bet · GR01FIU15 · 2004-05-04 00:00:00 — Regeringen påpekar att detföretag som lånar upp medel från allmänheten inte undgår tillståndspliktengenom att dela upp sin verksamhet i en del med medel som mottagits frånallmänheten och en del innehållande andra medel. Det torde i stället krävasatt verksamheten delas upp mellan olika företag.Skrivelser m.m.Volvo Treasury AB (), (),och har som tidigarenämnts inkommit med skrivelser. De påpekar att förslaget riskerar attleda till en längre gående reglering än . Om det genomförs kommerdet att leda till ökade och onödiga begränsningar och svårigheter försvenska företag att avsätta produkter i konkurrens med företag i andraländer med oftast mer begränsad reglering.Av skrivelserna framgår bl.a. att Volvokoncernen har en internbank somsköter upplåningen för koncernen. Den förser koncernens bolag med medelsom de i sin tur lånar ut till sina kunder och återförsäljare. Upplåningensker till från marknaden och från banker. Fördelarna med attkoncernens upplåning sker via internbanken är enligt att man på detsättet effektiviserar upplåningen. Centraliseringen underlättar ocksåkoncernens riskhantering. Bolaget anser att det är nödvändigt för attkunna skaffa och behålla kunder att kan erbjuda kunderna krediter.Konkurrerande företag kan göra det.Ericsson har också en internbank som lånar upp medel huvudsakligen viamoderbolaget. Internbanken lånar sedan ut till andra bolag inom koncernenoch till ett särskilt bolag som enbart sysslar med finansieringsverksamhet.Under beredningen av ärendet har företrädare för , ochIndustrins finansförening m.fl. träffat representanter för partierna ifinansutskottet.Finansutskottets ställningstagandeRegeringens förslag innebär att tillstånd att driva finansieringsrörelseinte ska behövas för ett företag som med medel som mottagits från allmänhetenfinansierar andra företag som ingår i samma koncern, om inte finansieringenavser ett företag som har till ändamål att lämna kredit eller drivaliknande verksamhet.Finansutskottet konstaterar att förslaget till undantag för internbankerbara gäller om det mottagande bolaget inte vidareutlånar. Således: omföretaget i sin tur ger kundkrediter gäller inte undantaget.I propositionen finns ingen redogörelse för hur frågan om internbankerregleras i gällande lagstiftning. Det saknas också en redogörelse för hurförslaget påverkar internbanker som driver verksamhet. Det finnsvidare ingen redogörelse för hur frågan regleras i andra länder.Regeringens förslag kan således innebära att s.k. internbanker ansesbedriva tillståndspliktig finansieringsrörelse. Det innebär bl.a. krav påkapitaltäckning och exponeringsbegränsningar.Under beredningen av ärendet har framkommit att en tillämpning av deföreslagna reglerna skulle omöjliggöra nuvarande industrikoncernersinternbanksverksamhet, framför allt beroende på reglerna om begränsning avstora exponeringar. kan företagen tillgodogöra sig positiva effekterav en centraliserad upplåning och utlåning till övriga koncernbolag.Förslaget skulle också kunna påverka bolagens konkurrensförmåga. Enkonkurrenskraftig finansiering är en viktig förutsättning för att drivaföretagens verksamhet. Företrädare för bolagen har vid ett möte med någraav utskottets ledamöter bl.a. hävdat att företagen eventuellt måste flyttasina internbanker till något annat land om regeringens förslag genomförs.Det medför högre kostnader för bolagen och nackdelar för deras möjlighetatt driva konkurrenskraftiga bolag.Utskottet konstaterar att en tillämpning av reglerna för kreditmarknadsbolag(finansbolag) skulle omöjliggöra nuvarande internbanksverksamhet iindustriella koncerner, framför allt på grund av reglerna om stora exponeringar.Om regeringens förslag genomförs kan en industriell koncern intetillgodogöra sig de positiva effekterna av en centraliserad upplåning ochutlåning till övriga koncernbolag, t.ex. lägre upplåningskostnader ochbättre riskhantering. Konkurrensen för industriella koncerner försämrassannolikt jämfört med förhållandet för utländska industriella koncernerom förslaget genomförs.Om förslaget genomförs innebär det att både internbanken och det mottagandebolaget, om detta ger krediter för annat än avsättning av enbart egnavaror eller tjänster, träffas av tillståndsplikt, med de kostnader dettamedför, kapitalkrav och bestämmelserna om stora exponeringar. Finansutskottetanser att en så omfattande reglering inte förefaller vara nödvändig.Enligt utskottets bedömning behöver inte internbankerna stå under tillsynvare sig av systemstabilitetsskäl eller av konsumentskyddsskäl. Utskottetbedömer att en ändring av bestämmelserna inte strider mot EG-rätten.Internbanksverksamhet som endast utgör en del av en icke-finansiell koncernbör således enligt utskottets mening inte omfattas av tillståndsplikten.Finansutskottet föreslår således en ändring av regeringens förslag sominnebär att en internbank i en koncern, som inte har som huvudsakligtändamål att driva finansiell verksamhet, undantas från tillståndspliktoavsett om det lånemottagande koncernbolaget vidareutlånar eller inte.Vissa spar- och låneföreningarUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslag att tillstånd inte behövs förfinansieringsrörelse som drivs av en ekonomisk förening som har högst1 000 fysiska personer. Vidare får föreningen bara ta emotåterbetalningspliktigamedel från medlemmarna och ha till ändamål att tillgodose finansieringsbehovhos medlemmarna.Utskottet föreslår att bl.a. gamla spar- och låneföreningar som driververksamhet enligt övergångsbestämmelserna till lagen om finansieringsverksamhetska få fortsätta att driva verksamheten. Utskottet föreslår därför att enbestämmelse införs i lagen om införande av bank- och finansieringsrörelse.Det innebär att motionerna delvis tillstyrks.PropositionenRegeringen föreslår att tillstånd inte behövs för finansieringsrörelsesom drivs av en ekonomisk förening eller motsvarande utländskt företag,om föreningen eller företagetsom medlemmar har högst 1 000 fysiska personer,som medlemmar bara antar personer som ingår i en i förväg identifierbarbegränsad krets och denna krets anges i stadgarna,tar emot återbetalningspliktiga medel bara från medlemmarna eller frånfinansiella företag,har till ändamål att bara med sådana medel som avses i punkten ovantillgodose finansieringsbehov hos medlemmarna.Ett företag som driver verksamhet som fordrar tillstånd utan att ha ettsådant tillstånd ska kunna tvångslikvideras om företaget inte följer ettföreläggande att upphöra med verksamheten.Regeringen anför att för att göra det möjligt för seriösa spar- ochlåneföreningar att driva finansieringsrörelse föreslås en numerär begränsningtill 1 000 fysiska personer. Föreningarna och menaratt medlemsantalet, om det över huvud taget ska finnas någon numerärbegränsning, ska sättas betydligt högre och inte enbart avse fysiskapersoner. Regeringen anser dock att den begränsning till 1 000 personer somgörs både i promemorian Reformerade bank- och finansieringsrörelseregler(Ds 2002:5) och i tidigare lagstiftningsärenden (prop. 1995/96:74 s. är en rimlig avgränsning. Regeringen finner inte anledning att utvidgaundantagsbestämmelsen till att också omfatta juridiska personer. Dennuvarande begränsningen till fysiska personer ska bl.a. ses mot bakgrundav att man velat undvika att flera små spar- och låneföreningar slår sigsamman i större federationer (prop. 1995/96:74 s. 109).Regeringen anför att begränsningen till antalet personer också måstekombineras med ytterligare åtgärder. Regeringen anser att det bör krävasatt den krets som är aktuell utgör en begränsad personkrets, t.ex. anställdapå en arbetsplats eller personer i ett byalag, samt att gruppen bör varahomogen. Det innebär att en ekonomisk förening som står öppen för envarmed denna begränsning skulle omfattas av tillståndsplikt. För att minskarisken för missbruk bör det vara möjligt att konstatera att en arbetsplatseller liknande som uppges verkligen existerar. Det ska alltså vara frågaom en i förväg identifierbar begränsad krets.En förening som tar emot medel från medlemmarna anses ta emot medel frånallmänheten. Den kommer därför att omfattas av den nya lagen ominlåningsverksamhet. I den finns bestämmelser som regeringen bedömer nödvändigaför att ta hand om de problem som medförde att de tidigareundantagsbestämmelsernaupphävdes (se avsnittet Andra företags mottagande av medel från allmänheten).Avsikten är inte enligt regeringen att låta övergångsbestämmelser från1994 fortsätta att gälla efter den nya lagens ikraftträdande.Ekonomiska föreningar ska enligt lagen om inlåningsverksamhet ha ett bundeteget kapital på . Det gäller dock inte för spar-och låneföreningar.MotionernaI motion Fi2 av och (båda kd) anför motionärernaatt några av regeringens förslag oavsiktligt har utformats så att föreningarsom bedrivit sparlåneverksamhet kommer att tvingas uteslutamedlemmar som är juridiska personer. Enligt uppgift från Finansdepartementetkommer förslaget oavsiktligt att drabba t.ex. Nordiska Sparlån. Skälettill ändringarna är att regeringen dels önskat få bort gamlaövergångsbestämmelser,dels önskat komma åt missbruk, men att man ändå anser att seriösa spar-och låneföreningar ska få fortsätta sin verksamhet.Motionärerna anför att något missbruk knappast lär förekomma bland deföreningar som drev verksamhet. Motionärerna föreslåratt dessa föreningar får fortsätta verksamheten enligt då gällande lag.Motionärerna föreslår vidare att ändringar görs i den föreslagna lagenför att underlätta för nya föreningar. Det gäller t.ex. kravet på enmaximering av antalet medlemmar till 1 000 fysiska personer.Motionärerna påpekar vidare att eftersom förslaget uttryckligen tar siktepå att förhindra organiserad samverkan mellan sparlåneföreningarna ochför att förhindra ett kringgående av bestämmelsen om antalet medlemmar,blir det också i praktiken omöjligt att vidareutveckla verksamheten medlemsbank. En sådan kräver i insatskapital(riskkapital), vilket knappast är realistiskt i en sparlåneförening därmedlemmarna inte är speciellt välbeställda.Förslaget kräver vidare att det bara är personer som ingår i en i förvägidentifierbar begränsad krets, vilket också ska anges i föreningens stadgar.Detta medför att såväl effektivitet som stabilitet blir sämre än ommedlemskretsen utgör ett mer representativt urval av befolkningen.Motionärerna påpekar vidare att följden av de begränsningar som föreslåskan bli att lagen tillåter en verksamhet som i praktiken inte kommer attkunna bedrivas på grund av att de villkor som lagen föreskriver är försnäva. Med tanke på att en stor del av de förändringar som föreslås ärmotiverade av en önskan att uppnå en effektivare konkurrens påfinansieringssidanär förslaget i denna del kontraproduktivt. Motionärerna anser attförslaget försvårar och begränsar utvecklingsmöjligheterna för alternativmed nya idéer inom området.I motion Fi3 av () anförs att förslaget ålägger en delseriösa spar- och låneföreningar alltför snäva handlingsramar för att deska kunna fortsätta sin verksamhet och även bilda nya föreningar. Förslagetinnebär bl.a. att medlemskapet begränsas till 1 000 medlemmar och barafysiska personer. Motionären påpekar att det inte gynnar mångfalden påbank- och finansieringsrörelsemarknaden. Motionären anför att skälet tillde föreslagna ändringarna är att regeringen dels önskat få bort gamlaövergångsbestämmelser, dels önskat komma åt det missbruk som förekommer.Motionären påpekar att konsekvenserna av lagförslaget kommer att drabbaockså seriösa spar- och låneföreningar fast detta inte varit avsikten.Homogenitetskravet betyder att medlemmarna kommer att ha en mer likartadekonomisk situation än vad som annars vore fallet. Följden av begränsningarkan bli att lagen tillåter en verksamhet som i praktiken inte kommer attanvändas på grund av att de villkor som lagen stadgar är alldeles försnäva. Med tanke på att en stor del av de förändringar som föreslås ärmotiverade av en önskan att uppnå en effektivare konkurrens påfinansieringssidanär detta inte bra.I motion Fi 281 av och (båda s) anförmotionärerna att regeringens förslag ålägger gamla seriösa spar- ochlåneföreningar alltför snäva handlingsramar för att de ska kunna fortsättasin verksamhet. De anser att det för dessa föreningar bör finnas möjlighetatt även driva verksamhet enligt nuvarande övergångsbestämmelsertill lagen om finansieringsverksamhet eller enligt liknande bestämmelser.Motionärerna föreslår därför att gamla spar- och låneföreningar fårfortsätta att bedriva verksamhet med stöd av punkt 5 i övergångsbestämmelsernatill lagen om finansieringsverksamhet t.o.m. . Regeringenbör återkomma med ställningstagande och förslag rörande dessa föreningarsverksamhet.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet anser att regeringens förslag till bestämmelser om undantagfrån tillståndsplikt för finansieringsrörelse i huvudsak bör godtas avriksdagen.Utskottet konstaterar att regeringens förslag innebär att det under vissaförutsättningar är möjligt att starta nya spar- och låneföreningar, t.ex.att bilda en anser dock - i likhet med flera av motionärerna - attregeringens förslag innebär alltför snäva handlingsramar för bl.a. gamlaspar- och låneföreningar, dvs. de föreningar som driver verksamhet enligtpunkt 5 i övergångsbestämmelserna till lagen om finansieringsverksamhet.Effekterna av förslaget kan bli att lagen tillåter en verksamhet som ipraktiken inte kommer att användas på grund av att de villkor som lagenstadgar är alldeles för snäva. Utskottet har tidigare uttalat (1999/2000:FiU28)att det bör finnas möjlighet för seriösa sparkassor att i kontrolleradeformer driva verksamheten även i fortsättningen. Utskottet har inte ändratuppfattning i denna fråga och anser att dessa föreningar ska få fortsättaatt driva sin verksamhet enligt punkt 5 i övergångsbestämmelserna tilllagen om finansieringsverksamhet. Utskottet föreslår därför att det införsen bestämmelse om detta i lagen om införande av bank- och finansieringsrörelse.Med det anförda tillstyrker utskottet delvis regeringens förslag ochmotionerna Fi2 (kd), Fi3 (mp) och Fi281 (s).En gemensam lag för banker och kreditmarknadsföretagUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker att bankrörelselagen och lagen om finansieringsverksamhetersätts med en ny gemensam lag för banker och kreditmarknadsföretag.Utskottet tillstyrker också att det införs reformerade regler för bankeroch kreditmarknadsföretag.PropositionenRegeringen föreslår att bankrörelselagen och lagen om finansieringsverksamhetska ersättas med en ny gemensam lag för banker och kreditmarknadsföretag.Regeringen anför som skäl att regleras banker och kreditmarknadsföretagi olika lagar. De huvudsakliga rörelsereglerna finns i bankrörelselagenrespektive lagen om finansieringsverksamhet. Det finns också bestämmelseri kapitaltäckningslagen och lagen om penningtvätt som gäller gemensamtför dessa institut.Syftet med regleringen för banker och kreditmarknadsföretag skiljer sigåt . Trots detta är bestämmelserna i bankrörelselagenoch lagen om finansieringsverksamhet i stora delar desamma. Enligt EG-rättenbehandlas banker och kreditmarknadsföretag som kreditinstitut. DeEG-rättsliga reglerna har i princip genomförts på samma sätt för banker ochkreditmarknadsföretag.Regeringen anser att en gemensam lag bör vara till fördel för användarna.Det ger en bättre överblick över de likheter och skillnader som finnsmellan de olika instituten, även om tillämpningen av reglerna kan skiljasig åt beroende på institutstyp. Det är vidare en föredel attFinansinspektionenstillsyn och kontrollmöjligheter beskrivs på ett enda ställe. Genom att tain bestämmelserna i en gemensam lag undviks onödiga dubbleringar som ocksåhar en tendens att ge upphov till oavsiktliga skillnader.Regeringen föreslår därför att de centrala regler som gäller för bankeroch kreditmarknadsföretag sammanförs i en gemensam lag.Regeringen föreslår vidare reformerade rörelseregler för både banker ochkreditmarknadsföretag (kreditinstitut). Regler om soliditet och likviditet,riskhantering samt genomlysning införs. Ett kreditinstitut ska särskiltse till att dess kreditrisker, marknadsrisker, operativa risker och andrarisker sammantagna inte medför att institutets förmåga att fullgöra sinaförpliktelser äventyras. Rörelsen ska också bedrivas och organiseras påett sådant sätt att institutets ställning kan överblickas samt även iövrigt vara sund. Vidare ska ett kreditinstitut endast få driva finansiellverksamhet. Regeringen föreslår också att instituten får äga aktier ochandelar i större omfattning än vad som är möjligt enligt gällande rättsamt att kreditmarknadsföretag ges möjlighet att driva värdepappersrörelse.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet tillstyrker regeringens förslag att det införs en gemensamlag och reformerade rörelseregler för både banker och kreditmarknadsföretag.Utskottet anser i likhet med regeringen att en gemensam lag bör varatill fördel för användarna. Det ger en bättre överblick över de likheteroch skillnader som finns mellan banker och kreditinstitut, även omtillämpningen av reglerna kan skilja sig åt.Åtgärder mot penningtvättUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslag om att fysiska eller juridiskapersoner som yrkesmässigt ägnar sig åt viss finansiell verksamhet skaomfattas av lagen om åtgärder mot penningtvätt. Utskottet tillstyrkerockså att finansiella institut ska anmäla sin verksamhet till Finansinspektionenför registrering.PropositionenRegeringen anför att en konsekvens av förslaget till ny definition avfinansieringsrörelse blir att vissa finansiella institut, t.ex. företagsom ägnar sig åt kreditgivning men inte finansierar sig genom lån frånallmänheten, inte längre kommer att behöva tillstånd för att driva sinverksamhet. De kommer inte stå under tillsyn av Finansinspektionen.Instituten ska, enligt internationella åtaganden, omfattas avpenningtvättslagstiftningen och vara föremål för viss kontroll av ägareoch ledning.Regeringen anför att enligt det s.k. penningtvättsdirektivet (91/308/EEG)ska finansiella institut omfattas av penningtvättslagstiftningen. Direktivethar genomförts genom lagen om åtgärder mot penningtvätt. Med ett finansielltinstitut avses ett företag som inte är ett kreditinstitut, men varshuvudsakliga verksamhet består i att utföra vissa särskilt uppräknadeverksamheter. Det är t.ex. kreditgivning, betalningsförmedling och ekonomiskrådgivning.I penningtvättslagen saknas bestämmelser om möjlighet för Finansinspektionenatt ingripa mot de företag som omfattas av lagen men underlåter att följabestämmelserna i den. Inspektionen ska i stället vid brott mot lagen vidtaåtgärder enligt bestämmelserna i den rörelselagstiftning som reglerarrespektive instituts verksamhet.Finansiella institut enligt penningtvättsdirektivets definition kommerinte att stå under direkt tillsyn av . Inspektionen skadärför inte vidta några typiska tillsynsåtgärder, till skillnad mot vadsom är möjligt beträffande banker och andra institut som också omfattasav penningtvättslagens bestämmelser. Inspektionen får t.ex. inte utföraplatsundersökning hos ett finansiellt institut i syfte att utreda ominstitutet tillämpar penningtvättslagens bestämmelser på ett tillfredsställandesätt eller för den delen självt ägnar sig åt penningtvätt.Om får kännedom om att ett finansiellt institut utförtransaktioner avseende medel som kan antas härröra från brottsliga förvärv,ska dock inspektionen i enlighet med penningtvättslagen underrättafinanspolisen om transaktionerna.Genom att göra penningtvättslagen tillämplig på finansiella institut blirdessa skyldiga att driva verksamheten i enlighet med bestämmelserna i denlagen. Instituten ska t.ex. ha rutiner till förhindrande av att de utnyttjasför transaktioner som har samband med brottsliga förvärv och exempelvisha rutiner som säkerställer att anställda får den information och utbildningom penningtvättsfrågor som är behövlig.Regeringens förslag innebär att de finansiella instituten ska vara skyldigaatt anmäla sin verksamhet till inspektionen. Som skäl anför regeringenatt för att inspektionen ska få kännedom om vilka företag som penningtvättslagenär tillämplig på, och för att se till att dessa företag följer lagen, ärnågon form av kontroll nödvändig. föreslås vara skyldigatt föra ett register över företagen. I syfte att garantera allmänhetensrätt till information om vilka finansiella institut som är anmälda.Penningtvättsdirektivet har ändrats genom ett nytt direktiv om penningtvätt(2001/97/EG). Bland annat har definitionen av finansiellt institut ändrats,dock endast i mindre omfattning såvitt här är av intresse. Det nyapenningtvättsdirektivet ska ha genomförts av medlemsstaterna senast den 15juni 2003.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet anser i likhet med regeringen att fysiska eller juridiskapersoner som yrkesmässigt ägnar sig åt viss finansiell verksamhet skaomfattas av lagen om åtgärder mot penningtvätt. Utskottet tillstyrkerockså att instituten ska anmäla sin verksamhet till Finansinspektionenför registrering. Utskottet tillstyrker därför propositionens förslag idenna del.Finansinspektionens tillsynUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker bestämmelserna om . Det innebäratt inspektionens möjligheter att ingripa mot institut ökar genom nyasanktioner som anmärkning, straffavgift och förseningsavgift. Avgifternatillfaller staten.PropositionenRegeringen föreslår att ska ha tillsyn över att enbanks eller ett kreditmarknadsföretags rörelse drivs enligtlagen om bank- och finansieringsrörelse,andra författningar som reglerar institutets verksamhet,institutets bolagsordning, stadgar eller reglemente ochinterna instruktioner som har sin grund i lagstiftning som reglerar bankerseller kreditmarknadsföretags verksamhet.Regeringen föreslår vidare att inspektionens möjligheter att ingripa motinstitut ökar. Det införs bl.a. nya sanktioner, t.ex. anmärkning,straffavgift och förseningsavgift. Avgifterna tillfaller staten.Regeringen föreslår att en bank som inte lämnar föreskrivnaupplysningar om sin verksamhet till får påföras enförseningsavgift med högst . Beslut om förseningsavgift fattas avFinansinspektionen.Regeringen föreslår också att ett kreditinstitut ska vara skyldigt attlämna ut uppgifter om enskildas förhållanden till institutet, om det underen förundersökning i brottmål begärs.Finansinspektionens beslut ska som regel överklagas hos allmänförvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs för överklagande tillkammarrätten.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslag.UppdragsavtalUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regerings förslag att ett kreditinstitut ska lämnain en kopia av uppdragsavtal till om det uppdrar åtnågon annan att utföra någon del av sin verksamhet.PropositionenRegeringen föreslår en ny bestämmelse som innebär att ett kreditinstitutska anmäla till om det uppdrar åt någon annan att utföranågon del av sin verksamhet. Institutet ska ge in uppdragsavtalet tillinspektionen.För att sådan uppdragsverksamhet ska vara tillåten gäller att1. institutet svarar för den anförtrodda verksamheten mot kunden,2. verksamheten drivs av uppdragstagaren under kontrollerade ochsäkerhetsmässigt betryggande former, och3.