ICES-område 24 för fiskefartygöver samt vid fiske med bottensatta nät iNordsjön och egentliga . Vidare skallstörre fiskefartyg ha observatörombord vid vissa fisken i , ,och , t.ex. pelagisk trålning ochfiske med bottensatta nät. Med hänvisning till detanförda föreslår utskottet att motionerna2002/03:MJ489 (mp) yrkande 12 och 2003/04:MJ434 (mp)yrkande 9 lämnas utan vidare åtgärd.2.4 och skarvUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker sex motionsyrkanden (m,kd, c) om reglering av sälbeståndet, bl.a.genom ökad skyddsjakt på säl. Utskottethänvisar härvid till tidigare beslut och tilldet arbete som pågår på området.Med samma motivering avstyrks niomotionsyrkanden (s, m, kd) om liknandeåtgärder för reglering av skarvbeståndet ochom utveckling av fiskeredskap.PropositionenRegeringen anser att ytterligare satsningar behövsför att utveckla och tillämpa redskap som minskarskadorna av sälangrepp. Regeringen anser detangeläget att skapar godaförutsättningar för ändrad fiskeinriktning.Förvaltningsplaner för knubbsäl och vikaremotsvarande den för gråsäl i bör upprättassnarast.Regeringen anser det angeläget att åtgärder vidtasför att ytterligare minska skarvskadorna föryrkesfisket. I propositionen uttalar regeringen sinavsikt att ge uppdraget att isamverkan med ge förutsättningarför att minska skarvens skadeverkningar föryrkesfisket genom att utveckla skarvsäkra redskapoch minska tätheten av skarv i för yrkesfisketprioriterade områden.MotionernaEtt flertal motioner tar upp frågan om utvidgad jaktpå säl och skarv. Enligt motion 2003/04:MJ14 (m) börökad skyddsjakt tillåtas på säl och skarv (yrkande5). I motion 2003/04:MJ20 (kd) anförs att behovfinns av mer kraftfulla åtgärder än vad regeringenföreslår. Bestånden av säl och skarv skall reglerasgenom ansvarsfull viltförvaltning utifrån jaktetiskaprinciper och med tydliga bestämmelser i form avjakttider och andra villkor. Motionärerna delarFiskeriverkets synpunkter att, i avvaktan pålångsiktiga åtgärder, ersättningarna för skadororsakade av säl och skarv bör höjas så attersättningen hamnar på en mer rimlig nivå (yrkande5).Under allmänna motionstiden väcktes följandemotioner om utvidgad jakt på säl: 2003/04:MJ294 (m)yrkande 1, 2003/04:MJ313 (kd), 2003/04:MJ354 (c) och2003/04:MJ408 (kd) yrkande 26 delvis.Följande motioner från allmänna motionstiden 2003behandlar frågan om ökade möjligheter till jakt påskarv: 2003/04:MJ211 (m) yrkandena 1 och 2,2003/04:MJ245 (s), 2003/04:MJ255 (m), 2003/04:MJ318(m) yrkandena 1 och 2, 2003/04:MJ408 (kd) yrkande 26delvis och 2003/04: MJ447 (kd) yrkande 2.I motion 2003/04:MJ318 (m) påtalas behovet avutveckling av fiskeredskap (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeSälen är troligtvis det största enskilda problemetför kustfisket. Sälskadorna är så omfattande i vissaområden att yrkesfiskare har tvingats lägga ned sinverksamhet. arbetarrepresentanter för , ,länsstyrelser och yrkesfiskare med att utvecklaredskap som minskar skadorna. Arbetet, som ihuvudsak har bekostats av viltskademedel, harresulterat i att en fälla för fångst av sik och laxhar tagits fram som betydligt minskar skadorna avsäl. Utskottet har inhämtat att, på grund avtekniska svårigheter, några framsteg intehar uppnåtts för de för kustfisket viktiga rörligafiskredskapen, såsom siknät, torskgarn ochströmmingsskötar. antog riksdagenmiljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag,som innebär att de årliga bifångsterna av marinadäggdjur skall uppgå till maximalt av respektive bestånd (prop. 1997/98:145, bet.1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183, prop. 2000/01:130,bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). Inom ramen fördetta miljömålsarbete har fåttregeringens uppdrag att fortsätta arbetet med attutveckla selektiva redskap som syftar till attminimera bifångsterna. Regeringen fördelar vidarebidrag till yrkesfiskarna för investeringar isälskyddade selektiva fiskredskap och i form avekonomisk ersättning för skador. har18 fördelats.Naturvårdsverket har antagit enförvaltningsplan för gråsäl i . Iförvaltningsplanen ges en samlad bild av såvälsälpopulationens storlek och genetik som vilkaåtgärder som är effektiva inom gällande regelverk. Iplanen, som gäller , framhålls att denenda långsiktigt hållbara lösningen på konfliktenmellan kustfiske och sälförekomst är utvecklande avsälsäkra fiskeredskap och fiskemetoder.Enligt yrkesfiskarna borde ökningen avgråsälsbeståndet i de norra delarna fås att upphöratill dess utvecklingen av redskap och jakt harmedfört att ett livskraftigt kustfiske haråteretableras. Som regeringen anför är det därförangeläget att en analys av skyddsjaktens effekterför att minska såväl sälstam som sälskador snarastinitieras. I det sammanhanget bör övervägas om inteskyddsjakt skall kunna tillämpas även i andradrabbade områden. Eftersom samtliga kustfiskare iframtiden troligen kommer att behöva investera i nyaredskap, anser utskottet i likhet med regeringen attforskningsarbetet för att utveckla redskap somminskar sälskador för fångst av andra arter än laxoch sik måste intensifieras. Av propositionenframgår att, inom ramen för strukturstödet, eninventering genomförs som klarlägger regionalaförutsättningar för en förändrad inriktning påfisket och som lyfter fram hinder ochalternativ. Utskottet gör samma bedömning somregeringen beträffande det angelägna i attFiskeriverket skapar goda förutsättningar för ändradfiskeinriktning. Som regeringen anför börmotsvarande förvaltningsplaner för knubbsäl ochvikare upprättas snarast.I sitt redovisade betänkande föreslårHavsmiljökommissionen att bifångstmålet skallskärpas så att de årliga bifångsterna av marinadäggdjur skall understiga avrespektive bestånd (SOU 2003:72). Vidare föreslåsatt samrådsgrupper för bifångstreduktion skallskapas. Förslagen behandlas inom ,och i propositionen uttalar regeringen sin avsiktatt senare återkomma i denna fråga.Vintern 2003 behandlade utskottet ett flertalmotioner om utökad skyddsjakt efter bl.a. säl (bet.2002/03:MJU9). Utskottet redogjorde då för detarbete som då pågick på området, bl.a.Naturvårdsverkets förvaltningsplan förgråsälsbeståndet i , och erinrade om attsyftet med förvaltningsplanen är att ange eftervilka riktlinjer den svenska delen avgråsälsbeståndet i bör förvaltas under denärmaste fem åren. Det framgår av planen att deförvaltningsinsatser som anges huvudsakligen styrsav målet att skapa förutsättningar för en fortsattpositiv utveckling av ett livskraftigtgråsälsbestånd samt för en uthållig samexistensmellan gråsälarna och det kustnära yrkesfisket. Meddet anförda och i avvaktan på det arbete som pågårpå området avstyrkte utskottet då aktuellamotionsyrkanden. Härtill kan läggas att utskottethar inhämtat att viss skyddsjakt efter gråsäl hartillåtits i åtta Östersjölän. Naturvårdsverketmedgav jakt på 170 gråsälar frånÖstergötlands län och norrut. Motivet till utökningav området där jakt tillåts med ochSörmland var en ökning av populationerna i dessalän. Jakttiden var till den 31december. 79 sälar har rapporterats fällda, varav 74bärgats. Den tidiga jaktstarten möjliggjorde jakt påis i , och här fälldes också hela kvotenpå 36 sälar. Det huvudsakliga skälet till attjaktkvoterna inte fylls i övriga län är enligtNaturvårdsverket svårigheterna att skjuta säl.Jakten får endast ske från land eller från fastförankrad anordning. Enligt vad utskottet inhämtathar inte för avsiktatt förändra sina föreskrifter rörande jaktmedel,men följer noga utvecklingen på ammunitionssidan,där en viss osäkerhet om effekterna av s.k.Varmintkulor ännu kvarstår. Utskottet har vidareinhämtat att arbete med Helcoms rekommendationrörande säljakt pågår i syfte att få internationellacceptans för en jakt som ryms inom nuvarandepopulationsstorlek. Även frågan om tillstånd attanvända fällor för säljakt kan komma att behandlas idetta sammanhang. Någon överenskommelse om en nyrekommendation har ännu inte kunnat ingås. Med detanförda och med hänvisning till utskottetsställningstagande avstyrker utskottetmotionerna /04:MJ14 (m) yrkande 5 delvis,2003/04:MJ20 (kd) yrkande 5 delvis, 2003/04:MJ354(c) och 2003/04:MJ408 (kd) yrkande 26 delvis.När det gäller motionerna 2003/04:MJ294 (m)yrkande 1 och 2003/04:MJ313 (kd) har utskottetinhämtat att anser att nackdelarnamed från båt talar mot ettinförande av metoden. Bland annat visar de försöksom har genomförts med från båt påen hög andel sälar som inte kunde bärgas. Medhänvisning härtill och till vad utskottet itillämpliga delar anfört ovan avstyrks motionerna.Ett annat allvarligt hot mot kust- och insjöfisketkan lokalt vara skarven. En kraftig skarvexpansionunder senare år, såväl antalsmässigt somgeografiskt, beror på att skarven numera är skyddadöver hela . En kraftig skarvexplosionunder senare år, såväl antalsmässigt somgeografiskt, beror på att skarven numera är skyddadöver hela . Vidare har troligen en minskadanvändning av miljögifter haft betydelse förskarvens kraftiga ökning. Yrkesfiskets problemutgörs även av fångstförluster genom att skarvenskadar eller konsumerar fisk i yrkesfiskarnasredskap. Därtill kommer att fiskeredskap skadas somgarn eller fasta nätredskap. Vidare förekommer ökadebifångster av skarv. För att undersöka detta närmarehar regeringen initierat ett projektom skarvskador. Som effektiv toppredator utövarockså skarven i vissa fall betydande effekter på deakvatiska ekosystemen. I Naturvårdsverketsförvaltningsplan framhålls att någon risk för artensöverlevnad inte föreligger samt att konflikter medyrkesfisket uppstått på vissa håll, särskilt ihäckningsområdena. Vidare anges att skarvangrepp påfisk i redskap skall minimeras i första hand genomredskapsutveckling. För att förhindra allvarligskada på fiske kan dessutom besluta oms.k. skyddsjakt för att motverka skador. I likhetmed regeringen anser utskottet att det är angelägetatt det finns förutsättningar för att en näring ocholika vilda djur kan utnyttja en och sammanaturresurs. Som regeringen anför är det emellertidangeläget att åtgärder vidtas för att ytterligareminska skarvskadorna för yrkesfisket. Ipropositionen uttalar regeringen sin avsikt att geFiskeriverket i samverkan med iuppdrag att ge förutsättningar för att minskaskarvens skadeverkningar för yrkesfisket både genomatt utveckla skarvsäkra redskap och genom att minskatätheten av skarv i för yrkesfisket prioriteradeområden.Även motioner om utökad jakt efter skarvbehandlades av utskottet (bet.2002/03:MJU9). Utskottet hänvisade då tillNaturvårdsverkets beslutadeförvaltningsplan för storskarv och mellanskarv därdet konstateras att skarvbeståndet i i dagär tillfredsställande för att garantera artensöverlevnad. I planen anges att om skarvbeståndet iSverige som helhet lämnas åt fri utveckling, vilketgenerellt bör tillåtas ske, tyder det mesta påendast begränsad fortsatt tillväxt. Iförvaltningsplanen anförs vidare att äggprickning,dödande av ungar samt jakt på ungfåglar har liteneffekt på populationen i stort. Mest effektivt menockså svårast är jakt på könsmogna vuxna individereftersom skarvbestånd som utsätts för jakt uppträderskyggt och därför är svårjagade. Trots lokalt mycketomfattade ingrepp på ägg och ungar i kolonier, bådei , och , harskarvbestånden fortsatt att öka. Det är enligtverket osäkert hur mycket störningar i kolonier iexempelvis kustområden i och Östergötlandhar påverkat beståndsutvecklingen under senare åroch i vilken takt bestånden skulle ha utvecklatsutan ingrepp. Vid en jämförelse avpopulationsutvecklingen i områden med omfattandestörningar och populationsutvecklingen i områden medendast små störningar verkar emellertiduppbromsningen av beståndstillväxten ha skettungefär . Således hade skarvbeståndet utaningrepp sannolikt endast varit obetydligt större änvad det är . samladebedömning enligt förvaltningsplanen är att jakten imånga fall endast haft begränsad inverkan såväl påregionala bestånd som på det totala skarvbeståndet ilandet. Som tidigare nämnts har skarven högreproduktionstakt, och ökad dödlighet genom jaktkompenseras förmodligen till stor del genom ökadöverlevnad bland kvarvarande individer i beståndet.Med denna redovisning avstyrkte utskottet de dåaktuella motionerna.När det gäller frågan om förändringar avseendeskarvens status i fågeldirektivet har kommissionensinställning varit att man inte har föravsikt att påbörja en revision av bilagorna tillfågeldirektivet förrän länderna har genomfört deåtaganden som följer av direktivet. Enligt vadutskottet inhämtat pågår skriftväxling medkommissionen om de svenska reglerna och besluten omjakt på skarv med fokus på omfattningen av de skadorsom skarv orsakar för fisket. Kommissionen harefterlyst mer detaljerade och kvantifierade underlagom skadornas omfattning och frågan utreds förnärvarande av och påuppdrag av regeringen.Sammanfattningsvis ansluter sig utskottet till vadsom anförs i propositionen under förevarandeavsnitt. På denna grund samt med hänvisning till detovan anförda och till utskottets ställningstagandenvåren avstyrks motionerna 2003/04:MJ14 (m)yrkande 5 delvis, 2003/04:MJ20 (kd) yrkande 5delvis, 2003/04:MJ211 (m) yrkandena 1 och 2,2003/04:MJ245 (s), 2003/04:MJ255 (m), 2003/04:MJ318(m) yrkandena 13, 2003/04:MJ408 (kd) yrkande 26delvis och 2003/04:MJ447 (kd) yrkande 2.2.5 UtbildningUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker sex motionsyrkanden (kd,c) om utbildning och kompetenshöjning påfiskets område. Utskottet hänvisar härvidtill vad som anförs i propositionen och tillpågående arbete på området.PropositionenEnligt regeringen bör en framtida utbildning påfiskets område utformas så att fortbildning ochnyrekrytering till sektorn säkerställs.Förändringarna inom fiskerinäringen sker snabbt,vilket ställer krav på vidareutbildning. Regeringenframhåller det därför som angeläget att formerna förutbildningen för fiskesektorn i dess helhetsamordnas. bör i samverkan med berördamyndigheter och näringen verka för att en sådansamordning kommer till stånd.MotionernaBehovet av utbildning inom fiskeribranschen betonasi motion 2003/04:MJ20 (kd). Utbildningen skallmotsvara EU:s krav, och det är viktigt att erbjudafördjupade kunskaper för olika specialiseringar inomfiskenäringen. En fisketekniskyrkeshögskoleutbildning bör etableras för atttillgodose näringens behov av välutbildadarbetskraft. Härigenom kan även det för näringen såviktiga forskningsarbetet initieras och spridas(yrkande 14). Motionerna 2002/03:MJ493 (c) och2003/04:MJ433 (c) tar upp frågan om svenskmedfinansiering av nationell yrkesfiskeutbildning.För att kunna erhålla EU-medel krävs dock ca 50 %svensk medfinansiering, vilken bör vara av statligoch nationell karaktär (yrkandena 3 respektive 3).Även i motionerna 2002/03:N345 (c) och 2003/04:N328(c) behandlas frågan om satsning på utbildning ochkompetenshöjning inom den svenska fiskerinäringen.Grundutbildning, högre utbildning och tillgång tillvidareutbildning framhålls som avgörande för attvarje enskild person skall kunna leva upp tillmyndigheternas krav på kompetens och vara uppdateradpå den förändring som sker inom yrket (yrkandena 9respektive 26). Behovet av en fisketeknisk högskolaframhålls i motion 2003/04:MJ408 (kd). En högskolakommer enligt motionärerna att tillgodose näringensbehov av välutbildad arbetskraft, och forsknings-och utvecklingsarbetet kan initieras och spridas(yrkande 33).Utskottets ställningstagandeBehovet av utbildning inom fiskerinäringen har vuxitunder senare år. Flera försök har gjorts för attpåbörja en yrkesutbildning för yrkesfiskare, ochFiskeriverket har i samverkan med näringen utrettmöjligheterna för en anpassad utbildning. Nyligenhar regionala satsningar gjorts på , därgymnasial utbildning för yrkesfiskare ochberedningsindustri samt kockutbildning med maritiminriktning har påbörjats.Inom ramen för den gemensamma fiskeripolitikenframhålls de allt ökande framtida kraven på deyrkesverksamma inom sektorn. En förutsättning förnyrekrytering och ekonomisk lönsamhet kan vara attmöjligheter finns för fördjupning av kompetens ochkunskap inom skilda områden som teknologi,företagsekonomi, resursförvaltning, ekologi,beredning, livsmedelskunskap m.m. Detta anses ställakrav på en anpassad utbildning som skall täcka helalandets behov för bl.a. kust- och insjöfisket menockså för näraliggande verksamheter, t.ex.fiskberedningsindustrin. Utskottet delar regeringensuppfattning att en framtida utbildning bör utformasså att nyrekrytering till sektorn samt fortbildningsäkerställs. Yrkesfiskare har ofta inte någonfackutbildning, och förändringarna inomfiskerinäringen är snabba, vilket ställer krav påvidareutbildning. Som regeringen framhåller är detdärför angeläget att samordna formerna förutbildningen för fiskesektorn som helhet.Fiskeriverket bör i samverkan med berördamyndigheter samt näringen verka för att en sådansamordning kommer till stånd.Sverige bedöms ha goda förutsättningar förutveckling av fisketurismen som verksamhet och enpositiv utveckling av antalet fisketuristföretag kanpåvisas. Utskottet gör mot den bakgrunden sammabedömning som regeringen om angelägenheten i attberörda intressenter verkar för att möjliggöra enfördjupning av kompetensen inom sportfiskemetodik,biologi, guideverksamhet och entreprenörskap.Härigenom kan en framtida rekryteringsbas för denväxande fisketurismen gynnas.Utskottet vill erinra om attHavsmiljökommissionen har föreslagit en satsning påutbildning för yrkesfiskare, bl.a. som förutsättningför yrkesfiskelicens (SOU 2003:72, s. 118 f.).Kommissionens förslag bereds i .