bet · GR01MJU18 · 2004-03-30 00:00:00 — Iverkets beslut ska det anges hur många djur som fårfällas av arten, , inom vilketområde, vilka jaktmetoder som får användas och devillkor i övrigt som behövs för att så långt sommöjligt undvika skador eller olägenheter avbetydelse för bestånd.Naturvårdsverket har enligt 27 § i förordningenvidare möjlighet att ge tillstånd till jakt påenskild individ av björn, varg, järv, lo eller örnunder förutsättning att djuret orsakar allvarligskada eller olägenhet.Finns det fasta stammar av björn eller lo i ettlän har dessutom möjlighet attdelegera beslutanderätten till när detgäller en enskild individ av dessa båda arter.Verket har gett sju länsstyrelser rätt att beslutaom jakt på enskild individ av björn och elvalänsstyrelser beslutanderätt när det gäller lodjur.Naturvårdsverket eller får besluta attjakten ska få ske på annans jaktområde.Det här är vad regelverket säger om skyddsjakt pårovdjur efter tillstånd av myndighet. Då återstårskyddsjakt på rovdjur utan tillstånd av myndighet.Den bestämmelsen återfinns i den numera berömda 28 §jaktförordningen, som kanske är den egentligaanledningen till att alla har samlats här i dag.I 28 § jaktförordningen står det:Har en björn, varg, järv eller lo angripit ochskadat eller dödat tamdjur och finns det skäliganledning att befara ett nytt angrepp, fårtamdjurets ägare eller vårdare utan hinder avfredning döda det angripande djuret, om det skeri omedelbar anslutning till angreppet.Den här jakten får ske på annans jaktområde, men denär inte tillåten i nationalpark.Allra sist vill jag nämna en bestämmelse ijaktlagen som visserligen inte handlar om skyddsjaktmen som ändå är av intresse i sammanhanget.Enligt 3 § jaktlagen är det tillåtet förmarkinnehavaren, även under tid när vilt inte fårjagas, att vidta lämpliga åtgärder i syfte attmotverka skador av vilt, om skadan inte kanmotverkas på annat tillfredsställande sätt. Detinnebär till exempel att man får försöka skrämmabort rovdjuret genom rörelser, ljud, exempelvisskrämskott, eller vakthundar, så att rovdjuret störsså mycket att angreppet avvärjs.Regelverket säger således inte att man måste ståhelt overksam och se på när djur attackeras avrovdjur.Ordföranden: så mycket, frånJordbruksdepartementet! som MagnusBlücher från kliver fram kan jagpassa på att berätta för er att allt det som visäger kommer att finnas i skriftlig form. Vihar nämligen hjälp av stenografer. Detta kommeralltså att finnas tillgängligt att läsa efteråt, omman inte hänger med i allt vad som sägs i dag.Varsågod! Du har blivit av , men duhinner säkert få tillbaka dem igen.Magnus , : Tack! Jag tänktebara säga några ord om de EG-rättsliga kraven.Inom gemenskapsrätten regleras frågan omförutsättningarna för jakt på rovdjur i rådetsdirektiv om bevarande av livsmiljöer samt vilda djuroch växter, det så kallade art- ochhabitatdirektivet, som också nämnde. Avdirektivets huvudregel framgår det att det ska varaförbjudet att avsiktligt fånga och döda djur avvissa arter som anges i bilaga 4 a till direktivet.Däribland ingår varg, björn och lo. Sedan finns deti direktivet angivet vissa möjligheter till undantagfrån denna huvudregel, som också nuredovisade. Men av direktivet framgår att det är tvåförutsättningar som alltid måste vara uppfyllda föratt man ska få tillämpa dessa undantag. Det är fördet första att det inte får finnas någon annanlämplig lösning och för det andra attupprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hosden berörda arten inte får försvåras.Art- och habitatdirektivet har på detta sätt endirekt betydelse för möjligheter attutforma rovdjurspolitiken. Som redovisade hardirektivets regler om jakt i dessa avseendengenomförts genom regler i jaktlagen ochjaktförordningen.Ordföranden: så mycket, ! Då ärdet meningen att vi ska få lite redovisning av vadsom har hänt. Det är påNaturvårdsverket som inleder. Varsågod!Björn Risinger, : Frågan om vad somhar hänt sönderfaller egentligen i tre delar: Vadhar gjort? Hur harrovdjursstammarna förändrats? Vilken typ avskyddsjakt har bedrivits?Naturvårdsverket bedriver ett ganska brett arbeteinom en mängd olika områden för att hantera det somföljer av rovdjurspolitiken och det beslut som ärfattat.Lite kortfattat skulle jag nog vilja säga attrovdjursstammarna är under enstagnation. Jag kan visa det senare när det gäller isynnerhet varg- och lodjursstammarna. Detta ärviktigt med utgångspunkt i det beslut som är fattatkring rovdjurspolitiken, med de miniminivåer och deetappmål som är uppsatta för respektive art.När det till exempel gäller lodjur är miniminivån300 föryngringar , vilket motsvarar ca 1 500individer. Vi genomför ganska omfattandelodjursinventeringar. Den mest omfattande hittillsgjordes under förra vintersäsongen. Ni har säkerthört en del kring detta. Vi fann 231 bekräftadeföryngringar. Man kan alltid diskutera exaktheten idetta, men man kan nog säga att det är det mesttillförlitliga resultatet som vi har haft hittills.Täckningen är i huvudsak god. Med de felkällor somfinns kanske man kan räkna med 250 föryngringar, ochdet är väsentligt lägre än den beslutademiniminivån. Detta har förstås betydelse för deskyddsjaktsbeslut som myndigheten fattar.När det gäller renskötselområdet har stammen gåttned tydligt. Det är i och för sig en väldigt tydligdel av politiken att vi ska sänka lodjurstrycket, såatt det blir möjligt att behålla järvstammen irenskötselområdet.När det gäller järv är situationen också relativtsvår. Vi fann 59 föryngringar. Det är också litelägre än etappmålet.Den stora frågeställningen handlar förstås ometappmålet för varg och var vi ligger i relationtill det. Där är etappmålet 20 föryngringar ,vilket motsvarar ca 200 individer. Enligt deuppgifter som vi har var det 9 föryngringari , varav 3 var på gränsen mot . Isammanhanget är det rätt intressant att veta hur detser ut över tiden. kunde vi ana att det varen ganska stark frammarsch. Det har stannat av påden här nivån, vilket motsvarar ungefärligen 100vargar. En sannolik orsak till detta är bland annatillegal jakt.Jag ska inte närmare gå in på björnfrågan.Det här ger förstås en mängd skador av olika slag.De primära skadorna från rovdjuren är på ren ochövriga tamdjur, framför allt hägnade får. Men detgäller även andra tamdjur och djur på skogsbete.Sedan har vi diskussionen kring hundar. Konfliktenhandlar om att vargar kan ta hundar som används ilöshundsjakt.Skyddsjakt ska bara tillgripas om det inte finnsandra lämpliga lösningar. Med andra lämpligalösningar menas bland annat skadeersättningar menockså andra typer av förebyggande arbete. När detgäller den totala kostnaden för skador 2002 kan manse att den största delen gäller renskötselområdet.När det gäller övriga delar av landet är faktisktersättningar för sälskador större än de ersättningarsom ligger i det röda fältet på bilden, som då avserrovdjur.Jag nämnde också förebyggande arbete. Det finnsett antal sådana insatser som är väsentliga att görainnan man funderar på skyddsjakt. Rovdjurssäkraelstängsel är väl den allra främsta av dem, men detfinns även en hel del andra åtgärder. Vi har ocksåden nya rovdjursdatabasen, som harutvecklat.Som både och har nämnt bedrivsskyddsjakt med tre olika metoder. Jag tror att detär väldigt viktigt i diskussionen att just betona detre olika metoderna.Först handlar det om skyddsjakt i form avavlysningsjakt. Det är det som sker genomNaturvårdsverkets årliga beslut beträffande lodjuroch björn. har vi beslutat att vi inte kanbedriva någon lodjursjakt utanför renskötselområdetpå den grunden. Jag återkommer till det.Det andra gäller enskilt djur som orsakarallvarliga skador. Där har vi redan använtmöjligheten att delegera till länsstyrelserna närdet gäller lodjur och björn. Vi har dock intemöjlighet att göra motsvarande när detgäller varg.Det tredje är skyddsjakt utan föregåendemyndighetsbeslut.Jag ska bara kort beskriva hur situationen harvarit när det gäller de tre skyddsjaktsformerna.Först gäller det björn. Utöver detta kommer andra skäl tilldödlighet i björnstammen. Det kan handla om trafikoch en lång rad andra orsaker. Det har ocksåvarierat över åren. har det bliviten successiv ökning av skyddsjakten på björn, irelation till de inventeringsresultat som vi har.När det gäller lodjur fälldes 70 djur förrasäsongen. Det var 26 i renskötselområdet och 44utanför. har vi beslutat om tilldelning enbarti renskötselområdet. Jag kan gärna komma in litenärmare på motiven till detta under frågestunden,men det handlar framför allt om att skyddsjakt genomavlysningsjakt förutsätter att vi har en gynnsambevarandestatus för arten. Med detinventeringsresultat vi har ser Naturvårdsverketingen möjlighet att bevilja jakt utanförrenskötselområdet, men den inriktning vi har är attvi ska kunna bedriva avlysningsjakt på lodjur närstammarna är tillräckligt stora. Ni kan också se härhur skyddsjakten på lodjur har förändrats under desenaste åren.Bjarne nämnde också att vi har delegeradskyddsjakt. Då handlar det om den andra formen,alltså jakt på enskilda problemdjur som orsakarallvarliga skador. De bruna länen på bilden är delän som kan besluta om både björn och lodjur. Degröna kan bara besluta om lodjur.När det gäller varg har fattatbeslut i varje enskilt fall om de här problemdjuren.Här ser ni de tre fall där harbeviljat skyddsjakt på ett enskilt problemdjur. Detvar i i , 2002, och i Norduppland ochnu senast i Henvålen i . Vargparet iHenvålen har blivit fällt. I de andra två fallenupphörde problemen, och det sköts heller ingen varg.Sist gäller det 28 §. Jag tänkte bara upplysa om attNaturvårdsverket har arbetat med den paragrafenunder . Vi har haft frågan uppe också i detnationella rovdjursrådet och diskuteratmöjligheterna att förtydliga den. Vi har ettpågående arbete på där vi försökerfå till stånd någon form av lättnad, för att den skavara begriplig och man därmed lättare ska kunna fåacceptans för rovdjurspolitiken i det stora hela. Vihar också fört en diskussion om man eventuellt börföra in ett krav på skrämselåtgärder för att den skavara mer förenlig med art- och habitatdirektivetskrav. Det här är ett arbete som pågår inomNaturvårdsverket. Vi hoppas kunna leverera någotuttryckligt förslag till inomnågon eller några veckor.Ordföranden: så mycket, frånNaturvårdsverket! Det är ju bra om vi kan få sakeroch ting att bli begripliga. Det är en fördel. Dåhar vi , enhetschef på , : Vi är trepersoner som kommer från Grimsö. Det är jag själv,, som kommer att berätta om lodjur. Detär , som kommer att talaom varg. Sedan sitter Inga Ängsteg här frånViltskadecenter, som också finns vid Grimsö.Jag har samma siffror som visade. När detgäller utvecklingen av lodjursstammen irenskötselområdet är det en vikande trend. Den haralltså halverats . Räknarvi bara minskning är det en minskning medungefär . Man har skjutit avlodjursstammen i snitt. Den lagligaavskjutningen räcker alltså inte för att förklaraminskningen. Det är illegal jakt som får tillkommanär det gäller att beskriva det här.När det gäller utvecklingen utanförrenskötselområdet är det en svag ökning. Data ärnågot sämre här, men tar vi ett snitt under den härperioden ser vi att det är en ökning med ungefär 4 %per år. På detta har man haft en jakt som har legati ungefär samma storleksordning, alltså på 7 %.Trots att man har haft en jakt på harman en ökning av lodjursstammen utanförrenskötselområdet, men totalt sett harlodjursstammen i minskat.Förändringarna utanför renskötselområdet är litemer komplicerade. Här lever de i första hand pårådjur, och rådjursstammen är vikande i vissaområden. Vi kan följa den blå linjen på bilden, somvisar den nordliga delen av området utanförrenskötselområdet, norra och norra ser att man har en ganska tät lodjursstam när manbörjar inventera. Det är ungefär ett lodjur perkvadratmil. Sedan ökar det. Men 2000, som de härsiffrorna går till, har man en minskning. En stordel av minskningen beror på vikande rådjursstammar.Födounderlaget minskar.Vi kan gå till mellanregionen, alltså mellerstaVärmland, södra , norra län och norraVästmanland. har manganska få djur. Man får en kolonisation av lodjur,och de ökar väldigt starkt. Vi tror att vi kommeratt få en minskning också i de här områdena, avsamma anledning, nämligen vikande rådjursstammar.Vi kan gå till södra delen av regionen, södraVärmland, , södra län, södraVästmanland och . Där har man i stort settinga lodjur i början av perioden. Man får enkolonisation och en ökning.Lodjurstätheten utanför renskötselområdet ter sigalltså lite olika i olika delar av regionerna.Nu ska vi prata om skyddsjakt. Vad vet vi omskyddsjakt på lodjur? Det är tydligt att det blirminskade skador för rennäringen om vi skjuter lodjuri renskötselområdet, helt enkelt av den anledningenatt ren i det här fallet är det huvudsakliga bytetför lodjuren. Blir det färre lodjur blir det färrerenar som blir tagna.Det vi bör tänka på är att vi måste ha lodjur iområdet för att järven ska få kadaver. Järvensreproduktion beror mycket på hur mycket kadaver somfinns i området. Lodjur producerar kadaver förjärvarna. Tar vi bort lodjuren helt och hållet frånrenskötselområdet kommer järven att få problem.Går vi utanför renskötselområdet har vi problemetmed fårnäringen där lodjuren tar ett och annat får.Men vi har tittat på olika delar och gjortmätningar. Om man har haft en stor skyddsjakt i enkommun och sänkt lodjursstammen, har det haft någoneffekt? Blir det mindre skador på får? Vi hittaringen sådan mätbar effekt. Det är i och för sig inteså konstigt. I den här regionen i Bergslagen ärrådjur det huvudsakliga bytet. Får syns inte i vårastudier. Fåren tas av en slump av någon anledning,och det är inte alls säkert att skadorna på fårenhar någonting med tätheten av lodjur att göra, detvill säga att det inte blir någon förändring iskadorna på får om vi sänker lodjursstammen.När det gäller skyddsjakt, illegal jakt och ska ha acceptans för att lodjuren ska öka genomskyddsjakt är det möjligen så att om man ökar denlegala jakten så minskar den illegala jakten.Vi talar om de nationella målen. Det står att detfinns 300 familjegrupper i , huvudsakligenutanför renskötselområdet. Man har inte kvantifierathur mycket det ska vara i de olika regionernautanför renskötselområdet och innanförrenskötselområdet. Man har sagt att om vi helst skaha 100 innanför renskötselområdet, som vi har ,ska det finnas 200 utanför. (Bild) Vi har i dagfärre än 200 grupper i Bergslagen.Ska vi nå målet är en kolonisation av heltnödvändig. Vi står och stampar, det händer inte såmycket. Sker det ingen kolonisation av Götalandkommer antagligen lodjursstammen att minskaytterligare i Bergslagen, och vi kommer ännu längrefrån det nationella målet. Det är helt avgörande förvad som händer. En minskning i Bergslagen kommersäkert att ske oberoende om man jagar dem eller ejdärför att födounderlaget minskar.Olof Liberg, : Jag ska sägaett par ord om vargstammen. En del tog BjörnRisinger redan upp. Jag kommer att beröravargstammens utveckling och sedan tala lite grann omorsakerna till den stagnation som vi eventuellt har. (Bild) På bilden ser vi antalet föryngringar i vårvargstam. Som ni ser har vi, som sade, sett enstagnation . hardet stannat upp kring 10-12 föryngringar. Sista årethär antyder att vi är på väg uppåt igen. Bildenvisar antalet föryngringar i hela vargstammen både iSverige och i , de flesta i Sverige.Orsakerna till stagnationen kan vara två, och dehjälps förmodligen åt. Den ena är illegal jakt, sommöjligen har ökat . Den andra ärbegynnande problem med inaveln, genetiska problem.Vi har en mycket hårt inavlad vargstam, som vi straxska se. Men det kan faktiskt också vara en delslumpfaktorer eftersom det är en såväldigt liten population. På bilden har man jämförtvår vargstams utveckling med utvecklingen iWisconsin, som liknar vår väldigt mycket. Wisconsinfick kolonisation av varg lite tidigare än vi. Vihar justerat Wisconsinkurvan så att denpassar vår kurva. Då ser vi att Wisconsinkurvanockså visar upp en stagnation runt 10-12. Dethandlar om grupper av varg, alltså både par ochstörre grupper. Men sedan satte utvecklingen fartigen. Jag mejlade till ochfrågade vad den här stagnationen berodde på. Detrodde att det var ett tillfälligt utbrott av skabb.Skabb i vargstammen har vi faktiskt också haft, menvi tror inte att det är den viktigaste orsaken. Jagvill med detta visa att vi inte ska tro att loppetär kört, utan det finns möjlighet att vår kurvakommer att följa Wisconsinkurvan.Illegal jakt och inavel är de två stora hoten mot vår vargstam. (Bild) Det här visardödsorsakerna hos radiomärkta vargar. Den legalajakten är lite nere. Det är två fall som är underutredning och två som är säkra legala jaktfall. Såhar vi ett ganska stort antal illegala jaktfall.Det här säger dock inte hur stor andel av delevande av stammen som dör. Det här är bara andel avde redan döda vargarna. Hur stor andel av den totaladödligheten det är i vargstammen är svårt attberäkna. Det är egentligen det intressanta. Här harvi gjort ett försök där vi använt oss av radiomärktaoch icke-radiomärkta vargar och tittat på relationenmellan illegalt dödade och trafikdödade i de tvågrupperna. När det gäller de trafikdödade vargarnakan vi säkert få data på alla, även icke-radiomärktavargar, och kan använda dem som ett slagskorrektionsfaktor.Vi ser att knappt 60 vargar skulle ha dödatsillegalt , det vill säga 15 omåret. Det stämmer rätt bra med en annanberäkningsmetod som bygger på enbart radiomärktavargar. Någonstans där, , är det . Tyvärr har vi inte data som vi kan använda föratt se om vi har en trendökning. Där är våra dataför knappa. Vi har för få radiomärkta vargar heltenkelt för att kunna se det. Möjligen kommer vi attkunna göra det om . Vi vet alltså inte omdet är en ökande trend i den illegala jakten.Vad gäller inavel visar (Bild - fanns inte medbland bilderna som skickats) den här kompliceradefiguren att vi har full koll på den här vargstammen.Det visar släktskapen hos hela vår vargstam. Varjefyrkant är ett ynglande par och visar ursprunget fördem. Under varje par står det dessutom en siffra somvisar inavelskoefficienten, och de ligger påen högre nivå än vad som gäller förhelsyskonparning. Vi har alltså en ganska hög nivåpå inavel redan, och vi kan förvänta oss en ännuhögre nivå.Vi har en sådan koll på vår vargstam att denär unik. Det finns ingen annan vargstam i världendär man har en så detaljerad kunskap som vi har omvår vargstam, vilket blev bekräftat vid en storkonferens i . Vi vet faktiskt intebara hur många vargar vi har, könskvot och såvidare, utan vi känner varje varg individuellt, ivarje fall de ynglande vargarna.Vi vet ännu inte om inaveln är en allvarligfaktor, men vi kan räkna med att den kommer att blidet snart. Hela vargstammen bygger på tre individer.Det är den viktigaste slutsatsen från en storinternationell konferens med de främstavargexperterna på både populations- och genetiksidansom vi hade i Västmanland.Huvudslutsatsen är att den skandinaviska halvönegentligen är för liten för att hålla en egenlivskraftig population. Det viktigaste - the mostimportant obligation for the wolf management inNorway and is to promote a genetic exchange -är att främja ett genetiskt utbyte med den storafinsk-ryska populationen i öster. Det är denviktigaste uppgift vi har. Det spelar inte så storroll om vi har 200, 300 eller 500 vargar, för de ärmycket hårt inavlade. Skyddsjakt på enstaka vargarhar heller ingen större betydelse i det härsammanhanget.Owe , : Jag ärordförande i . Därmedrepresenterar jag knappt 200 000 jägare.Låt mig direkt slå fast att anser att rovdjuren varg, lo, björnoch järv har en naturlig plats i den svenskanaturen. Med ett sådant konstaterande i ryggen ärdet smärtsamt att behöva konstatera attsvensk rovdjurspolitik enligt min uppfattning är påväg mot ett haveri, och detta i ganska rask takt.Den är inte genomförbar, och den bör snarastomprövas.Dagens politik innebär att en tredjedel av landetsyta, , ska bära hela tyngden av en vadgäller antalet mycket ambitiös rovdjurspolitik.Detta trots att de biologiska förutsättningarna ilandet längre norrut är mycket lämpade förrovdjuren, här exemplifierad (Bild) med en svensk-norsk studie. Ju rödare det är på bilden, desto merlämpligt är området för varg.Resultatet av den här entredjedels-politiken vadgäller geografin är en kraftigt ökadåsiktspolarisering. , björn och lo accepterashelt enkelt inte i de koncentrationer som de i daguppträder i . Det dagliga livetpåverkas alltför mycket.Oberoende av vad forskare och experter säger ombjörnens eller vargens farlighet känner människor irovdjursområdena oro. Man plockar inte svamp, manfiskar inte, man jagar inte, som man har haft förvana och haft som tradition i de här områdena.Glesbygdens livsstil påverkas i grunden. Vi är påväg att få ett folkligt uppror, och vi har ännu intesett de fulla konsekvenserna av de fattade besluten.20 vargföryngringar, eller ca 200 vargar, kommeratt leda till helt oacceptabla koncentrationer närbelastningen ska tas på en tredjedel av Sverigesyta. Till detta kommer de genetiska problem som vihar hört om vad gäller vargen. Även målet 220lodjursynglingar utanför renskötselområdet fåroacceptabla konsekvenser för jakt och fördjurhållning.Rovdjurspolitikens väg mot haveri har ocksåpåskyndats av myndigheternas hantering av frågan.Den har varit mycket okänslig för även högst rimligasynpunkter. Människor känner sig överkörda, ejsedda, ej beaktade av myndigheterna, och så läggerman ofta till, stockholmarna. Senast exemplifierasdetta med beslutet att helt stoppa skyddsjakt pålodjur utanför renbetesområdena. Vid sidan av attbeslutet i sak är helt galet raserartillvägagångssättet det lilla och bräckligaförtroende som trots allt har byggts upp mellan deberörda intressenterna.Rovdjurspolitiken kräver förändringar , och dehär förändringarna måste leda till en folkligacceptans. Grunden för förändringarna finns enligtmin uppfattning i rovdjursutredningoch i Svenska Jägareförbundets rovdjurspolicy.Enklast: Lyssna på människorna som lever och bor irovdjursområden. Det är ett stort steg.Härutöver: Acceptera varg i hela landet, inte barai den mellersta tredjedelen. Det ger också bättregenetiska förutsättningar för stammen genomvandringar från och Ryssland.Sänk de antalsmässiga målen till 150 vargar och1 000 lodjur, helt i enlighet med den och helt i enlighet medJägareförbundets policy.Sprid via jakt belastningen över landet. Gör enutvärdering av vargstammens effekter.Tillåt skyddsjakt på varg. Vid beslut omskyddsjakt måste social hänsyn beaktas liksom atttillväxten ska vara varsam. Lagändringar kommer attkrävas för att öka möjligheterna att besluta omsådan jakt.Ändra beslutet att stoppa lodjursjaktutanför renbetesområden.Beslut om jakt på lo och björn bör föras ned såatt förvaltningen sker regionalt, allra helstlokalt, om detta är möjligt. Människor måste kännaatt myndigheterna följer, lyssnar och har förståelseför utvecklingen i deras närområden.Ändra 28 § i jaktförordningen, som vihar hört här. Man måste ha rätt att skydda sin hundeller sin tamboskap vid rovdjursangrepp. Nuvarandelydelse är, förutom att den är svårtolkad även avjurister i lugn och ro i en rättssal, inte iöverensstämmelse med människors rättsuppfattning.Sammanfattningsvis: Det krävs förändring ochnytänkande inom rovdjurspolitiken. Livskraftigarovdjursstammar - ja, men med respekt förmänniskornas livskvalitet i det dagliga livet irovdjursområdena.Conny , - LandsbygdensJägare: Jag är ordförande i är ett bra och nödvändigt initiativ somutskottet har tagit. Den här frågan är faktisktmycket större ute på landsbygden där folk bor ochverkar och lever med de här rovdjuren praktiskttaget . Kanske är den inte lika påtaglig imånga av de rum där besluten fattas om hur fråganska hanteras.Snart har det gått med den nyarovdjurspolitiken. Det är av tragedier,tragedier för tamdjursägare som har fått se döda ochhalvdöda djur ligga utspridda i sina hagar när dekommit ut . Fundera på hur det känns! Detär kanske avelsbesättningar man jobbat med i 20 år.Nu är det verket ödelagt genom en natts räd av envarg.