bet · GR01UU9 · 2004-03-18 00:00:00 — Protokollet, som föreskriver avskaffande av dödsstraffet äveni krigstid, antogs 2002 och ratificerades av i april 2003.Utskottet har inhämtat att antagandet 1998 av EU:s riktlinjer motdödsstraffet har inneburit att unionens bilaterala arbete koncentrerat på attpåverka andra länder att avskaffa dödsstraffet eller begränsa dess användandehar intensifierats. Uppvaktningar av ett lands myndigheter har oftainriktats på användningen av dödsstraffet generellt men även på individuelladödsdomar. Vanligen publiceras uppvaktningens innehåll i inhemska medierför att på så sätt bidra till att påverka opinionen mot dödsstraffet.Inom tar EU regelmässigt upp enskilda fall där dödsstraff är aktuellti deltagarländer. Genom att på detta sätt uppmana andra länder attavskaffa eller begränsa dödsstraffet kan och övriga EU bidra tillatt påskynda den internationella utvecklingen mot ett universellt avskaffande.Sverige fäster stor vikt vid detta arbete och inom ramen för EU:sutvecklingssamarbete finns särskilda medel avsatta för detta.Utskottet konstaterar att enligt FN:s särskilde rapportör om summariskaavrättningar förekommer utomrättsliga, summariska och godtyckligaavrättningar, och hot om sådana övergrepp, i alla världsdelar. Avrättningarnautförs av ett lands polis- och säkerhetsstyrkor, med regeringens godaminne, eller av andra personer eller grupper som samarbetar med, ellertolereras av, landets regering. En avrättning är summarisk då den verkställstrots att den inte föregås av en korrekt rättegång. stöder densärskilde rapportörens arbete och är initiativtagare resolution i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna omutomrättsliga, summariska eller godtyckliga avrättningar. Ett motsvarandeinitiativ drivs av i FN:s generalförsamling.Utskottet menar att det förekommer i flera länder i världen att människorfrihetsberövas för att senare inte höras av. Skälet är ofta att denförsvunne berövats livet summariskt eller genom tortyr. Sådana ofrivilligaförsvinnanden innebär ett oerhört lidande för den enskilde och hans ellerhennes familj. De utgör också ett medel för en repressiv politik. Inomramen för FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna pågår för närvarandeett arbete som syftar till att utarbeta en separat konvention om ofrivilligaförsvinnanden. verkar inom ramen för detta arbete särskilt föratt konventionen skall innefatta en rätt för anhöriga till information omvad som hänt den försvunne samt en rätt till skadestånd.Utskottet är av den bestämda uppfattningen att inga former av tortyr ellerannan grym eller förnedrande behandling kan accepteras i vilket syfte detän vara må. Förbudet mot tortyr finns i de centrala instrumenten ommänskliga rättigheter samt i FN:s konvention mot tortyr och annan grym,omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (CAT) från 1984.Under det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionen svarade Sverigeför författandet av EU:s riktlinjer mot tortyr som antogs av unionensutrikesministrar . Riktlinjerna är framför allt avsedda attpå samma sätt som riktlinjerna mot dödsstraffet utgöra underlag föruppvaktningar i tredje land om bruket av tortyr. Till skillnad fråndödsstraffet, som tillkännages i domslut, så utgör tortyr en dold verksamhetvars förekomst många länder anstränger sig för att dölja för omvärlden.Riktlinjerna mot tortyr används också till stöd för EG-kommissionensutvecklingssamarbete inriktat på att genom bl.a. utbildning av poliserstävja bruket av tortyr i individuella länder. kundeFN:s generalförsamling anta ett tilläggsprotokoll till FN:s tortyrkonventionsom syftar till att stärka möjligheterna att förebygga tortyr.EU:s agerande i frågor om mänskliga rättigheter utgår ifrån FN:s konventionerför de mänskliga rättigheterna samt de olika regionala konventionerna.Under de senaste åren har dock vissa verktyg tillkommit som skall underlättasamordningen mellan EU-länderna i unionens agerande i frågor om de mänskligarättigheterna. Med hjälp av EU-ländernas ambassader i olika länder kankunskaperna öka inom EU angående bruket av tortyr i enskilda länder ochhur EU bäst kan hjälpa till att stävja det.Med vissa länder har EU valt att inleda separata dialoger påexpertnivå om mänskliga rättigheter. En sådan dialog förs medKina. inleddes på försök en liknande dialog med . Dialogernaförs halvårsvis mellan representanter från EU-trojkan samt relevantaministerier i dialogländerna. De politiska dialogmötena kompletteras medmöten mellan akademiska experter och organisationer inom EU respektivedialogländerna för att fördjupa diskussionerna och breddakontaktytorna mellan länderna vad gäller frågor om mänskliga rättigheter.Utskottethar inhämtat att och på hög nivå har tagitupp dödsstraffet med och uppmanat att upphöra med attutdöma dödsstraff och att det helt avskaffas. Detta har skett i direktasamtal och kontakter med den kinesiska regeringen, både bilateralt ochvid olika multilaterala dialogtillfällen, som vid EU:s dialog om mänskligarättigheter, samt genom anföranden i bl.a. FN. kommer ävenfortsättningsvis att noga bevaka användandet av dödsstraffet i ochframföra den principiella ståndpunkten att dödsstraffet bör avskaffas.Liksom dödsstraffet står tortyren också högt på agendan för EU:s dialogmed om de mänskliga rättigheterna. Utskottet konstaterar att ettavskaffande av dödsstraffet i givetvis är i linje med ochEU:s ansträngningar att avskaffa dödsstraffet varhelst det förekommer ochunderstryker att detta kan verka som förebild för den vidare utvecklingeni Kina.Utskottet konstaterar även att strävan att bistå i moderniseringenav rättsväsendet har inneburit en rad insatser ochkunskapsutbyte mellan och samt och EU. rättsväsen ochlagstiftning har genomgått omfattande reformeringoch bringats i mer formell överensstämmelse med internationellt rättstänkande.Graden av politisering av rättsapparaten har minskat, och denna trendtycks fortsätta. Full rättssäkerhet kan dock inte uppnås under detenpartisystem som råder. Utskottet ser allvarligt på situationen när detgäller de mänskliga rättigheterna i och understryker vikten av attSverige och EU vid varje givet tillfälle uppmanar attupphöra med de kränkningar som görs både mot enskilda och organisationer.Mot bakgrund av det ovan anförda och utskottets övriga övervägandenavstyrker utskottet motionerna 2002/03:U204 (m) yrkandena 1, 2 och 7,2002/03:U228 (fp) yrkande 15, 2002/03:U289 (fp) yrkande 2, 2002/03:U313 (c)yrkande 25, 2003/04:U282 (fp) yrkande 14 samt 2003/04:U299 (m) yrkande8.3 Förtryck av etniska eller nationella minoriteterSammanfattning av motionernaI motion 2002/03:U228 (fp) yrkande 16 liksom i motion 2003/04:U282 (fp)yrkande 15 framhålls vikten av att vidta åtgärder för att motverka allaformer av etnisk diskriminering. har en mer uttalad ochaggressiv rasism och främlingsfientlighet uppträtt i olika former. Denhar bl.a. tagit sig uttryck i våldshandlingar och trakasserier med rasistiskaeller antisemitiska förtecken. Invandrare och nationella minoriteter liksomaktiva antirasister samt journalister, debattörer, poliser och politikeri deras egenskap av företrädare för det demokratiska samhället har drabbats.Brott av detta slag har sin udd riktad mot det demokratiska styrelseskicketoch den grundläggande uppfattningen om alla människors lika värde.I motion 2003/04:U17 (fp) yrkande 9 framhålls vikten av att ILO-konventionnr 169 ratificeras av Sverige.I motion 2003/04:U235 (kd) yrkande 2 krävs att verkar för attalla medlemsländer i skyndsamt inför ett system för att specifiktregistrera alla antisemitiska incidenter som sker i respektive hemländer.I motion 2003/04:Kr388 (fp) yrkande 2 framhålls att som nationskall uppmärksamma och aktivt agera mot antisemitism när den uppstår iandra länder.I motion 2002/03:U221 (kd) liksom i motion 2003/04:U224 (kd) anförs viktenav stöd till religionsfriheten i och dess närhet.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att de mänskliga rättigheterna främst reglerarförhållandet mellan individen och staten. Individen skall ha ett skydd motövergrepp, och det är statens skyldighet att skydda individen. De mänskligarättigheterna slår fast att alla människor är födda fria och lika i värdeoch rättigheter. Utgångspunkten för det svenska biståndet till mänskligarättigheter är att ökad respekt för mänskliga rättigheter har ett värdei sig. Samarbetet sker såväl med stater som med enskilda organisationer.Utbildning, opinionsbildning och dokumentation är vanliga arbetsformer.Grunden för det svenska utvecklingssamarbetet inom området mänskligarättigheter är de internationella konventioner och deklarationer somutarbetats och som accepteras av en övervägande del av det internationellasamfundet. Arbete med mänskliga rättigheter utgår från principen att allarättigheter är lika värda och universella samt att de är nära relateradeoch beroende av varandra. Arbetet kan vara både långsiktigt och kortsiktigtoch kan ske i samarbete både med statliga och icke-statliga organisationeroch institutioner. Stödet till det civila samhället omfattar ofta stödtill dokumentation av kränkningar, rättshjälp och medvetandegörande ommedborgarnas rättigheter och skyldigheter, och arbetet genomförs ofta isamarbete med svenska och internationella organisationer.Utskottet menar att minoritetsgrupper i många länder inte har sammamöjligheter som majoritetsbefolkningen. Minoriteterna tillhör ofta defattigaste och mest marginaliserade grupperna i samhället, med den störstaarbetslösheten, de sämsta bostäderna och flest antal ungdomar med ingeneller oavslutad skolgång. Det är angeläget att öka respekten för dessaindividers rättigheter, något som verkar för såväl internationelltsom nationellt.Det har beräknats att antalet nationella eller etniska, religiösa ochspråkliga minoritetsgrupper världen över uppgår till många tusen, medlångt mer än en och en halv miljard personer eller mer än en fjärdedel avjordens befolkning. Staterna har ett ansvar att utan diskriminering gepersoner ur minoritetsgrupperna samma rättigheter som landets övrigabefolkning, t.ex. till socialt skydd, utbildning, hälsovård eller kommunikationmed domstolarna.En rad internationella dokument behandlar nationella eller etniska,religiösa och språkliga minoriteter. Enligt artikel 27 i FN:s konvention ommedborgerliga och politiska rättigheter skall de personer som tillhöretniska, religiösa eller språkliga minoriteter tillåtas att i gemenskapmed andra i sin grupp ha ett eget kulturliv, utöva sin religion och användasitt eget språk. ramkonvention om skydd för nationellaminoriteter liksom stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk utvecklarskyddet för personer som tillhör nationella minoriteter. verkarför att personer som tillhör nationella eller etniska, språkliga ochreligiösa minoriteter i alla länder ges möjlighet att på lika villkor sommajoritetsbefolkningen effektivt åtnjuta alla de mänskliga rättigheterna.Utskottet har vidare inhämtat att arbetet med att utreda möjligheten tillsvensk ratifikation av nr 169 om ursprungsfolk och stamfolki självstyrande länder fortsätter, och målsättningen är att kunna ratificerakonventionen inom innevarande mandatperiod.Religionsfriheten anges uttryckligen i den allmänna förklaringen om demänskliga rättigheterna. Många länder begränsar emellertid religionsfrihetenpå grund av att vissa religiösa uttrycksformer betraktas som ett hot motstatens överhöghet. Statliga bestämmelser mot religion på grundval avpolitiska ideologier är mindre vanliga nu sedan det slut,men de förekommer fortfarande i vissa länder. Begränsningarna kan varaallt från förbud mot att utöva en religion till trakasserier och förföljelseav de troende. Det finns flera rapporter om att religiösa ledare hargripits, torterats och fängslats. Olika kristna samfund diskrimineras oftai kommunistiska eller post-kommunistiska länder, och även i vissa muslimskaländer.Olika FN-organisationer har påpekat att muslimska minoriteter i Europaofta diskrimineras och att folk har fördomar och stereotypa uppfattningarom dem. Händelserna och ny militans hos vissaislamiska rörelser har stärkt en del europeiska krafter som propagerar förbilden av islam som en expansiv, aggressiv och primitiv religion. Dessakrafter har lyckats skapa viss oro hos en ansenlig del av en europeiskopinion, men det som en enskild eller en grupp muslimer gör ellerhävdar sammanfaller inte nödvändigtvis med vad islam föreskriver, och derepresenterar inte heller den muslimska världen i sin helhet.Etnisk diskriminering måste motverkas kraftfullt. FN, EU och varje enskildmedlemsstat måste vidta alla åtgärder som krävs för att bekämpa intolerans,rasism, diskriminering och våldshandlingar i samband med religionsutövande.FN:s konvention om avskaffandet av alla former av rasdiskriminering antogs1965. Konventionen innefattar förbud för rasistiska och fascistiskaorganisationer. Utskottet behandlar konventionen i betänkandet om folkrätt(bet. 2003/04:UU11).Under senare år har en mer uttalad och aggressiv rasism och främlingsfientlighetuppträtt i olika former. Den har bl.a. tagit sig uttryck i våldshandlingaroch trakasserier med rasistiska eller antisemitiska förtecken. Invandrareoch nationella minoriteter liksom aktiva antirasister samt journalister,debattörer, poliser och politiker i deras egenskap av företrädare fördet demokratiska samhället har drabbats. Brott av detta slag har sin uddriktad mot det demokratiska styrelseskicket och den grundläggandeuppfattningen om alla människors lika värde. Utskottet kostaterar att Sverigehar starkt engagerat sig i kampen mot antisemitismen. Förintelsekonferensenär det främsta exemplet på detta engagemang. Även antisionism är oacceptabel,om den går ut på att förvägra det judiska folket en rätt till ett hemlandeller förnekar rätt att existera.Sverige och EU ger stöd till framväxten av en demokratisk palestinskrättsstat, och i detta stöd ingår att försöka utveckla och förbättra denpalestinska myndigheten. Utskottet har inhämtat att en fråga som ständigttas upp i kontakterna med den palestinska myndigheten är efterlevnaden avde mänskliga rättigheterna.Mot bakgrund av det ovan anförda och utskottets övriga övervägandenavstyrker utskottet motionerna 2003/04:U17 (fp) yrkande 9, 2002/03:U221(kd), 2002/03:U228 (fp) yrkande 16, 2003/04:U224 (kd), 2003/04:U235 (kd)yrkande 2, 2003/04:U282 (fp) yrkande 15 samt 2003/04:Kr388 (fp) yrkande2.4 Jämställdhet, kvinnors situation, könsrelaterad handel, kvinnor ochbarn samt resolution 1325Sammanfattning av motionernaI motionerna 2003/04:U285 (c, m, fp, kd, v, mp) yrkande 3 och 2003/04:U349(s) yrkande 3 framhålls vikten av att arbetar för att ett datumskall fastställas för när FN:s generalsekreterares rapport om resolution1325 skall presenteras och i motion 2003/04:U285 (c, m, fp, kd, v, mp)yrkande 5 konstateras att FN-systemet är starkt mansdominerat och av delandrapporter som lämnats till rådet är det bara en liten del som tar uppgenderfrågor. En stor del av rapporterna innehåller ingen information omhur kvinnors och mäns behov beaktas vid utformning av programmen.Motionärerna kräver att skall arbeta för att genderperspektivet bliren obligatorisk del i alla landrapporter och temarapporter till FN:ssäkerhetsråd. Även i motion 2003/04:U349 (s) yrkande 5 krävs att Sverigeskall arbeta för att genusperspektivet blir en obligatorisk del i allalandrapporter och temarapporter till FN:s säkerhetsråd.I motion 2002/03:U212 (c) yrkande 9 krävs att skall verka förkvinnors deltagande i FN-insatser, fredsförhandlingar och fredsprocesser.I motion 2003/04:U203 (c) yrkande 10 framhålls att i resolution 1325uppmanas FN:s medlemsstater att öka det frivilliga finansiella och tekniskastödet för att kunna genomföra missioner och program med ett starktgenusperspektiv. Motionärerna menar att måste öka stödet till FN:sarbete för en ökad införlivning av genusperspektivet i FN-missioner ochövrigt arbete. I motion 2003/04:U327 (v) yrkande 2 krävs att iinternationella sammanhang aktivt bör arbeta för att alla länder somratificerat konventioner och resolutioner om kvinnor också lever upp tilldem.I motion 2003/04:U349 (s) yrkande 1 krävs att i EU och i alltbilateralt och multilateralt samarbete arbetar för att resolution 1325skall implementeras i allt FN-arbete och i de enskilda länderna. I motion2003/04:U350 (kd) yrkande 2 krävs att i alla relevanta utrikes-,säkerhets- och försvarspolitiska kontakter och sammanhang skall betonaatt världens stater och nationer måste leva upp till 1325.I motion 2003/04:U285 (c, m, fp, kd, v, mp) yrkande 4 liksom i motion2003/04:U349 (s) yrkande 4 krävs att skall arbeta för attundersökningsdelegationer till krigsområden skall ha kvinnliga deltagare, attchecklistor angående kvinnors erfarenheter och behov skall upprättas, attdelegationerna skall träffa kvinnoorganisationer på fältet och att programför nedrustning, demobilisering och återuppbyggnad också måste beaktakvinnors behov och ta vara på kvinnors kunskaper.I motion 2002/03:U235 (fp) yrkande 1 krävs att i internationellaforum som FN aktivt verkar för att kvinnors rätt till fri abort erkännssom en av de grundläggande mänskliga rättigheterna. Samma krav framförsi motion 2003/04:U276 (fp) yrkande 1. I motion 2003/04:U17 (fp) yrkande8 framhåller motionärerna att frågan om fri abort på kvinnans egna villkorbör drivas tydligt av i internationella forum. Även i motion2003/04:U276 (fp) yrkande 3 krävs att verkar för att kvinnors rätttill fri abort och god sexuell och reproduktiv hälsa blir ett prioriteratpolitiskt mål i svensk utrikespolitik. Liknande krav framförs även i motion2003/04:So242 (v) yrkande 1 där motionärerna begär att aktivtinom EU skall verka för kvinnors rätt till abort.I motion 2003/04:U245 (m) yrkande 5 framhålls vikten av att arbeta förökad respekt för mänskliga rättigheter och stärkande av kvinnors rätttill egen bestämmanderätt över sin sexualitet samt att minska våld motkvinnor, unga flickor och barn.I motion 2003/04:U255 (kd) yrkande 1 framhålls att i bilateralaoch multilaterala kontakter med andra länder skall verka för att traditionellalagar som diskriminerar kvinnor avskaffas och i yrkande 2 att enuppföljningsmekanism för resolution skall upprättas. Samma krav framförsi motion 2003/04:U285 (c, m, fp, kd, v, mp) yrkande 6.I motion 2003/04:U255 (kd) yrkande 4 krävs att måste initiera ettökat samarbete mellan regeringar, FN-systemet och det civila samhälletför en ökad global jämlikhet. I yrkande 5 betonas att kvinnors utsattasituation i krig kräver ökad uppmärksamhet av FN och andra internationellaorgan samt att kvinnor på flykt skall få särskilt skydd mot sexuellaövergrepp och våld i flyktinglägren, och i yrkande 6 framhålls att Sverigemåste verka för en ökning av antalet deltagande kvinnor på högsta politiskanivå. Vidare framhålls i yrkande 8 vikten av att öka trycket påutvecklingsländerna att höja andelen kvinnor i beslutande församlingar.I motion 2003/04:U332 (s) framhålls att av tradition har frågorna om fredoch människors livsmiljö legat nära kvinnorna. Kampen för fred och fredligsamlevnad människor emellan har alltid varit en kvinnofråga såvälinternationellt som nationellt, och det finns en historisk koppling mellankvinnorörelsen och fredsrörelsen. Motionärerna kräver att kraftfulltbör agera för att öka kvinnors inflytande och förändra normer i samhälletsom rör lösningar på krig, våld och konflikter.I motion 2003/04:U349 (s) yrkande 2 framhålls att bör arbeta föratt kvinnofrågor blir en stående punkt på säkerhetsrådets agenda. Det ären angelägen fråga att detta formaliseras, och detta bör göras utifrånperspektivet att kvinnor utgör en underutnyttjad resurs med stora möjligheteratt medverka till betydligt bättre resultat inom alla områden. I motion2003/04:A2 (s) konstateras att en risk med politiken där jämställdhetskall integreras i den ordinarie verksamheten är att man inte lika kraftfulltdriver de särskilda insatser som är riktade till just kvinnor. EU:s ochövriga världens handelspolitik är ett stort hinder för kvinnors möjlighettill egen försörjning, inte minst i utvecklingsländerna. Frihandel är enviktig del i arbetet för långsiktig ekonomisk utveckling. Motionärernaanser att jämställdhetsperspektivet i det internationella utvecklingsarbetetmåste stärkas, och jämställdhet skall tydligt genomsyra alla led avutvecklingssamarbetet.I motion 2002/03:U228 (fp) yrkande 17 anförs att inte kan varapassivt när kvinnor och flickor dödas till följd av våld som riktatsspecifikt mot dem just därför att de är födda till kvinnor. Motionärernaanser att det är viktigt att våga gå i frontlinjen för att på allvar kommatill tals med ett av de allvarligaste fattigdomsproblemen som justkvinnovåldet utgör. I yrkande 18 krävs åtgärder för att motverka handel medkvinnor och barn, s.k. trafficking, som är ett snabbt växande problem iEuropa. Samma krav framförs i motion 2003/04:U282 (fp) yrkandena 17 och18. I motion 2003/04:U282 (fp) yrkande 20 framförs behovet av att genomföraåtgärder för att stärka barns rättigheter.I motion 2002/03:U313 (c) yrkande 5 krävs att verkar för att våldmot kvinnor blir en straffbar handling i hela världen, och i yrkande 6krävs att verkar för att ekonomiska reformprogram, program förjordbruksutveckling och utbildning inte missgynnar kvinnor och i yrkande7 att fattiga kvinnor involveras i arbetet med åtgärder för att bekämpafattigdom och hunger. I yrkande 8 framhålls att det inte går att nå enhållbar utveckling om inte alla människor ges lika villkor till en drägligtillvaro. Kvinnors rättigheter kränks på de mest brutala sätt,och detta måste stoppas. Det är viktigt att lyfta fram frågan om kvinnorsrättigheter i alla tänkbara sammanhang, inte minst vid toppmöten.I motion 2002/03:U318 (s) framhålls att handeln med kvinnor och barn ärstarkt förknippad med andra former av internationell organiserad kriminalitet.Det är samma kriminella nätvärk som tidigare under kriget smugglade vapensom nu organiserar handeln med kvinnor och barn. är ett av de fåländer som har kriminaliserat köpet av sexuella tjänster, men det behövsen ny förbättrad EU-gemensam straffrättslig lagstiftning, samarbete medde länder som inte är medlemmar i - särskilt kandidatländerna - förförebyggande åtgärder och ökat skydd för offren och för att bekämpafattigdom, stärka jämlikheten och öka respekten för de mänskliga rättigheterna.I motion 2002/03:U328 (kd) konstateras att är ett föregångslandi jämställdhetsfrågan och därmed har ett ansvar för att i olika internationellasammanhang driva den frågan. Jämställdhet, mänskliga rättigheter ochdemokrati är begrepp som när de skall realiseras i verkligheten liggermycket nära varandra. Hedersmorden är ett uttryck för att kvinnans kroppbetraktas som en ägodel, en begärlig vara likvärdig med mark, pengar,boskap eller hus, och motionärerna kräver i yrkande 1 att verkarför att föra upp hedersmorden högt på FN:s dagordning. I yrkande 2 krävsatt skall verka för att hedersmord skall ingå i EU:s förhandlingarom medlemskap i unionen. I yrkande 4 framhålls attSverige skall verka för att det dokument som FN antagit om traffickingsnarast implementeras i medlemsländernas lagstiftning. I yrkande 5 krävsatt skall verka för att sambandet mellan droghandel och traffickingföljs upp och åtgärder vidtas på europeisk nivå och i yrkande 7 att Sverigei EU och andra internationella sammanhang skall verka för att prostitutionförbjuds. Även i motion 2003/04:U255 (kd) yrkande 15 framförs samma krav.I motion 2003/04:U328 (kd) yrkande 9 krävs att bör verka för attUNHCR ges extra resurser för att skydda flickor och kvinnor på flykt och,i yrkande 12, att det är angeläget att det multi- och bilaterala biståndetskall riktas till bl.a. kvinnoorganisationer som är engagerade i arbetemot kvinnlig könsstympning och till intensiva informations- ochupplysningskampanjer i biståndsländerna.