bet · GR01KU24 · 2004-05-04 00:00:00 — Den somkänner sig kränkt eller på annat sätt orättvistbehandlad i en tidningspublicering har möjlighetenatt vända sig till Allmänhetens pressombudsman samttill . förradio och TV övervakar genom granskning i efterhandom sända program står i överensstämmelse med radio-och TV-lagen och de villkor som kan gälla försändningarna. Med hänsyn till vad som anförts ovanvar utskottet inte berett att införa en lagliggenmälesrätt och avstyrkte motionen.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt ställningstagande frånföregående och avstyrker därmed motion K382yrkande 1. "Negativ textreklam"Utskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion om åtgärder mots.k. negativ textreklam.Jämför reservation 7.MotionenI motion K382 av m.fl. (kd) yrkasatt ger regeringen till känna vad imotionen anförs om regelverk för "negativtextreklam" (yrkande 2). Motionärerna anför att ettmedium t.ex. systematiskt kan missgynna ochmisskreditera genom att beskriva företag,organisation eller produkt på ett osakligt ochfelaktigt sätt. Möjligheterna att beivra den typenav verksamhet är enligt motionärerna liten.Motionärerna anser att systematisk och osakligmisskreditering också borde bli föremål för denmedieetiska debatten. Regeringen borde ta initiativtill överläggningar med branschen för att åstadkommafrivilliga överenskommelser inom området. Om intedetta kan åstadkommas bör möjligheterna tilllagstiftning undersökas. Motionärerna anser attdetta bör ges regeringen till känna.BakgrundGällande reglerEnligt 5 kap. 1 § (BrB) döms den förförtal som utpekar någon som brottslig ellerklandervärd i sitt levnadssätt eller annars lämnaruppgift som är ägnad att utsätta denne för andrasmissaktning.Förtal måste rikta sig mot en människa (Holmbergm.fl., Kommentar till , 6:e uppl., s.247 f.). Bestämmelsen kan dock anses tillämplig påsådana yttranden som formellt avser t.ex. enjuridisk person, en kår, invånarna i ett hus ellerannan grupp men som måste förstås så att en ellerflera bestämda personer därigenom utpekas.Straffrättskommittén föreslog att straff förekonomiskt förtal skulle tas upp blandförmögenhetsbrotten. Vid lagrådsremissen 1958anförde departementschefen som skäl mot förslagetatt, i den mån det var fråga om sådananäringsförhållanden och ekonomiska förhållanden sominte kunde sägas ha något samband med det personligaanseendet, hade det föreslagna stadgandet sinväsentliga betydelse i förhållandet olikanäringsidkare emellan och berörde således spörsmålsom lämpligast borde regleras i lagstiftningen motillojal konkurrens.Tidigare riksdagsbehandlingKonstitutionsutskottet behandlade under riksmötet1997/98 en motion som bl.a. rörde frågan om etiskapubliceringsregler i allmänhet (bet. 1997/98:KU16).I sin bakgrundbeskrivning redogjorde utskottet föratt frågan om pressetiska normer ficken ingående behandling av (bet. En fyllig redovisning av degällande pressetiska normerna och de organ somverkade för pressens självsanering redovisades.Utskottet hade överläggningar med och Pressens samarbetsnämnd.Studieresor företogs till det västtyska pressrådet,och det brittiskapressrådet. Utskottet hänvisade till ett tidigareuttalande om att det inte kunde förnekas attmissförhållanden förekommer på sina håll i pressenmen att det i första hand borde ankomma på pressensjälv att vidta åtgärder för att hållajournalistiken på en önskvärd kvalitativ nivå.Utskottet hänvisade vidare till åtgärder somvidtagits från pressens sida. Utskottet ville inteförneka att de åtgärder som vidtagits från pressenssida - förstärkning av ,tillsättande av en pressombudsman samt yrkeskodexför medlemmar - kunde utgöravärdefulla bidrag till att åstadkomma en bättreordning på området. De resurser som ställts tillförfogande syntes enligt utskottet otillräckliga,men det fanns anledning att avvakta resultatet avreformerna.År 1974 föreslog justitieutskottet (bet.JuU1974:21) ett tillkännagivande till regeringen omen förutsättningslös utredning om gränsdragningenmellan behovet av skydd mot skadeverkningar avekonomiskt förtal och intresset av att bevara devida gränserna för yttrandefrihet och tryckfrihet. Iriksdagens kammare underströks i debatten behovet avyttrandefrihet och tryckfrihet, och vid omröstningenföll justitieutskottets förslag.Konstitutionsutskottet framhöll (bet.1993/94:KU3 s. 27) att det med hänsyn till vikten avvidast möjliga yttrandefrihet i första hand börankomma på pressen själv att vidta åtgärder för atthålla journalistiken på en önskvärd kvalitativ nivå.Utskottet redogjorde för de pressetiska reglernasinnehåll. Därutöver redogjordes för det då aktuellaförslaget om en lag om ansvar för elektroniskaanslagstavlor samt för arbete inom EU rörandespridning av straffvärda meddelanden genom globalakommunikationsnät.I sitt ställningstagande anförde utskottet att närdet gäller pressetiska regler hade utskottettidigare hänvisat till vikten av vidast möjligayttrandefrihet och framhållit att det i första handbör ankomma på pressen att själv vidta åtgärder föratt hålla journalistiken på en önskvärd kvalitativnivå. Utskottet framhöll att sådana regler harfunnits och regelbundet har varitföremål för omarbetningar. Senast år 1997genomfördes en omarbetning. Utskottet var inteberett att förorda ett tillkännagivande tillregeringen i fråga om de pressetiska reglerna.Motionen avstyrktes följaktligen i denna del.De pressetiska reglernaEnligt de etiska reglerna för press, radio och TVskall dessa medier ha största frihet inom ramen förtryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen för att kunna tjäna somnyhetsförmedlare och granskare av samhällslivet.Härvid gäller dock att skydda enskilda motoförskyllt lidande genom publicitet. Ipublicitetsreglerna, som i tillämpliga delar ocksågäller bilder, finns regler om respekt för denpersonliga integriteten. Publicitet som kan kränkaprivatlivets helgd skall noga övervägas. Man skallavstå från sådan publicitet om inte ett uppenbartallmänintresse kräver offentlig belysning. Storförsiktighet skall iakttas vid publicering avsjälvmord och självmordsförsök, särskilt med hänsyntill anhöriga och till vad som sagts om privatlivetshelgd. Offren för brott och olyckor skall visasstörsta möjliga hänsyn, och publicering av namn ochbild skall prövas noga med hänsyn tagen till offrenoch deras anhöriga.För tolkning av begreppet "god publicistisk sed"svarar för pressens del i första hand samt i ärenden som inte hänskjutitstill nämnden Allmänhetens pressombudsman.Av stadgarna för framgåratt nämnden primärt prövar anmälningar från enskildapersoner. Vidare sägs att anmälningar från företag,organisationer och myndigheter i allmänhet börprövas endast om det gäller rättelse eller genmäle.Pressens textreklamkommittéPressens textreklamkommitté har till uppgift attpröva otillbörligt gynnande på redaktionell plats,s.k. Huvudmän för kommittén ärTidningsutgivarna, , och . Kommittén prövarca 20-30 ärenden per år.Enligt de riktlinjer som kommittén har utfärdatskall publicister slå vakt om förtroendet för press,radio och TV och värna om mediernas integritet. Manskall inte låta misstankar uppstå hos allmänhetenatt utomstående otillbörligt kan påverka innehåll iprogram. I riktlinjerna sägs att material sompubliceras eller presenteras på redaktionell platsinte skall utgöra eller uppfattas som reklambudskap.Utskottets ställningstagandeSom redovisats ovan omfattas inte ekonomiskt förtalav gällande straffbestämmelser. Vid brottsbalkensinförande avslogs förslag om en sådanstraffbestämmelse med hänvisning till att fråganhade sin väsentliga betydelse i förhållandet olikanäringsidkare emellan och således berörde spörsmålsom lämpligast borde regleras i lagstiftningen motillojal konkurrens. Därefter har förslag i riksdagensom syftat till ett skydd mot skadeverkningar avekonomiskt förtal fallit med hänvisning till behovetav yttrandefrihet och tryckfrihet.Konstitutionsutskottet har vidare uttalat att medhänsyn till vikten av vidast möjliga yttrandefrihetfår det ankomma på pressen själv att vidta åtgärderför att hålla journalistiken på en önskvärdkvalitativ nivå. Av reglerna för den pressetiskaverksamheten vid framgår attnämnden primärt prövar anmälningar från enskildapersoner och att anmälningar från företag,organisationer och myndigheter i allmänhet börprövas endast om det gäller rättelse eller genmäle.Av redovisningen ovan framgår vidare attriktlinjerna från Pressens Textreklamkommittéinnebär att material som publiceras ellerpresenteras på redaktionell plats inte skall utgöraeller uppfattas som reklambudskap.Utskottet är inte berett att med anledning av vadsom anförs i motion K382 yrkande 2 förordna någonannan inriktning av de pressetiska reglerna än vaddessa har . Motionen avstyrks därför i och förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion om en översynav verksamheten vid förradio och TV.Jämför reservation 8.MotionenI motion K382 av m.fl. (kd) yrkasatt ger regeringen till känna vad imotionen anförs om en allsidig och relevantutvärdering av verksamheten hos Granskningsnämndenför radio och TV (yrkande 3). Enligt motionärerna ärdet viktigt att statliga myndigheter seriöst ägnarsig åt det som de är tillsatta att sköta.Motionärerna anser att det finns en risk för attgranskningen leder tillavtrubbning vid de olika bedömningarna. Därför bordedet nu vara dags att genomföra en allsidig ochrelevant utvärdering av Granskningsnämndensverksamhet. Det bör enligt motionärerna gesregeringen till känna.BakgrundGällande regler, m.m.Enligt 9 kap. 2 § radio- och för radio och TV genom granskningi efterhand om sända program står i överensstämmelsemed lagen och de villkor som kan gälla försändningarna.Granskningsnämndens verksamhet regleras iförordningen (1994:728) med instruktion och 1 § har nämnden till uppgift att utövatillsyn över efterlevnaden av regler försändningarnas innehåll i fråga om ljudradio- och TV-sändningar till allmänheten. I granskningen ingårkontroll av att den som på grund av tillstånd enligt2 kap. 2 § första och tredje-femte styckena radio-och TV-lagen (1996:844) har rätt att sändaljudradio- och TV-program utövar denna rätt ienlighet med det tillstånd för programverksamhetensom gäller. Nämnden skall också följa innehållet iutländska ljudradio- och TV-sändningar som riktastill den svenska allmänheten.Vidare sägs i 4 § att nämnden granskar programefter anmälan eller på eget initiativ.Nämnden skall enligt 6 § se till att informationom beslut av större vikt eller principiell betydelsesprids till allmänheten.Granskningsnämnden har vidare i uppgift att bedömaom SVT:s, SR:s, UR:s och TV 4:suppföljningsrapporter ger statsmakterna ochallmänheten tillräcklig information om hurprogramföretagen levt upp till de krav och syftensom regeringen angett i sändningstillstånden.Nämnden publicerar också regelbundet rapporter ochinformationsmaterial.Tidigare riksdagsbehandlingRiksdagen har vid flera riksmöten behandlatmotionsyrkanden med liknande innehåll som det nuaktuella. Detta skedde senast under föregåenderiksmöte. var då i sittställningstagande inte berett att förorda enutvärdering av verksamhet (bet.2002/03:KU25 s. 35). Motionen avstyrktes därför iberörd del.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller tidigare ställningstagande ochavstyrker motion K382 yrkande 3.Effekter av sexualiseringen av detoffentliga rummet och en stereotypheterosexuell normUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker, mot bakgrund av detarbete som regeringen initierat, en motion omen översyn av lagstiftning och regleringar påreklam- och medieområdet i syfte att få merkunskap om effekterna av sexualiseringen avdet offentliga rummet och en stereotypheterosexuell norm.Jämför reservation 9.MotionenI motion So568 av m.fl. (mp) yrkasatt ger regeringen till känna vad imotionen anförs om en översyn av lagstiftning ochregleringar på reklam- och medieområdet (yrkande 3).Motionärerna anför att sexualiseringen av detoffentliga rummet bidrar till att både kvinnor ochmän exponeras på ett fördomsfullt sätt. Genomreklam, massmedier och på Internet skapasschabloniserade skönhetsideal av kvinnor och män.Även om det inte finns entydiga samband mellanmediebudskapets innehåll och dess effekter påmottagarna så bidrar enligt motionärerna en ständigexponering av dessa bilder till en normalisering, enavtrubbning, där man riskerar att inte längrereagera på könsförtryck, trakasserier ochsexualiserat våld. menar att det ärviktigt att samhället skaffar sig mer kunskap om hurbåde sexualiseringen av det offentliga rummet ochden stereotypa heterosexuella norm som är rådande imediebilden påverkar människors möjligheter attutveckla den kärlek som de själva önskar. Utifrånovanstående resonemang vill motionärerna ha enöversyn av lagstiftning och regleringar av reklam-och medieområdet om vilka förändringar som skullebehöva göras.BakgrundNäringslivets etiska råd motkönsdiskriminerande reklamÅr 1988 inrättades Näringslivets etiska råd motkönsdiskriminerande reklam (). Rådet har enligtsina stadgar till uppgift att genom normbildandeverksamhet motverka könsdiskriminering i reklam ochbidra till en hög etisk standard hos annonsörer ochreklamproducenter. Huvudmän för rådet är bl.a.Annonsörföreningen, ochSvenska . uttalar sigom en viss marknadsföringsåtgärd eller åtgärd medanknytning till marknadsföring som riktar sig tillden svenska marknaden kan anses strida motInternationella handelskammarens grundregler förreklam. I dessa föreskrivs bl.a. att reklam skallutformas med vederbörlig känsla för socialt ansvar.Vidare sägs att reklam inte får vara diskriminerandei fråga om ras, religion eller kön. Därutövertillämpar tre särskilda kriterier förkönsdiskriminerande reklam, nämligen 1) reklam somframställer kvinnor eller män som rena sexobjekt ochsom kan anses kränkande (sexistisk reklam), 2)reklam som konserverar en otidsenlig syn påkönsrollerna och därigenom framställer kvinnor ellermän på ett nedvärderande sätt (schabloniserandereklam) samt 3) reklam som på något annatnedvärderande sätt är uppenbart könsdiskriminerandeför kvinnor eller män.ERK prövar anmälningar från enskilda eller frånmyndigheter samt kommunala organ. Därutöver kanrådet pröva frågor på eget initiativ.Ställningstaganden som innebär att enmarknadsföringsåtgärd ansetts könsdiskriminerandeoffentliggörs bl.a. genom underrättelser till medieroch via Internet på rådets hemsida.VåldsskildringsrådetRegeringen beslutade omtilläggsdirektiv till Rådet mot skadligavåldsskildringar (, dir.2003:75). Enligt direktiven skall rådet inrikta sinverksamhet på barns och ungas mediesituation. Syftetskall vara att minska riskerna för skadligmediepåverkan på barn och unga. Uppdraget omfattarsåväl traditionella som nya elektroniska rörligabildmedier, exempelvis film, , video, dvd,datorspel, TV-spel och Internet.Rådet skall ägna våldsskildringar och pornografisärskild uppmärksamhet. Det skall ha ett tydligtgenusperspektiv på sitt arbete.Vidare skall rådet arbeta utåtriktat ochresultatinriktat. Det skall vara pådrivande iexempelvis kontakterna med mediebranscherna samtsöka samarbete med andra aktörer. Rådet skall aktivtinvolvera barn och unga i arbetet. Uppgiften attvara ett samarbetsorgan för ett antal andramyndigheter upphör.Därutöver skall rådet i årliga rapporter redovisaresultatet av sitt arbete samt strategier för detfortsatta arbetet.Pågående arbete i RegeringskanslietRegeringen överlämnade skrivelsen Jämtoch ständigt - regeringens jämställdhetspolitik medhandlingsplan för mandatperioden (skr. 2002/03:140).I skrivelsen anförde regeringen att sexualiseringenav det offentliga rummet utgör ett av de fem s.k.fokusområdena som skall lyftas fram i regeringensjämställdhetspolitik (s. 8, 13och 44). För att öka kunskapen på detta område avsågregeringen att tillsätta en expertgrupp för frågorsom rör sexualiseringen av det offentliga rummet.I november 2003 tog regeringen initiativ tillprojektet (bet. 2003/04:LU8 s. 52). Syftetmed projektet är att dels få till stånd dialoger medmedier, reklambransch, annonsörer m.fl. om derasroll och ansvar när det gäller påverkan på barn ochunga, dels få i gång en diskussion och ettengagemang bland unga flickor och pojkar ommarknadskrafterna och hur de styr unga flickors ochpojkars bild av sig själva och andra. Ävenföräldrarna utgör en viktig målgrupp i detta arbete.Projektet skall pågå under hela 2004.Utskottet har inhämtat att Regeringskanslietplanerar att hålla en hearing under våren 2004rörande sexualiseringen av det offentliga rummet.Hearingen arrangeras i samarbete med Vänsterpartietoch . Till hearingen skall kallas bl.a.forskare och andra experter. Vid hearingen skallockså en paneldiskussion hållas. Syftet medhearingen är att få uppslag till hur det fortsattaarbetet bör fortgå rörande åtgärder för att motverkasexualiseringen av det offentliga rummet.Tidigare riksdagsbehandlingLagutskottet behandlade motioner medkrav på lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam(bet. 2003/04:LU8 s. 50 f.) Utskottet delademotionärernas uppfattning att diskriminerande reklami alla former, däribland givetvis ävenkönsdiskriminerande reklam, är helt oacceptabel. Deuttalanden som utskottet gjorde vidmarknadsföringslagens tillkomst (bet.1994/95:LU32) äger dock, enligt utskottets mening,alltjämt giltighet. Utskottet anförde att för attlagstiftning mot könsdiskriminerande reklam skallkomma i fråga krävs således dels att detta framstårsom enda alternativet att komma till rätta medproblemet, dels att den diskriminerande reklamenförekommer i sådan omfattning och är av sådan artatt inskränkningar i tryckfriheten ochyttrandefriheten är oundgängligen påkallade.Utskottet kunde för sin del inte se att situationenär sådan och var således inte berett attställa sig bakom kraven på lagstiftning. Utskottetutgår dock från att regeringen noga följerutvecklingen på området och vidtar erforderligaåtgärder. Skulle det därvid visa sig attutvecklingen går i en sådan riktning att det, enligtregeringens bedömning, finns skäl att övervägalagstiftningsåtgärder, har utskottet inget emot attfrågan utreds.I detta sammanhang ville utskottet uttrycka sintillfredsställelse över den aviserade expertgruppenom sexualiseringen av det offentliga rummet och detnyligen påbörjade . Utskottet skullemed stort intresse följa det fortsatta arbetet ochta del av resultatet därav.Med det anförda avslog utskottet motionerna.Utskottets ställningstagandeSom framgår av redovisningen ovan utgörsexualiseringen av det offentliga rummet ett av defem s.k. fokusområdena som skall lyftas fram iregeringens jämställdhetspolitik undermandatperioden. Regeringen aviserade härvid att ensärskild expertgrupp skulle tillsättas för att ökakunskapen på detta område. kommerregeringen att hålla en hearing i frågan vars syfteär att få uppslag till hur arbetet därefter skallfortgå. Vidare kan konstateras att enligt det nyauppdrag som har fått skallrådet inrikta sin verksamhet på barns och ungasmediesituation. Våldsskildringar och pornografiskall ägnas särskild uppmärksamhet. Rådet skallockså ha ett tydligt genusperspektiv på sitt arbete.Därutöver kan framhållas att det av regeringeninitierade projektet har som syfte att fåtill stånd dialoger med medier, reklambransch,annonsörer m.fl. om deras roll och ansvar när detgäller påverkan på barn och unga, dels få i gång endiskussion och ett engagemang bland unga flickor ochpojkar om marknadskrafterna och hur de styr ungaflickors och pojkars bild av sig själva och andra.Mot bakgrund av vad som anförts anser utskottetatt det finns goda möjligheter att de frågor som tasupp i motion So568 yrkande 3 blir belysta i detarbete som regeringen har initierat. Utskottet, somutgår från att regeringen följer de aktuellafrågornas utveckling, anser inte att någon sådanåtgärd som efterfrågas i den nämnda motionen nu ärpåkallad. Motionen avstyrks därför i berörd del.Digital radioUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motioner om enutvärdering av DAB, om fördelning avsändningstillstånd för digital TV och om dendigitala radions framtid med hänvisning tillredan utfört utredningsarbete och pågåendeberedningsarbete.Jämför reservation 10.MotionernaI motion K444 av m.fl. yrkas attriksdagen ger regeringen till känna vad i motionenanförs om en utvärdering av misslyckandet med DAB(yrkande 17). Motionärerna anför att långsiktighetoch förutsägbarhet måste vara grundläggande iutarbetandet av en ny ordning för digital radio. Enutvärdering av den misslyckade satsningenpå Digital Audio Broadcasting (DAB) behöver enligtmotionärerna genomföras. Motionärerna understrykeratt det fortsatta arbetet inte får låsas fast videnbart en av många möjliga standarder och tekniker.Den valda tekniken måste förutsättningslöstprövas mot såväl nätradio som sändningar via 3Geller andra mobiltelefonnät. Enligt motionärernakommer fortsatt sändning med analog teknik sannoliktatt behövas framöver om inteavgörande tekniksprång tas, vilka medger billigadigitala mottagare och därmed allmän spridning.Motionärerna framhåller vikten av att grunden börvara radions innehåll och tillgänglighet, intefixering vid tekniken för sändning.Därutöver yrkas i motionen att gerregeringen till känna vad i motionen anförs omfördelning av koncessioner för digitalradion(yrkande 18). Enligt motionärerna skall koncessionerfördelas på motsvarande sätt som den privatalokalradions ursprungliga regelverk, nämligen genomett auktionsförfarande. Motionärerna anser attstaten inte skall lägga sig i hur frekvensbandenutnyttjas utöver de hänsyn som av tekniska skältalar för att närliggande frekvensområden börutnyttjas för samma typ av användningsområden.Enligt motionärerna blir statlig reglering på grundav trängsel i etern för radiostationer allt mindreaktuell i takt med att den tekniska utvecklingen görutnyttjandet av frekvensbanden effektivare.I motion Kr359 av m.fl. (fp) yrkasatt ger regeringen till känna vad imotionen anförs om att den digitala radion inte fårutsättas för samma ingrepp som skett med digital TV(yrkande 7). Enligt motionärerna finns detoroväckande tecken på att samma krafter som ageradeför en statsdirigerad utveckling av digital TV imarknätet nu agerar för att få en liknande politisktstyrd process med den digitala radion. Motionärernaanför att detta bör med kraft avvisas. Detmisslyckade försöket att tvinga fram en digital TVmot konsumenternas vilja får inte upprepas meddigitalradion. Detta bör enligt motionärerna gesregeringen till känna.BakgrundRegeringen beslutade omtilläggsdirektiv till utredningen om digital radiom.m. (dir. 2002:85). Enligt direktiven skulleutredningen fr.o.m. denna dag utföra sitt arbete somen parlamentarisk kommitté. Uppdraget var enfortsättning på det arbete som genomförts av ensärskild utredare (dir. 2001:88) och som redovisatsi delbetänkandet Digital radio (SOU 2002:38).Kommittén skulle med utgångspunkt i vad somframkommit i delbetänkandet- göra en samlad analys av den digitala radionsframtidsförutsättningar,- ta ställning till den digitala radions framtid,- lämna förslag till lagändringar och andraåtgärder som följer av kommitténs överväganden.Uppdraget skulle vara slutfört senast den 30 maj2003.Utredningen, som antagit namnetDigitalradiokommittén, avlämnade i februari 2004sitt slutbetänkande Digital Radio (SOU 2004:16).Kommittén bedömer att digitaliseringen av ljudradioi bör fortsätta. Vid en jämförelse mellanolika standarder för distribution av digitalljudradio har enligt kommittén DAB-standardenframstått som den mest överlägsna befintligastandarden. Kommittén anser det docksvårförutsägbart vilken eller vilka digitalaplattformar som lämpligen bör användas vid ettteknikskifte från analog till digital distributionav ljudradio. Enligt kommittén bör det, i ställetför att utse en särskild standard för sådandistribution, skapas förutsättningar förprogramföretagen att distribuera ljudradio via olikadigitala standarder som kommer att hamotsvarande täckning som dagens FM-nät. Kommitténanser att de digitala sändningarna inledningsvis börbedrivas utifrån ett innovationsperspektiv, dvs.