bet · GR01MJU14 · 2004-04-20 00:00:00 — Inom slakteribranschen har både personer och egendom undersenare år blivit utsatta för hot från odemokratiska grupper. Hoten harvarit av ett sådant slag att man av säkerhetsskäl beslutat att inte tillåtafotografering eller inspelning i lokalerna. Jordbruksministern ansåg detvara svårt att ifrågasätta att näringen på detta sätt värnar om de anställdastrygghet. anförde jordbruksministern att det bör vara självklartatt slakterier i möjligaste mån är öppna för insyn så att allmänheten kanbilda sig en uppfattning om hur slakt går till. Kan konsumenterna försäkrasig om att djurhanteringen på svenska slakterier är god kan de också stödjaverksamheten genom att köpa produkterna och på så sätt stimulera arbetetför ökat djurskydd. Jordbruksministern påminde om att tillsynsansvaretligger på nivå och att kommuner således har fått svenskafolkets uppdrag att vara offentlighetens ögon även vad gäller djurskyddpå slakterier (svar på fråga 2000/01:529 om öppenhet att granska slakterier).Utskottet instämmer i vad jordbruksministern anfört och anser därför attmotionerna 2002/03:MJ306 (m), 2002/03:MJ454 (s) yrkande 2 och 2003/04:MJ382(mp) yrkande 2 inte bör föranleda några åtgärder från sida.Motionerna avstyrks.När det gäller förutsättningarna för mobila slakterier och gårdsslakteriervill utskottet hänvisa till vad utskottet anfört i betänkande2003/04:MJU10 om jordbrukspolitik m.m. Utskottet påpekade där attLivsmedelsverket tilldelades ett extra anslag om 10 miljoner kronorgenom beslut i . Utskottet konstaterade att anslagsökningen syftartill att bl.a. främja den småskaliga slakten. Utskottet påpekade vidareatt utskottet redovisat (bet. 2001/02:MJU15 s. 47) att detinom EU pågår arbete med ett förslag till uppdatering och i vissa falländring av de gemensamma hygienreglerna för livsmedelsproduktion. Förslagetsyftar till att samordna, uppdatera och förenkla det nu gällande regelverket.Beträffande livsmedel av animaliskt ursprung är syftet att minskadetaljregleringen och antalet rättsakter. De nya förslagen skall innehållade mål man vill uppnå och inte i onödan detaljreglera exakt vilken teknisklösning som skall användas för att uppnå målet. I stället skall krav påföretagen att tillämpa kvalitetssystemet HACCP (Hazard Analysis andCritical Control Point system) enligt rådets direktiv /43/EEG omlivsmedelshygien samt på att ha egentillsyn garantera att säkra livsmedellevereras till konsumenten. Större ansvar läggs på den som producerar ellerhanterar råvaran eller livsmedlet. Intentionen i förslaget är inte attlätta på reglerna. Förslaget innehåller i stället för småföretagareintressanta komponenter såsom att dagens system med två nivåer av godkännande,varav en nivå innebär att producenten godkänns för att sälja produktenenbart på den lokala marknaden, försvinner. Regeringen har i 2004 årsregleringsbrev uppdragit åt att bedöma och förbereda denationella anpassningar och eventuella undantag som behöver göras fråndet nya hygienregelverket för att utvecklingen av mobil slakt, småskaligslakt och småskalig livsmedelsförädling skall underlättas. Uppdraget skallredovisas till regeringen . Utskottet redovisadedessutom att under förhandlingarna om det s.k. hygienpaketet,10427/00 KOM[2000]438 slutlig och 10987/02 KOM[2002]377 slutlig, varitdrivande i frågan om att tillåta mobil slakt. Den gemensamma ståndpunktsom rådet antagit (12133/03) innebär att mobil slakt är tillåten församtliga djurslag under förutsättning att de mobila slakterierna uppfyllersamma krav som stationära slakterier. Förslaget innebär att medlemsstaternahar möjlighet att medge undantag i beslut som skall notifieras kommissionen.Förslaget kommer att behandlas av i enandra läsning. regleringsbrev uppdrog regeringen åt Livsmedelsverketatt redovisa till regeringen vilka åtgärder somvidtagits för att det system för avgiftssättning för tamboskapsslakt somverket föreslagit i en skrivelse till regeringen den 14 november 2002skall kunna tillämpas från . Bakgrunden till uppdraget äratt regeringen genom beslut uppdrog åt Livsmedelsverketatt se över avgiftssättningen för veterinära besiktningar och kontrollervid tamboskapsslakterier. redovisade uppdraget den 14november 2002 och anför i rapporten att besiktningskostnaden, uttrycktper kilo kött, är betydligt högre för småskaliga slakterier och renslakterierjämfört med storskaliga slakterier. Detta förklaras delvis av attLivsmedelsverket har fast placerad personal vid de stora slakterierna medanbesiktningsveterinären reser till de mindre slakterierna för besiktningföre och efter slakt. I nuvarande avgiftssystem får de mindre slakteriernastå för alla kostnader som är förknippade med veterinärens resor till ochfrån slakteriet. Verket beskriver i rapporten huvuddragen i ett förändratavgiftssystem som ligger i linje med de förutsättningar som regeringenbeskrivit i uppdraget. Enligt rapporten skall det nya systemet innebärasänkta kostnader motsvarande i genomsnitt för de mindre slakterierna.Livsmedelsverket betonar i rapporten att det är nödvändigt att ytterligareanalysera konsekvenserna av det förändrade avgiftssystemet innan ett nyttavgiftssystem kan införas. 2000/01:MJU12) fickLivsmedelsverket i uppdrag att i samråd med göra enkonsekvensanalys av förslagen i betänkandet Livsmedelstillsyn i (SOU 1998:61), särskilt vad gäller ett nytt avgiftssystem. Bland annatmot denna bakgrund fann utskottet inte skäl att föreslå något uttalandeav med anledning av olika motioner om mobila slakterier ochgårdsslakterier. Utskottets ställningstagande kvarstår. Utskottet avstyrkermed hänvisning härtill motionerna 2002/03:MJ487 (c) yrkande 22 och2002/03:MJ490 (mp) yrkande 18.När det gäller slakt av kaniner vill utskottet hänvisa till att det iDjurskyddsmyndighetens författningssamling finns bestämmelser för hurslakt av kanin skall gå till (SJVFS 2000:160). Bestämmelserna omfattar bl.a. en lista med tillåtna bedövningsmetoder. Utskottet avstyrker motion2002/03:MJ386 (fp) yrkande 16.När det gäller förslaget i motion 2002/03:MJ347 (s) om att den svenskadjurskyddslagstiftningen bör ändras så att koscher- och halalslakt återblir möjlig vill utskottet anföra följande. Bestämmelser om slakt finnsi djurskyddslagen. Bland annat föreskrivs att djur skall skonas frånonödigt obehag och lidande när de förs till slakt. Enligt bestämmelsernaskall husdjur vid slakten vara bedövat när blodet tappas av, och andraåtgärder vid slakten får inte vidtas innan djuret är dött. Regeringeneller, efter regeringens bemyndigande, får dockmeddela föreskrifter om undantag från föreskriften om bedövning förfjäderfä och kaniner eller meddela ytterligare föreskrifter om slakt och omavlivning av djur i andra fall. har idjurskyddsförordningenfått sådana bemyndiganden av regeringen. Slakt utan bedövning är sedan år1937 förbjudet av djurskyddsskäl. Redan vid varbedövningsslakt den viktigaste frågan för den svenska djurskyddsrörelsen ochdet har varit brukligt att i slakta djur med föregåendebedövning. Bedövningskravet innebär att djuret skall göras medvetslöstinnan det avblodas. Enligt vetenskapliga undersökningar innebär avlivninggenom endast avblodning en utdragen död (minst en halv minut, beroende påbl.a. djurslag och snitt). Ett sådant lidande kan inte accepteras urdjurskyddsperspektiv. Religiös slakt sker oftast utan bedövning, men dethar visat sig att vissa bedövningsmetoder kan accepteras av vissa religiösagrupper. En sådan form av slakt är halalslakt. I detta sammanhang villutskottet hänvisa till regleringsbrevet för (Jo2003/2872, delvis). Enligt regleringsbrevet skall Djurskyddsmyndighetenstudera, analysera och utvärdera de slaktmetoder och synsätt som gällervid religiös slakt i andra länder, särskilt i . Uppdraget skallutföras efter hörande av synpunkter från , ,Judiska , flera islamiska organisationer och Ombudsmannenmot etnisk diskriminering (DO). Dessutom bör synpunkter inhämtas från bl.a. länsstyrelser, , slakteribranschen ochdjurskyddsorganisationer. Detta uppdrag har övertagitfrån och uppdraget har pågått även innan Djurskyddsmyndighetenbildades. Uppdraget skall redovisas . Med hänvisninghärtill anser utskottet att inte bör vidta några åtgärder medanledning av motion 2002/03:MJ347 (s). Motionen avstyrks.HönsUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker nio motionsyrkanden (s, m, fp, v, mp) om bl.a.burhållning av höns. Utskottet hänvisar därvid till aktuella uppgifter omden rådande situationen som utskottet erhållit från Djurskyddsmyndigheten.Jämför reservation 13 (mp).MotionernaEtt stort antal motioner tar upp frågan om burhållningen av höns.Motionärerna anser att inga dispenser skall ges för burhållning av höns ochflera motionärer kräver också att beviljade dispenser meddelade efter år2002 återkallas. Sådana krav återfinns i motionerna 2002/03:MJ350 (m),2002/03:MJ386 (fp) yrkande 12, 2003/04:MJ301 (fp) yrkande 1 samt 2002/03:MJ459(v) yrkandena 1 och 2. Kravet på att återkalla dispenserna återfinns ocksåi motion 2002/03:MJ490 (mp) yrkande 14, i vilken dessutom framförs kravpå förbud mot modifierade hönsburar (yrkande 15) och en översyn av reglernaför frigående hönor (yrkande 16). Enligt motionärerna måste målet varaatt hönsen inte skall hållas i större grupper än att de mår bra. De skalldessutom få möjlighet att vistas utomhus. Enligt motion 2002/03:MJ454 (s)yrkande 5 är det tveksamt om alla de funktioner som finns i de s.k.modifierade burarna är tillgängliga för samtliga hönor. Enligt motionärernahävdar ledande etologer att burarna inte tillgodoser de rörelsebehov somhönorna har.Utskottets ställningstagandeDe godkända inhysningssystemen av burhöns som regleras i 9 §djurskyddsförordningenkan delas in i tre huvudkategorier. Dessa är inredda burar, envåningssystemför frigående höns och flervåningssystem för frigående höns. Alla trehuvudkategorier finns representerade i och det finns ett flertalplanlösningar inom varje kategori. Ekologiskt hållna värphöns skall hållaslösgående. Hönsen i denna form av produktion skall ha möjlighetatt gå ut på bete och beläggningen i stallarna skall vara lägre än vidkonventionell produktion. Utskottet har av inhämtatatt den sista dispensen för att hålla höns i oinredda burar löpte ut ijanuari 2004. Den omfattade 5 688 hönsplatser. Några nya dispenser beviljasinte. Det finns enligt emellertid fortfarande merän 730 000 värphöns i oinredda burar för vilka dispens saknas.Djurskyddsmyndigheten har uppgivit att 9 § djurskyddsförordningen är anmäldenligtdet s.k. anmälningsförfarandet i direktiv /34/EG. Tillämpligheten avbestämmelsen kan enligt därför inte längre ifrågasättasav producenterna. anser därför att den som hållerhöns i oinredda burar bryter mot djurskyddslagen och att det är kommunernasansvar att vidta de åtgärder som erfordras för att komma till rätta medproblemet. Utskottet konstaterar att ägnar problemetmed återstående hönshållning i oinredda burar erforderlig uppmärksamhet.De svenska reglerna för godkända inhysningssystem för höns grundar sig pårådets direktiv /74/EG (inhysningsdirektivet). Utskottet har vidareerfarit att det vid SLU har genomförts utvärderingar av vissa inreddaburar. Utskottet förutsätter att även i fortsättningennoga följer frågan om djurskydd vid burhållning av höns. Med det anfördaanser utskottet att det inte finns något behov av ett riksdagsuttalandei frågan. Utskottet avstyrker därför motionerna 2002/03:MJ350 (m),2002/03:MJ386 (fp) yrkande 12, 2002/03:MJ454 (s) yrkande 5, 2002/03:MJ459(v) yrkandena 1 och 2, 2002/03:MJ490 (mp) yrkandena 14-16 och 2003/04:MJ301(fp) yrkande 1.SlaktkycklingarUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker elva yrkanden (s, m, fp, v, mp) om bl.a.slaktkycklingsproduktion och avel samt om snabbväxande slaktkycklingar.Utskottethänvisar till det pågående arbete som redovisas.Jämför reservationerna 14 (v) och 15 (mp).MotionernaEnligt motion 2002/03:MJ351 (m) yrkande 1 bör regeringen presentera ettförslag på hur den pågående slaktkycklingsproduktionen kan förändras såatt uppfödningen sker i enlighet med djurskyddslagens bestämmelser.Motionären hävdar dessutom att mycket av aveln sker utomlands, varförregeringen bör ta upp dessa frågor i internationella sammanhang (yrkande 2).Enligt motion 2003/04:MJ331 (m) yrkande 1 behövs en total översyn avdagens slaktkycklingsproduktion. Vidare bör regeringen intensifiera arbetetpå EU-nivå för att få fram en gemenskapslagstiftning som förbättrarhållande och skötsel av slaktkycklingar (yrkande 2). Enligt motionerna2002/03:MJ386 (fp) yrkande 13 och 2003/04:MJ301 (fp) yrkande 2 bör enutredning tillsättas för att främja mindre, industriell slakt av fjäderfän.I motion 2003/04:MJ402 (v) yrkande 6 bör slaktkycklingsuppfödningen sesöver för att förena produktionen med djurskyddslagen. Regeringen bör enligtmotion 2002/03:MJ277 (mp) yrkande 1 följa upp tillämpningen av djurskyddslagenså att dess krav följs när det gäller tillämpningen i produktionen avslaktkyckling. Ett likande krav framställs i motion 2002/03:MJ490 (mp)yrkande 13. Motionärerna i motion 2002/03:MJ277 (mp) yrkande 2 anser attsnabbväxande kycklingraser skall förbjudas. Enligt motion 2002/03:MJ454(s) yrkande 3 är dagens slaktkycklingsproduktion oacceptabel. Regeringenbör därför presentera snabba förändringsförslag.Utskottets ställningstagandeNär det gäller slaktkycklingsproduktionen har utskottet erfarit att detprimära problemet inte är snabbväxande raser. Med bra djurmiljö ochutfodring går det att hålla även snabbväxande djur på ett sätt som motsvararhöga djurskyddskrav. Enligt ()har sannolikt de hårdaste reglerna för slaktkycklingsuppfödningi världen. Enligt föreskrifter får beläggningsgradenvariera /m2 men maxantalet djur/m2 är 25 stycken. Iutlandet tillåts betydligt högre beläggningsgrader, ibland upp till /m2. Enligt är de allra flesta uppfödarna i Sverigeanslutna till ett frivilligt omsorgsprogram som kan tjäna som förebildför andra länders produktion. Programmet innebär bl.a. att det vid varjekycklingslakteri skall finnas en ansvarig veterinär som kontrollerarfothälsan hos de kycklingar som slaktas. I denna kvalitetskontroll ingårockså besiktning och kontroll av djurens skötsel och stallets funktion.Enligt vad utskottet erfarit har från ett internationellt perspektiven god kontroll av slaktkycklingsuppfödningen och ett gott djurskyddsläge.Utskottet har vidare inhämtat att det inte bedrivs någon avel avslaktkyckling i . Detta gör att det kan vara svårt att påverka detinternationella avelsarbetet. Inom pågår ett arbete medatt utarbeta förslag till gemensamma djurskyddsregler på området. I detarbete som påbörjas kommer att verka för en hög nivå pådjurskyddet. är ett föregångsland eftersom landet, tillsammans medDanmark, är de enda EU-länderna som har regler för produktionen. Om djurtrots reglerna far illa och utsätts för onödigt lidande och sjukdom ärdetta en fråga för djurskyddstillsynen. Det är kommunerna som skall setill att djurskyddsbestämmelserna följs vid anläggningar som bedriverslaktkycklingsproduktion. Utskottet förutsätter att eventuella problemdärmed kommer att uppmärksammas och åtgärdas. Utskottet avstyrker motionerna2002/03:MJ277 (mp) yrkandena 1 och 2, 2002/03:MJ351 (m) yrkandena 1 och2, 2002/03:MJ386 (fp) yrkande 13, 2002/03:MJ454 (s) yrkande 3, 2002/03:MJ490(mp) yrkande 13, 2003/04:MJ301 (fp) yrkande 2, 2003/04:MJ331 (m) yrkandena1 och 2 och 2003/04:MJ402 (v) yrkande 6 i den mån motionerna inte kananses tillgodosedda med det anförda.GrisarUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker tre motionsyrkanden (fp, mp) om rätt till utevistelseför grisar. Därutöver avstyrker utskottet fyra yrkanden (s, fp, kd, mp)om kastrering av grisar.Jämför reservation 16 (mp).MotionernaI tre motioner framställs krav på att grisar skall få rätt till utevistelse.Dessa är motionerna 2002/03:MJ386 (fp) yrkande 9, 2002/03:MJ490 (mp)yrkande 6 och 2003/04:MJ300 (fp) yrkande 1.Enligt motion 2002/03:MJ386 (fp) yrkande 10 bör kastrering av galtarförbjudas. Motionären anser dock att det under en övergångsfas skulle kunnavara tillåtet med bedövning. Enligt motion 2003/04:MJ367 (kd) yrkande 6bör begära att regeringen återkommer med förslag till regler ombedövning av grisar vid kastrering. Enligt motion 2002/03:MJ490 (mp)yrkande 7 bör kastrering av obedövade grisar förbjudas. Slutligen börregeringen enligt motion 2002/03:MJ454 (s) yrkande 4 återkomma till riksdagenmed förslag till hur skyddet för djuren inom fläskproduktionen kan förbättras.Motionen avser frågan om kastrering av grisar.Utskottets ställningstagandeEnligt 12 § djurskyddsförordningen skall om det är möjligt avelssvinsommartid ges tillfälle att vistas ute. Den struktur som den svenskasvinproduktionen har innebär enligt vad utskottet erfarit att det inte ärmöjligt att införa tvingande bestämmelser om att alla svin skall hamöjlighet att vistas ute. I vissa sammanhang skulle det också vara olämpligtav smittskyddsskäl att hålla svin utomhus. Även om djuren hålls inne harde möjlighet att utföra naturligt beteende enligt de krav djurskyddslagenanger. Som exempel kan nämnas att bestämmelserna om att det skall finnasströ i svinboxar gör att svinen får utlopp för sitt naturliga födosöksbeteendeoch har möjlighet att böka i ströet. Utskottet anser mot bakgrund häravoch vad utskottet inledningsvis anfört om att överlämnatnormgivningsmakten till de myndigheter som har särskild sakkunskap på områdetatt inte bör uttala sig i frågan. Utskottet avstyrker därförmotionerna 2002/03:MJ386 (fp) yrkande 9, 2002/03:MJ490 (mp) yrkande 6 och2003/04:MJ300 (fp) yrkande 1.När det gäller frågan om kastrering av grisar vill utskottet inledningsvisframhålla att har bemyndigat regeringen som i sin tur bemyndigatDjurskyddsmyndigheten att meddela närmare föreskrifter om operativa ingrepppå djur. Utskottet har erfarit att anledningen till att man kastrerarsmågrisar är att vissa ornar (okastrerade hangrisar) utvecklar s.k.ornelukt. Ornelukten kommer fram när köttet värms upp, och för många människorär kött som ligger över gränsvärdet mycket oaptitligt. Det finns enligtDjurskyddsmyndigheten djurskyddsskäl som talar för att sluta kastrera.Utan kastreringen uppstår emellertid andra djurskyddsproblem för sogrisaroch mindre hangrisar som råkar ut för tjuvbetäckning och slagsmål frånsexuellt aktiva ornar. Det finns ännu ingen bra analysmetod för att påslakteriet upptäcka de ämnen som ger ornelukt i köttet. Flera olikabedövningsmetoder för mer skonsam kastrering har prövats, men ingen bedömsfungera tillfredsställande. Det hangrisprojekt med okastrerade grisar somslakteriorganisationen i drev avbrötseftersom utsorteringsmetodiken och utrustningen inte var tillräckligttillförlitlig och på grund av tilltagande negativa marknads- ochkonsumentreaktioner. Även i gjordes en satsning på attföda upp okastrerade grisar, men även denna misslyckades och man vartvungen att börja kastrera igen. Enligt de nya ändringarna i svindirektivetsom togs 2001 skall förelägga rådeten rapport som bygger på ett yttrande från fördjurs hälsa och välbefinnande. När rapporten utarbetas skall hänsyn tastill bl.a. utvecklingen av metoder och system för svinproduktion ochköttförädling som kan minska behovet av kastrering genom kirurgiskt ingrepp.Utskottet vill särskilt framhålla att i regleringsbrevet förDjurskyddsmyndigheten (Jo2003/2872 delvis) uppdrar regeringen åt myndigheten attmedverka till att utveckla teknik och system inom svinproduktionen i syfteatt göra kastrering av smågrisar överflödig. Uppdraget skall redovisassenast . Med det anförda anser utskottet att riksdageninte bör vidta några åtgärder med anledning av vad som framförs i motionernaom kastrering av grisar. Motionerna 2002/03:MJ386 (fp) yrkande 10,2002/03:MJ454 (s) yrkande 4, 2002/03:MJ490 (mp) yrkande 7 och 2003/04:MJ367(kd) yrkande 6 avstyrks därmed.NötkreaturUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker sju motionsyrkanden (s, fp, mp) om nötkreaturs rätttill att gå ute under delar av året. Utskottet avstyrker dessutom treyrkanden (m, mp) om bl.a. export av kalvar.Jämför reservation 17 (mp).MotionernaI motion 2002/03:MJ386 (fp) yrkande 14 påpekas att enligt djurskyddslagenskall kor släppas ut på bete . Men, påpekar motionären,möjligheten till dispens från kravet gör att av korna inte kommerut. Motionären anser därför att inga fler dispenser skall meddelas frånkravet att släppa ut kor på bete. Yrkandet upprepas i motion 2003/04:MJ300(fp) yrkande 2. Vidare påpekas att tjurar och kalvar under sex månaderinte omfattas av rätten att få gå ute. Motionären anser att dessa djurinte skall undantas från detta krav (yrkande 3). Även i motion 2002/03:MJ386(fp) yrkande 15 föreslås att tjurar och kalvar skall omfattas av rättenatt få gå ute. I motion 2002/03:MJ454 (s) yrkande 6 framförs krav på förbudmot att hålla kor uppbundna delar av året. Enligt motion 2002/03:MJ490(mp) borde det vara självklart att tjurar, kor och kalvar skall få vistasute (yrkande 8). Motionärerna påpekar dessutom att inomhusstår de flesta kor uppbundna, vilket inte bara begränsar rörelsefrihetenutan även djurens möjlighet till kontakt med artfränder. Den hårda avelnmot ökad mjölkproduktion gör enligt motionärerna att många kor blirutslitna och sjuka, framför allt i juvren. Djurhälsan måste enligt motionärernaprioriteras såväl i djurhållning som i avel (yrkande 10).Enligt motion 2002/03:MJ283 (m) bör regeringen intensifiera arbetet medatt stoppa exporten av levande kalvar och lamm för slakt i länder där deutsätts för lidande. Motionären anser dessutom att regeringen parallelltmed detta intensivt bör arbeta för att påverka EU-reglerna så att detblir omöjligt att exportera levande djur för slakt i annat land. Enligtmotion 2002/03:MJ490 (mp) bör korna få föda i speciella kalvningsboxaroch kalvarna få rätt att dia, eftersom detta ger upphov till naturligtbeteende och ger friskare kalvar (yrkande 11). Enligt motionen exporterasdessutom vissa spädkalvar för att bli ljust spädkalvkött. Motionärernapåpekar att för att köttet skall bli ljust får djuren enbart flytandeföda som leder till järnbrist. Detta bör förbjudas anser motionärerna(yrkande 12).Utskottets ställningstagandeEnligt djurskyddsförordningen skall kor för mjölkproduktion vistas påbete . Utskottet har emellertid erfarit att ett litet antal kori mjölkproduktionen inte har möjlighet att gå på bete eftersom dispensergivits då gårdarna var byggda på sådana ställen att de inte kundetillhandahålla bete när beteskravet trädde i kraft. Tjurar och kalvar omfattasinte av beteskravet, men trots detta går en hel del tjurar och kalvarändå på bete. Enligt myndigheter med sakkunskap på området är det, motbakgrund av den struktur som råder i husdjursproduktionen med stora enhetersom inte alltid ligger i anslutning till tillräckligt stora betesmarker,förenat med svårigheter att införa tvingande regler för betesgång förkalvar och tjurar. Tjurar på bete kan också orsaka olycksfall genom attde kan anfalla människor som korsar beteshagarna. Utskottet anser motbakgrund härav och vad utskottet inledningsvis anfört om att riksdagenöverlämnat normgivningsmakten till de myndigheter som har särskild sakkunskappå området att inte bör uttala sig i frågan. Utskottet avstyrkerdärför motionerna 2002/03:MJ386 (fp) yrkandena 14 och 15, 2002/03:MJ454(s) yrkande 6, 2002/03:MJ490 (mp) yrkandena 8 och 10 och 2003/04:MJ300(fp) yrkandena 2 och 3.Mot bakgrund av EU:s gemensamma marknad och de krav som ställs påmedlemsländerna för att den skall fungera är det inte tillåtet för ett enskiltmedlemsland att hindra export av t.ex. kalvar till ett annat medlemsland.Det är den enskilde bonden som har ansvaret för sina djur och som beslutartill vem försäljningen skall ske. Det finns gemensamma regler om skydd avkalvar. Dessa regler syftar till att förhindra att kalvarna får järnbristsamt att tillförsäkra dem fibrer i foderstaten och större utrymme äntidigare. I rådets direktiv /2/EG finns bestämmelser om ändring avdirektiv /629/EEG om fastställande av lägsta djurskyddskrav för kalvar.Reglerna är minimiregler. Ändringarna bl.a. beträffande kalvboxars måttinnebär att dessa skall bli större .