bet · GR01MJU16 · 2004-04-27 00:00:00 — Någon utvärdering av bestämmelsen harinte kunnat göras eftersom skyldigheten inträdde vid utgången av 2002.Dock kan följande framhållas. Studier har visat att skogsägare som har enskogsbruksplan är mer aktiva i sin skogsskötsel än de som saknar skogsbruksplan.Utvärderingen av skogspolitiken visar att många kända nyckelbiotoperavverkas och att fornlämningar skadas och att detta i många fall beror påbristande kunskaper hos skogsägaren eller den som utför skogsvårdsåtgärden.Utskottet instämmer i att tillsammans med andra berördamyndigheter bör utvärdera om verktyget skogs- ochmiljöredovisning fungerar som det är avsett.När det gäller frågan om skogens potential inom bioenergiområdet villutskottet redovisa att (jfr bet. 2003/04:NU3) i rapportenom forskning och utveckling inom energiområdet (ER 5:2003) gör en uppföljningav satsningarna på forskning och utveckling. För utvecklingsområdetUthållig produktion av biobränslen framhålls att är ledande iforskning om och utveckling av bioenergins miljö och kretslopp, askåterföring,ekologiska och tekniska restriktioner för skogsbränslepotential samtmiljömässiga och ekonomiska förutsättningar för energiproduktion iintensivodlad skog. För en fortsatt expansion av användningen av skogsbränslenoch energigrödor behöver hela systemen vidareutvecklas mot ökadkostnadseffektivitet, menar . Fortsatt forskning och utvecklinghar stor betydelse för att bioenergin skall expandera på marknaden, sägsdet i rapporten. framhålls det att även miljövärdering, politiskaställningstaganden och regelverket på både nationell och internationellnivå är av stor vikt.Miljö- och jordbruksutskottet har vidare inhämtat att regeringen genombeslut uppdrog åt ()att analysera de ekonomiska och miljömässiga förutsättningarna för enfortsatt ökad användning av biobränslen i . Förutsättningarna fören positiv utveckling för de sektorer av näringslivet som för sin verksamhetär beroende av skogen som råvara skall studeras. En samhällsekonomiskanalys av skilda strategier för vidareförädling av skogsråvaran, inklusiveanvändning för energiändamål, skall göras. Möjligheter till regionalutveckling skall beaktas i en analys av de beräknade samlade behoven avskogsråvara. I sammanhanget bör också beaktas de eventuella restriktionerför skogsbruket som den ökande naturreservatsavsättningen kan utgöra.Förutsättningarna för att stimulera aktiviteter i skogsbruket för att ökauttag av biobränsle bör analyseras och förslag till åtgärder lämnas. Iuppdraget ingår att granska och analysera tillgänglig information omersättning av fossila bränslen och att bedöma bioenergins framtida roll ienergisystemet. Bioenergin bör inte ses enbart ur nationellt perspektivutan även i perspektivet av dels en europeisk marknad för bioenergibaseradeenergitjänster samt handel med biobränslen, dels förutsättningarna förutveckling av handel med biobränslen. Betydelsen av ochmöjligheten till import av skilda typer av biobränslen bör studeras. Ävenanalys av möjligheter och restriktioner för en ökad användning av biobränslenfrån jordbrukssektorn ingår i uppdraget. SLU skall samråda med berördamyndigheter och eftersträva en bred samverkan med relevanta branschföreträdare.SLU bör lämna förslag till åtgärder. Uppdraget skall redovisas senastden . Utskottet föreslår att motionerna 2003/04:MJ24 (fp)yrkande 2 och 2003/04:MJ26 (c) yrkande 2 i avvaktan på resultatet av denfortsatta beredningen lämnas utan någon vidare åtgärd.Hänsyn till rennäringens intressenRennäringspolitiska kommittén presenterade betänkandet(SOU 2001:101) En ny rennäringspolitik där bl.a. vissa ändringar iskogsvårdslagen föreslås. Utredningen har remissbehandlats och ärendet beredsför närvarande inom . I skrivelsen anförs att regeringenhar för avsikt att återkomma till med ett ställningstagandetill kommitténs olika förslag.I skogsvårdslagen finns reglerna om hänsyn till rennäringen i 20, 21 och31 §§. utvärdering av skogspolitiken visar att20 §, som behandlar skyldighet att samråda med berörd sameby innan störreavverkningar inom året-runt-markerna sker, har en god efterlevnad och attsamebyarna regelmässigt bereds tillfälle till samråd. I 21 § anges närtillstånd till avverkning inte får ges och vilken hänsyn som skall tastill rennäringen. Enligt utvärderingen har inte vidnågot tillfälle nekat tillstånd till avverkning med stöd av denna paragraf.Däremot har det beslutats om vilken hänsyn som skall tas. I 31 § angesvilken hänsyn som skall tas till rennäringen vid skötsel av skog inomhela renskötselområdet.Som anförs i skrivelsen krävs för att nå samförståndslösningar mellanskogsbruk och rennäring kunskaper, förståelse och förtroende mellannäringarna. Organisationsförändringar och personalförändringar inom båderennäringen och skogsbruket har medförtett förnyat utbildningsbehov.I skrivelsen redovisas att genomförs samråd mellan skogsbrukoch rennäring innan skogsbruksåtgärder vidtas. I början av 1980-taletfick en mer påtaglig roll i samråden. har samråden successivt utvecklats. genomförs samrådregelmässigt mellan storskogsbruk och rennäring. Skogsvårdsstyrelsensmedverkan har dock minskat påtagligt. Storskogsbruket anser att man ivissa områden får avstå från för många planerade avverkningar efter samrådmed rennäringen. Samrådsförfarandet har också på vissa håll kritiseratsav rennäringens företrädare för att vara mer av information än samråd.Rennäringspolitiska kommittén föreslår i sitt betänkande att samrådenskall utvidgas till att gälla hela renskötselområdet. Som anförs i skrivelsenfinns det av dessa skäl ett stort behov av att vidareutveckla rutiner församråd. är beredd att ta en mer aktiv roll isamråden, vilket också efterfrågas av rennäringen. Utskottet anser i likhetmed regeringen att detta är angeläget. Att utveckla samverkan mellanskogsbruk och rennäring, bl.a. genom utveckling av samrådsförfarandet ochutbildning, är en del av skogsvårdsorganisationens arbete med rådgivning,utbildning och information.Vidare redovisas i skrivelsen att miljöcertifiering av skogsbruk har varitpositivt för skogsbrukets hänsyn till rennäringen. Storskogsbruketscertifiering har enligt utvärderingen medfört att man är mer lyhörd förrennäringens synpunkter vid samråden, framför allt när det gällermarkberedning på lavrika marker. Utskottet föreslår att motion 2003/04:MJ23(m) yrkande 6 lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av detarbete som pågår.Ekonomisk säkerhet för återväxtåtgärderI uppmärksammades i massmedier ett antal fall av s.k. exploaterande fastighetsförvärv, vilket innebär fall där en skogsfastighetförvärvas för att sedan snabbt avverkas och säljas vidare utan attåterväxtåtgärder är genomförda. Förhållandet sattes i samband med den dågenomförda liberaliseringen av jordförvärvslagen, vilken öppnade för nyakategorier av fastighetsköpare som i vissa fall inte hade tillräckligakunskaper om skogliga förhållanden eller förankring i skogsnäringen.Regeringen beslutade på anmodan om en utredning meduppgift att se över jordförvärvslagstiftningen i sin helhet. I utredningensbetänkande (SOU 2001:38) gjordes bedömningen att skärpningar i tillämpningenav i första hand skogsvårdslagen men också av fastighetsbildningslagenborde på ett effektivare sätt än en skärpt jordförvärvslag bidra till attfastighetsförvärv inte kommer att stå i strid med de skogspolitiskamålen. Utredaren ansåg bl.a. att en mer aktiv och konsekvent tillämpningav 36 § skogsvårdslagen (1979:429) om säkerhet för återväxtåtgärder idessa fall borde kunna ge ett gott resultat i återväxtsammanhang. Utredningenhar remissbehandlats och ärendet bereds i Regeringskansliet.Om en avverkning leder till förhållandevis dyra återväxtåtgärder i störreomfattning får enligt 36 § skogsvårdslagen i sambandmed avverkningen besluta att säkerhet skall ställas för fullgörandet avåtgärderna. Efter en ändring i skogsvårdslagen i enlighet med 1997 årsproposition (prop. 1997/98:158, bet. 1998/99:MJU3, rskr. 1998/99:32) omuppföljning av skogspolitiken får avverkning påbörjas först när säkerhetställts och godkänts av . Som anförs i skrivelsen avsersäkerheten ytterst att täcka de kostnader en skogsvårdsstyrelse får omden blir tvungen att själv utföra återväxtåtgärderna. De säkerheter föråterväxtåtgärder som ställs förfaller vid överlåtelse av en fastighet.Vid fall av exploaterande förvärv har detta förhållande utnyttjats genomatt det har varit möjligt att köpa en skogsfastighet, ställa säkerhet föråterväxtåtgärder och göra stora avverkningar men därefter sälja fastighetenoch få säkerheten tillbaka. Bland annat mot denna bakgrund har frågan omdet är möjligt att binda säkerheten till fastigheten vid en överlåtelseaktualiserats.Regeringen uppdrog åt f.d. justitierådet utvärdera möjligheten och konsekvenserna av att knyta säkerhet föråterväxtåtgärder enligt 36 § skogsvårdslagen till fastigheten. Uppdragetredovisades för regeringen . Utredaren konstaterar attproblemet inte synes vara kvantitativt stort. Jämfört med antalet säkerhetersom ställts är det ett litet antal fall som kan betecknas som missbruk.Dock anser utredaren att förfarandet bör motverkas eftersom det bl.a.förstör för andra som skulle ha haft möjlighet att bedriva ett långsiktigtskogsbruk. Utredaren anser att det inte är möjligt att i egentlig meningknyta säkerheten till fastigheten. Utredaren föreslår i stället attsäkerheten får stå kvar hos och att säljaren och köparenvid en överlåtelse får förhandla om hur kostnaderna skall fördelas dememellan. Utskottet anser i likhet med regeringen att exploaterandefastighetsförvärv bör motverkas eftersom förfarandet inte hör hemma i ettansvarsfullt skogsbruk enligt skogspolitikens intentioner. En skärpningav bestämmelserna om säkerheter kan vara en åtgärd i den riktningen. Iskrivelsen redovisas att utredarens förslag behöver analyseras ytterligare.För att exploaterande fastighetsförvärv skall motverkas måste också andraåtgärder övervägas. I första hand bör en mer stringent tillämpning avexisterande lagstiftning tillämpas.När det gäller skogsvårdslagen konstaterar utredaren att tillämpningen avbestämmelsen om säkerheter när det gäller att besluta om när säkerhetskall ställas varierar mellan olika skogsvårdsstyrelser. Utskottet instämmeri att skogsvårdsorganisationen bör arbeta för en enhetlig tillämpning avbestämmelsen om säkerheter.Under våren 2003 tillsattes en arbetsgrupp i för attbereda utredarens förslag vidare, syftande till att hitta en effektiv ochpraktisk modell för ställande av säkerhet som fungerar även vid ändradeförhållanden för fastigheten som t.ex. ägarbyte, och för att analyseramöjliga vägar att motverka exploaterande fastighetsförvärv. I arbetsgruppenhar företrädare för , ochNäringsdepartementet samt deltagit.I departementspromemorian (Ds 2004:15) Tillstånd vid förvärv avlantbruksegendom i glesbygd föreslås att den tid en person måste ha varit bosatti glesbygd inom den kommun där fastigheten är belägen för att kunna göratillståndsfria förvärv förlängs från till samt attmöjligheten att undgå tillståndsplikt genom att göra bosättningsåtagandepå fastigheten tas bort. I stället föreslås att den som kan göra sannoliktatt han avser att bosätta sig på fastigheten eller att förvärvet kommeratt främja sysselsättningen på orten inte skall vägras tillstånd. Promemoriankompletterar betänkande Ägande och struktur inomjord och skog (SOU 2001:38).Skogsstyrelsen har efter diskussioner i arbetsgruppen inkommit med ettreviderat förslag till ändringar i skogsvårdslagen och jordförvärvslageni syfte att motverka exploaterande fastighetsförvärv.Regeringen avser att återkomma till i frågan . Defrågor som tas upp i motionerna 2003/04:MJ24 (fp) yrkande 7, 2003/04:MJ25(kd) yrkande 3, 2003/04:MJ220 (c), 2003/04:MJ233 (kd), 2003/04:MJ409 (kd)yrkandena 9 och 10, 2003/04:MJ412 (c) yrkandena 8 och 9, 2003/04:MJ431(fp) yrkande 15 och 2003/04:MJ444 (s) bör lämnas utan vidare åtgärd iavvaktan på resultatet av övervägandena i . Även motion2003/04:MJ409 (kd) yrkande 8 bör i avvaktan på resultatet av pågåendeberedning lämnas utan vidare åtgärd.Skogspolitikens medel - områdesskyddUtskottets förslag i korthetUtskottet instämmer i vad regeringen har anfört och avstyrker motioner omavsättning av mark för naturvårdsändamål (m, kd, c), naturvårdsavtal (fp,c), frivilliga avsättningar av mark (kd, c), ökat inslag av lövträd (v,mp), juridisk hjälp (kd) och biotopskydd (fp, kd, v, c).Jämför reservationerna 24 (c), 25 (v), 26 (kd), 27 (fp), 28 (kd), 29 (c),30 (fp, v) och 31 (kd).SkrivelsenSverige har genom FN:s konvention om biologisk mångfald åtagit sig attbevara ekosystem och livsmiljöer och att återställa livskraftiga populationerav arter i deras naturliga miljöer. På europeisk nivå utgör EG:s fågeldirektivoch art- och habitatdirektiv (79/409/EEG och 92/43/EEG) grunden för etteuropeiskt nätverk av ekologiskt sammanhängande skyddade områden, det s.k. Natura 2000.Skydd i olika former för att bevara biologisk mångfald och kulturmiljövärdeni skogen och den generella hänsynen till natur- och kulturmiljön utgörbasen för bevarandet av biologisk mångfald i skogslandskapet. Bevarandekan ske både på markägarens eget initiativ och genom myndighetsbeslut avolika slag. De starkaste bestämmelserna om områdesskydd finns i miljöbalken.Dessa avser nationalpark, naturreservat, kulturreservat och biotopskyddsområden.Både arealen formella avsättningar enligt och arealen frivilligaavsättningar har ökat . Med stöd av skogsvårdslagen finnsdet möjlighet att förbjuda avverkning i fjällnära skog om avverkningen äroförenlig med intressen av väsentlig betydelse för naturvården ellerkulturmiljövården. I samtliga dessa fall gäller att ersättning lämnas ompågående markanvändning inom berörd del av fastighet avsevärt försvåras.Enligt skogsvårdslagen är det vidare förbjudet att utan tillstånd omföraen ädellövskog till barrskog eller annan lövskog. Statsbidrag lämnas förvissa skötselåtgärder i ädellövskogen.För föryngringsavverkning i sådana områden som regeringen har förordnatsom svårföryngrad skog eller skyddsskogar krävs det tillstånd avskogsvårdsstyrelsen. I svårföryngrade områden i och fårtillstånd inte ges till avverkning på mark som producerar mindre än enkubikmeter per hektar, s.k. skogliga impediment. Skogliga impedimentstörre än har också ett allmänt skydd enligt föreskrifternatill skogsvårdslagen. Inte heller får tillstånd ges till avverkning föratt bygga skogsbilväg i svårföryngrad skog och skyddsskog om nyttan avvägen för skogsbruket inte motsvarar kostnaden för den. Dessa förbud kaninte ligga till grund för ersättningsanspråk eftersom de inte inskränkerskogsbruk som är pågående markanvändning.Med stöd av kan det förordnas om samrådsplikt för arbetsföretagsom kan skada naturmiljön. Denna möjlighet har t.ex. tillämpats av vissaskogsvårdsstyrelser när det gäller byggande av skogsbilvägar i områdenmed höga naturvärden och kan bidra till att uppfylla miljökvalitetsmåletMyllrande våtmarker, delmålet om att minimera skador på värdefulla våtmarker.Vid utgången av fanns det produktiv skogsmark avsattsom naturreservat eller nationalpark. slöts avtal om förvärveller intrångsersättning för ytterligare . Detta utgör 3,av den produktiva skogsmarksarealen. Därtill kommer naturvårdsavtal ochbiotopskyddsområden. Totalt uppgick arealerna av dessa vid utgången av år2002 till 16 588 respektive , varav 5 229 respektive 2 220hektar tillkom . Den sammanlagda utbetalda ersättningen fördessa uppgick till ca , varav förbiotopskydd. Totalt anvisade staten för ca 600 miljoner kronorför skydd av skog med stöd av (nationalparker, naturreservat,biotopskydd).En stor del av ansvaret för att undanta skogsmark från virkesproduktiontas av skogsägarna själva genom frivilliga avsättningar. En del sker genomcertifiering av skogsmarken, vilket bl.a. innebär krav på avsättning avmark för naturvårdsändamål. Enligt utvärderingen av skogspolitiken redovisarskogsbruket sammanlagt ca frivilliga avsättningar i helalandet, varav ungefär hälften av arealen på storskogsbrukets marker.Miljöcertifiering av skogsbruk är en relativt ny företeelse. I slutet av2003 är i certifierade enligt detinternationella systemet FSC och enligt det europeiskasystemet PEFC för i första hand familjeskogsbruket. Utvärderingen avskogspolitiken konstaterar att det är rimligt att tillskriva certifieringenen stor del av de frivilliga avsättningarna av skogsmark.Sammanlagt är av den produktiva skogsmarksarealen undantagenfrån virkesproduktion genom formella och frivilliga avsättningar. För år2010 bedöms denna andel vara om beslutade mål uppnås.Riksdagen antog femton s.k. miljökvalitetsmål (prop. 1997/98:145,bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183). beslutades om delmål tillde övergripande miljökvalitetsmålen i enlighet med propositionen Svenskamiljömål - delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3,rskr. 2001/02:36). Dessa mål skall bilda utgångspunkt för ett system medmål- och resultatstyrning av samhällets miljöarbete. Skogsbruket berörsfrämst av målet Levande skogar, men även av andra mål som Begränsadklimatpåverkan, Bara naturlig försurning, Ingen övergödning, Levande sjöaroch vattendrag och Myllrande våtmarker. När det gäller långsiktigt skyddav skogsmark, som är ett delmål under Levande skogar, gäller att ytterligare900 skyddsvärd skogsmark, räknat , skall undantasfrån virkesproduktion till 2010. Av dessa skall bli formelltskyddade, som naturreservat, som biotopskyddoch som naturvårdsavtal. Ökningen av formellt skyddadproduktiv skogsmark blir då . Därtill kommerdet lagstadgade skyddet av skogliga impediment som omfattar 4 100 000hektar men som inte ingår i delmålet.Skogsstyrelsen är huvudansvarig för uppföljningen av miljökvalitetsmåletLevande skogar. Ansvaret för att genomföra delmålet om ett långsiktigtskydd av skogsmark delas av , ,och länsstyrelserna. och länsstyrelsernahar huvudansvaret för arbetet med naturreservat. Skogsvårdsorganisationenhar ansvaret för naturvårdsavtal och biotopskyddsområden.MotionernaEn översyn bör enligt motion 2002/03:MJ210 (c) göras av bestämmelsernaför bevarande av skyddsvärda biotoper. För den mindre och medelstoraföretagaren eller markägaren kan det som staten bedömer vara ett mindreintrång vara av stor betydelse för markägarens fortsatta verksamhet. Enligtmotion 2002/03:MJ219 (kd) yrkande 4 bör ett årligt markarrende erbjudasnär areal ges biotopskydd. Ett område som ges biotopskydd innebär ettintrång på fastigheten. Det påverkar inte bara den direkta avkastningenutan också den mer långsiktiga vid en eventuell försäljning. I kommittémotion2003/04:MJ22 (v) yrkande 3 anförs att biotopskydd bör kunna införas påarealer upp till . Skyddsvärda områden med en areal på mellan 5och faller mellan de skyddsformer som i praktiken finns i dag.Även enligt kommittémotion 2003/04:MJ24 (fp) yrkande 9 bör regeringensnarast återkomma med förslag på vad som bör göras för att undvika attområden hamnar mellan biotopskydd och reservatsansvar.Enligt motion 2002/03:MJ219 (kd) yrkande 2 bör en markägare beredasmöjlighet till "second opinion" av nyckelbiotopsinventering på myndighetensbekostnad. Ett stort inslag av konsultarbete har gett olika inventeringsresultatpå olika arealer. Den enskilde inventerarens inställning har uppenbarligenstor betydelse. I motionens yrkande 3 anförs att markägaren bör ha rätttill juridisk hjälp under samrådsförfarandet.I partimotion 2002/03:MJ424 (kd) yrkande 27 anförs i fråga om frivilligaavsättningar av mark att det är viktigt att slå fast att det är skogsägarensom definierar frivilliga avsättningar av mark.Enligt kommittémotion 2002/03:MJ425 (kd) yrkande 6 bör regeringen låtautreda värdet av gamla reservatsavsättningar och tidigare skyddad mark.Utifrån resultaten av bl.a. den omfattande nyckelbiotopsinventeringen ochnya kunskaper bör en värdering göras av gamla reservatsavsättningar ochtidigare skyddad mark för att klarlägga att de statliga medlen användstill avsättning av det mest skyddsvärda.Enligt kommittémotion 2003/04:MJ22 (v) yrkande 7 bör ochNaturvårdsverket få i uppdrag att återkomma med förslag om hur inslagetav lövträd i skog skall öka, om möjligt i kombination med ökanderovdjursstammar. har enligt motion 2003/04:MJ423 (mp) yrkande 2 ettinternationellt ansvar att bevara de rika miljöer som ädellövskogarnautgör för eftervärlden. Vi behöver även mer kunskap om hållbart brukandeav ädellövskogar, lövskogar och blandskogar.Den framtida tillgången på skogsråvara bör enligt kommittémotion 2003/04:MJ23(m) yrkande 4 finnas med i bedömningen av behovet av avsättning av skogför naturvårdsändamål. Det är också viktigt att ny kunskap om till exempelarters förekomst tillåts påverka också redan bildade områden. I kommittémotion2003/04:MJ25 (kd) yrkande 4 anförs i fråga om inventering och avsättningav skyddad skogsmark att inventeringsarbetet bör koncentreras på de skogardär avverkningstillstånd sökts.I fråga om civilrättsliga avtal med markägarna för att skapa utrymme attkombinera skogens olika värden och intressen anför i motion2003/04:MJ24 (fp) yrkande 6 att reservatsbildningar behövs men att frivilligaöverenskommelser i många fall kan vara en snabbare och likvärdig väg föratt skydda vissa områden.En mer flexibel linje bör enligt kommittémotion 2003/04:MJ26 (c) yrkande4 användas vid förvaltning av stora skogsområden där brukande kombinerasmed förstärkt rådgivning. hävdar att statens strategi måstevara att det blir staten som släpper till mark för storreservaten. Vidsidan av dessa storreservat kan modellen med s.k. LEKO-områden användasi områden där det utvecklats stora naturvärden vid småskaligt skogsbruk.Vidare anförs i motionens yrkande 5 att den vinnande tanken om frivilligaavsättningar måste bibehållas i skogspolitiken. Både riktlinjer ochtillämpningsområde för naturvårdsavtal bör enligt motionens yrkande 6 sesöver. Det är högst olyckligt att staten i miljömålet Levande skogar binderupp sig för hur stora arealer som skall avsättas som reservat respektivemed stöd av naturvårdsavtal. Dynamiken i naturen och det reella skötselbehoveti objekt som avsätts talar för en övergång till naturvårdsavtal. I frågaom prioriteringen anförs i motionens yrkande 7 att en s.k. centertrappakan användas för att förtydliga i vilken ordning motionärerna helst seratt olika förvaltningsformer av natur- och kulturvärden inom skogsbruketbör användas. Centertrappa för skogens bevarande innebär i första handkontakt och samråd med markägaren, i andra hand frivilliga skötselavtaleller förvaltningsavtal med markägaren, i tredje hand erbjudande ombytesmark till markägaren och slutligen inlösen av mark.Enligt motion 2003/04:MJ412 (c) yrkande 4 bör berörda myndigheter i förstahand försöka finna alternativa skyddsformer i samverkan med markägaren.Centerpartiet anser att man måste ha en vidare syn på hur de värdefullanaturmiljöerna har uppkommit i kulturlandskapet. Utgångspunkten bör enligtmotionens yrkande 6 vara att skyddande av enskilt ägd skog skall ske isamråd med ägaren. Vidare anförs att det bör vara obligatoriska samrådmellan myndigheter och markägare vid inventering av markområden. Utan enöppen och bred dialog blir det enligt motionens yrkande 7 svårt att nåförståelse för eventuellt skydd av markområden.Den skogliga reservatspolitiken bör enligt motion 2003/04:MJ415 (c) yrkande1 analyseras bättre. Det är oroväckande när det framkommer uppgifter attNaturvårdsverket utan en tydlig strategi avser att köpa ännu fler storaskogsområden. bör vidare enligt motionens yrkande 2presentera en samlad strategi för bildandet av nya naturreservat. Ensamhälls-ekonomisk kalkyl för de skogliga reservatsbildningarna efterfrågas.Utskottets ställningstagandeDet svenska skogsbruket har utvecklats i rätt riktningnär det gäller miljöarbetet. Trots den positiva utvecklingen återstårmycket arbete för att nå målen. Som anförs i skrivelsen måste takten iskyddsarbetet öka om miljökvalitetsmålet Levande skogar, delmålet omlångsiktigt skydd av skogsmark, skall nås.