bet · GR01LU8 · 2004-02-19 00:00:00 — Det kan dock knappast ankomma på att göra någotuttalande om hur fristående organisationer bör inrikta sininformationsverksamhet.Grundtanken i motionen synes också vara att det offentliga engagemangetskall minskas också på detta område, en uppfattning som utskottet intedelar.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna L283yrkande 3, L308 i denna del, L309 i denna del och MJ432 yrkande 11.Etisk märkningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden som rör etisk märkning. Utskottethänvisar till tidigare ställningstaganden och pågående arbete. Jämförreservation 13 (m).BakgrundUnder senare år har det vuxit fram ett antal olika märkningssystem somsyftar till att visa att en produkt eller tjänst uppfyller vissa kriterier,exempelvis i fråga om miljöbelastning eller produktionsförhållanden.Detta sker i första hand genom att produkten förses med ett särskilt märke,som visar att produkten har tillverkats enligt de regler och kriteriersom lagts fast inom märkningssystemet. Ett företag kan också införlivavissa etiska och sociala värden i styrningen av sin verksamhet. Uppgiftenom vem som är tillverkare ger således konsumenterna en signal om att varanär framställd med beaktande av vissa etiska krav. Ytterligare ett sätt äratt ett handelsföretag väljer att endast sälja produkter som är framställdamed etisk hänsyn. Genom val av butik kan konsumenten således främjaprodukter som uppfyller vissa krav.MotionernaI motion L309 av m.fl. (s) framhålls vikten av informationom varors ursprung och produktionssätt som motvikt till den kommersiellareklamen. Genom sådan information ges, menar motionärerna, konsumenternamöjlighet att ställa de rätta frågorna, nämligen hur varor är tillverkade,av vem, av vad och inte minst varför, och på så sätt kunna göra medvetnaval. Information om varors ursprung och produktionssätt möjliggör ocksådebatt om arbetsförhållanden, barnarbete och fackliga rättigheter. Imotionen begärs ett tillkännagivande om betydelsen av god konsumentinformation(delvis).Inger m.fl. (m) understryker i motion L353 betydelsen av att märkningav varor, exempelvis jämställdhets- och miljömärkning, tillåts att varaett konkurrensverktyg snarare än ett statligt kontrollmedel. Lagstadgadmärkning medför, enligt motionärerna, merkostnader för konsumenterna,som effekterna är svårkontrollerade på mikronivå. I motionenbegärs ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförts om frivilligmärkning av varor (yrkande 12).Tidigare behandlingSpörsmål rörande etisk märkning var föremål för överväganden i sambandmed att de nationella målen för konsumentpolitiken lades fast hösten 2001.Regeringen anförde i den då aktuella propositionen att miljömärkning ochetisk märkning är viktiga verktyg för att konsumenterna skall kunna göraväl överlagda val på marknaden. I den konsumentpolitiska handlingsplansom regeringen redovisade i propositionen angavs även som ett av delmålenatt miljömärkningen och den etiska märkningen skall få större spridning.Riksdagen hade inget att erinra mot vad regeringen anfört (bet. 2001/02:LU2).Miljömålet i konsumentpolitiken följdes upp av regeringen i skrivelsen2002/03:146 Utvärdering av miljömålet i konsumentpolitiken, som överlämnadestill . I skrivelsen framhöll regeringen viktenav såväl miljömärkning som etisk märkning. Mot bakgrund av attkonsumentpolitikens mål om hållbara konsumtions- och produktionsmönster numerainte endast innefattar en ekologisk dimension utan även sociala ochekonomiska dimensioner var det, anfördes det, relevant att under detta målformulera ett något förändrat delmål som återspeglar en sådan tolkning avbegreppet hållbar utveckling, nämligen att miljömärkningen och den etiskamärkningen skall ha stor spridning. Utskottet hade ingen annan uppfattningän regeringen och följde utskottet (bet. 2002/03:LU14).Etisk märkning berördes också av utrikesutskottet vidbehandlingen av regeringens skrivelse 2002/03:122 Gemensamt ansvar -politik för global utveckling. anförde därvidatt etisk märkning är ett sätt att ge konsumenter en möjlighet att genomett aktivt och medvetet val av produkt eller tjänst göra ett ställningstagande,exempelvis i en viss etisk fråga, och att det är ett led - om än medbegränsad effekt - i arbetet för rättvisa och hållbar global utveckling(bet. 2003/04:UU3). framhöll i det sammanhanget viktenav att även frivilliga märkningssystem utformas på ett sådant sätt attproducenter i utvecklingsländerna har rimliga möjligheter att visa attderas produkter är miljövänliga. anslöt sig till utrikesutskottetsbedömning.I sammanhanget bör även nämnas att regeringen i budgetpropositionen förår 2004 anslagit särskilda medel till organisationen . Vidbehandlingen av budgetpropositionen såg näringsutskottet, i det av riksdagengodkända betänkandet 2003/04:NU1, positivt på denna typ av verksamhet ochvälkomnade regeringens initiativ.När det gäller frågan om frivillig märkning som tas upp i motion L353yrkande 12 påminner utskottet om att motsvarande motionsyrkanden haravstyrkts tidigare, bl.a. i de av godkända betänkandena /02:LU2,2001/02:LU18, 2001/02:LU28 och 2002/03:LU14. Utskottet har därvid ihuvudsak hänvisat till att varken miljömärkning eller etisk märkning ärobligatorisk, varför ett bifall till motionsyrkandet inte skulle tjänanågot syfte.Pågående och aviserat arbeteI gav regeringen i uppdrag att kartläggavad som omfattas av begreppet etisk märkning och att göra en analys avhur det framtida arbetet med den etiska märkningen bör bedrivas inom ramenför konsumentpolitiken. Uppdraget redovisades i rapporten ochetik - om företagens sociala ansvar och etisk märkning (PM 2003:5), somöverlämnades till regeringen . I rapporten lämnar Konsumentverketen rad olika förslag till hur arbetet kan bedrivas vidare. Rapporten beredsför närvarande inom Regeringskansliet.För närvarande pågår också arbete inom med att utarbetadirektiv till en särskild utredare med uppgift att föreslå en handlingsplanför hållbar konsumtion. Såväl sociala, ekologiska som ekonomiska aspekterskall ingå i uppdraget. Enligt vad utskottet har erfarit är avsikten attdirektiven skall beslutas under våren 2004.Utskottets ställningstagandeVad först gäller motion L309 kan utskottet inte finna annat än att detföreligger stor samstämmighet mellan motionärerna och regeringen vad gällerbetydelsen av etisk märkning för konsumenternas möjlighet att göra medvetnaval i sin konsumtion. Det pågår också arbete som ligger helt i linje medmotionsönskemålen. Enligt utskottets mening saknas därmed skäl för riksdagenatt vidta någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet.När det sedan gäller kravet i motion L353 yrkande 12 på ett uttalandefrån sida om att etisk märkning även fortsättningsvis bör varafrivillig finner utskottet inte skäl att nu frångå sina tidigareställningstaganden i frågan.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna L309i denna del och L353 yrkande 12.Funktionshindrade konsumenterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande som gäller situationen förfunktionshindrade konsumenter. Utskottet hänvisar till tidigareställningstagandenfrån sida och pågående arbete. Jämför reservation 14 (fp).BakgrundVåren 2000 beslutade en nationell handlingsplan för handikappolitiken(prop. 1999/2000:79, bet. SoU14, rskr. De nationella målen förhandlingsplanen är följande. * En samhällsgemenskap med mångfald som grund. * Att samhället utformas så att människor med funktionshinder i alla åldrarblir fullt delaktiga i samhällslivet. * Jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män medfunktionshinder.Handlingsplanen sträcker sig fram och spänner över allasamhällsområden. Arbetet skall särskilt inriktas på att identifiera hinderoch undanröja hinder för full delaktighet i samhället för människor medfunktionshinder, att förebygga och bekämpa diskriminering mot personermed funktionshinder och att ge barn, ungdomar och vuxna med funktionshinderförutsättningar för självständighet och självbestämmande. I anslutningtill att lade fast målen för den nationella handikappolitikenutsågs ett antal myndigheter, däribland , till sektorsmyndigheterpå handikappområdet.MotionenI motion L351 av m.fl. (fp) framhålls att konsumentpolitikenmåste utgå från ett individperspektiv. Det är, anför motionärerna, viktigtatt uppmärksamma de särskilda frågor som rör funktionshindrades situationinom konsumentpolitiken, exempelvis fysisk tillgänglighet i butiksmiljöoch möjligheter för rörelsehindrade att göra uttag i bankomater. Motionärernapekar även på vikten av att webbplatser är anpassade även för synskadadeoch att källsorteringen anpassas till funktionshindrade. I motionen begärsett tillkännagivande i enlighet med vad som anförs i motionen om situationenför funktionshindrade konsumenter (yrkande 8).Tidigare ställningstagandenFrågan om funktionshindrades situation inom konsumentpolitiken behandladesi samband med att nu gällande nationella mål för konsumentpolitiken ladesfast . I samband därmed väcktes motionsyrkanden med krav påinförande av ytterligare ett konsumentpolitiskt mål, nämligen tillgänglighetför funktionshindrade. Utskottet delade därvid motionärernas uppfattningvad gäller vikten av att frågor kring tillgänglighet och användbarhet förkonsumenter med någon form av funktionshinder uppmärksammas och beaktasockså på det konsumentpolitiska området. Ett sådant synsätt låg, anfördeutskottet, helt i linje med de då beslutade nationella målen förhandikappolitiken. Utskottet pekade även på att de då föreslagnakonsumentpolitiska målen var generellt utformade och således tog sikte på allakonsumenter, däribland även givetvis personer med funktionshinder. Motdenna bakgrund var utskottet inte berett att inom ramen för det då aktuellaärendet ställa sig bakom motionskraven på förändringar av de föreslagnanationella målen för konsumentpolitiken. Utskottet förutsatte dock attregeringen följde frågan och vidtog de åtgärder som visar sig varaerforderliga.Pågående och aviserat arbeteSom redovisats i det föregående anförtroddes hösten 2001uppgiften att vara sektorsmyndighet för konsumentrelaterade handikappfrågor.I regleringsbrevet för fick i uppdrag att definierasin roll som sektorsansvarig myndighet för handikappolitiken och ta framförslag till etappmål för hur myndigheten skall kunna uppfylla sin del avde handikappolitiska målen . Uppdraget redovisades i december2002 i rapporten ur ett konsumentperspektiv. I rapportenfinns förslag till en rad olika etappmål på området, bl.a. att senast år2004 se över konsumentinflytandet och brukarmedverkan i det nationellaoch internationella standardiseringsarbetet, att göra enproblem- och behovsinventering vad gäller möjligheten för konsumenter medfunktionshinder att källsortera och att göra en problem-och behovsinventering med analys och åtgärdsförslag för att dagligvaruhandelnskall göras tillgänglig för konsumenter med funktionshinder. Regeringenhar i regleringsbrevet för angivit att skall arbetai enlighet med de förslag som verket redovisat inom ramen för sittsektorsansvar för handikappolitiken. Verket skall även analysera och kommenterauppfyllelsen av de mål som man satt upp för år 2004.I sammanhanget bör också nämnas att , genom det år2001 inrättade nationella Tillgänglighetscentret, fått ett särskilt uppdragatt svara för uppbyggnad, utveckling och förmedling av kunskap, rådgivningoch samverkan med berörda aktörer för att göra samhället tillgängligt förpersoner med funktionshinder.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller de uttalanden som gjordes i samband med 2001 årskonsumentpolitiska beslut och har således ingen annan uppfattning änmotionärerna vad gäller vikten av att funktionshindrades situation uppmärksammasinom konsumentpolitiken. Utskottet kan inte heller se att regeringen skulleha någon annan uppfattning. Det råder således en bred samsyn i frågan.Som redovisats pågår också arbete på området som ligger väl i linje medmotionsönskemålet. Med hänsyn till det nu anförda bör inte vidtanågon åtgärd med anledning av motion L351 yrkande 8, som därför bör avslås.ÖverskuldsättningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden som gäller överskuldsättning. Utskottethänvisar till pågående utrednings- och beredningsarbete. Jämför reservation15 (fp, v).BakgrundGenom skuldsaneringslagen (1994:334), som trädde i kraft ,har införts möjligheter för fysiska personer att under vissa förutsättningarhelt eller delvis befrias från en övermäktig skuldbörda (prop. 1993/94:123,bet. LU26, rskr. Lagen kom till mot bakgrund av den överskuldsättningsom drabbade många enskilda under 1980- och 1990-talen.Som allmänna villkor för att en skuldsanering skall beviljas gäller attgäldenären är så pass skuldsatt att han eller hon inte inom överskådligtid kan betala sina skulder. Därtill kommer att det vid en allmän bedömningskall vara skäligt att bevilja skuldsanering. Innebörden av en beslutadskuldsanering är att den skuldsatte , i regel , skallleva på begränsade ekonomiska resurser och att det överskott som eventuelltfinns skall fördelas mellan fordringsägarna. Fördelningen sker enligt enbetalningsplan som fastställs vid beslutet om skuldsanering om det finnsnågon betalningsförmåga. För det fall det inte finns något överskottupprättas inte någon betalningsplan, en s.k. nollösning.MotionernaI motion L351 tar m.fl. (fp) upp flera olika frågeställningarsom rör problematiken kring överskuldsättning. Enligt vad som anförs imotionen använder sig ofta redan skuldsatta personer av snabba lån medhöga räntor för att komma ut ur akuta ekonomiska kriser. Lättheten attskaffa krediter och bristfällig kreditprövning kan också undergrävahushållsekonomin. Motionärerna framhåller särskilt situationen för arbetslösamed stora skulder. Om skulden krävs in efter det att denskuldsatte fått arbete leder det, anförs det i motionen, till den paradoxalasituationen att den anställde får en mycket blygsam nettolön som oftaunderstiger socialbidragsnivån eller arbetslöshetsersättningen. Kontentanblir då att det inte lönar sig att ta ett erbjudet arbete. Enligtmotionärerna är det angeläget att återbetalningsplaner för långtidsarbetslösautformas på så sätt att det lönar sig att ta anställning, hellre än attfortsätta att vara arbetslös. Motionärerna anser att skallta upp frågan i en kontinuerlig diskussion med de exekutiva myndigheterna.I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförts omåterbetalningsplaner för långtidsarbetslösa (yrkande 10).I motion L282 av () begärs - med utgångspunkt i ettkonkret rättsfall - ett tillkännagivande om att lagstiftningen börtydliggöras vad gäller möjligheten att erhålla skuldsanering för skulder somhärrör från köp av bostadsrätt där köparen blivit vilseledd vad gällerpantsättning (yrkande 3 delvis).Pågående arbeteI gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att utvärderaoch göra en översyn av skuldsaneringslagen. Enligt direktiven (dir.2002:139) skall utvärderingen i första hand avse förfarandet iskuldsaneringsärenden.Med utgångspunkt i utvärderingen skall utredaren bedöma om det nuvarandesystemet för skuldsanering är ändamålsenligt utifrån lagens syften ellerom systemet bör ändras i grunden. Utredaren är fri att även ta upp andrafrågor om skuldsanering om det bedöms motiverat. Uppdraget skall redovisassenast den 1 juli 2004.I regleringsbrevet för fick i uppdrag att närmareanalysera orsakerna till uppkomsten av skuldfällor och att föreslå åtgärderför att begränsa problemet med överskuldsättning. Uppdraget redovisadesi i promemorian Överskuldsättning - omfattning, orsaker ochförslag till åtgärder (PM 2003:4). I rapporten diskuteras olika orsakertill överskuldsättning och lämnas en rad olika förslag till åtgärder påområdet. föreslår bl.a. en översyn av de regler ochmyndighetsinstruktioner som är tillämpliga när staten är borgenär. Översynenskall syfta till att öka myndigheternas möjligheter att på frivillig vägnå överenskommelser med gäldenärer. Verket föreslår vidare att regeringenskall låta kartlägga hur olika offentligrättsliga system, exempelvisbostadsbidrags- och studiestödssystemet, isolerat och i samverkan medvarandra påverkar hushåll med betalningsproblem. Övriga förslag rörkontantinsatsen vid kreditköp, beloppsgränsen vid förenklad kreditprövning,räntefria krediter, dröjsmålsränta, inkasso, absolut preskription,forskning, sociala lån, saneringslån och överskuldsättning bland egenföretagare.Promemorian har remissbehandlats och bereds inomRegeringskansliet.I sammanhanget bör även erinras om att sedan slutet av1980-talet bedrivit förebyggande arbete i syfte att undvika skuldsättning,särskilt bland barn och ungdomar. har i rapportenBarnperspektivet i kronofogdemyndigheternas verksamhet, som överlämnadestill , redovisat vidtagna och planeradeåtgärder på området.Tidigare ställningstagandenVåren 2003 behandlade utskottet ett motionsyrkande med samma inriktningsom det nu aktuella i motion L351 yrkande 10. Enligt utskottets uppfattningpekade motionärerna på en angelägen och tankeväckande frågeställning.Resultatet av arbetet inom och utvärderingen avskuldsaneringslagen borde dock avvaktas innan utskottet var berett att överväganågon åtgärd från sida med anledning av motionen.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar fortfarande motionärernas uppfattning att det är angelägetatt det vidtas åtgärder i syfte att förhindra att människor hamnar iskuldfällor och att det, om så ändå blir fallet, finns möjligheter att tasig ur sådana situationer. Mot bakgrund av vad som har redovisats ovankan dock utskottet konstatera att det pågår utrednings- och beredningsarbetemed en sådan inriktning som knyter nära an till de spörsmål som tas uppi motion L351 yrkande 10. I likhet med vad utskottet fann börresultatet av det pågående arbetet avvaktas innan utskottet är berett attöverväga någon åtgärd från sida med anledning av motionen.Vad sedan gäller den frågeställning som tas upp i motion L282 erinrarutskottet om att även gäldenärer som ådragit sig skulder i samband medköp av bostadsrätt kan beviljas skuldsanering om förutsättningarna fördetta är uppfyllda i övrigt. Utskottet kan för sin del inte se att detskulle föreligga behov av något förtydligande av lagstiftningen i detavseendet. Om det skulle visa sig att så likväl är fallet, utgår utskottetfrån att regeringen tar inititativ till erforderliga åtgärder.Med det anförda föreslår utskottet att skall avslå motionernaL282 yrkande 3 i denna del och L351 yrkande 10.Könsdiskriminerande reklamUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden med krav på lagstiftning och andraåtgärder mot könsdiskriminerande reklam. Utskottet hänvisar till tidigareställningstaganden och pågående arbete. Jämför reservation 16 (v) ochsärskilt yttrande 2 (c).BakgrundKönsdiskriminerande reklam brukar delas in i två huvudgrupper, nämligenkränkande reklam och schabloniserande reklam. Med kränkande reklam avsesi dessa sammanhang framställningar vilkas innehåll i egentlig meningdiskriminerar det ena könet, dvs. reklam som förmedlar ett budskap som påett eller annat sätt nedvärderar könet i fråga. Typiska exempel på sådanreklam är bilder där kvinnor utnyttjas som blickfång eller bilder somutnyttjar sexuella anspelningar och ger löften som inte har med produktenatt göra.Med schabloniserande reklam avses framställningar som återspeglar ettföråldrat könstänkande och därigenom motverkar strävanden mot jämlikhetmellan könen. Exempel på sådan reklam är reklam som ger en falsk bild avkvinnans och mannens insatser i arbetslivet eller i hemmet eller som geren schabloniserad bild av kvinnors och mäns personlighetsdrag.Könsdiskriminerande reklam kan vara diskriminerande för såväl kvinnor sommän.Marknadsföringslagen är inte tillämplig på könsdiskriminerande reklamendast av den anledningen att reklamen är diskriminerande. Inte hellerdiskrimineringslagstiftningen är tillämplig.EgenåtgärderÅr 1988 inrättades Näringslivets etiska råd mot könsdiskriminerande reklam(). Enligt stadgarna har rådet till uppgift att genom normbildandeverksamhet motverka könsdiskriminering i reklam och bidra till en högetisk standard hos annonsörer och reklamproducenter. Huvudmän för rådetär bl.a. , och . uttalar sig om en viss marknadsföringsåtgärdeller åtgärd med anknytning till marknadsföring som riktar sig till densvenska marknaden kan anses strida mot Internationella handelskammarensgrundregler för reklam. I dessa föreskrivs bl.a. att reklam skall utformasmed vederbörlig känsla av socialt ansvar. Enligt artikel 4 punkt 1 igrundreglerna får reklam inte vara diskriminerande i fråga om ras, religioneller kön. Därutöver tillämpar tre särskilda kriterier förkönsdiskriminerande reklam, nämligen 1. reklam som framställer kvinnor eller mänsom rena sexobjekt och som kan anses som kränkande (sexistisk reklam), 2.reklam som konserverar en otidsenlig syn på könsrollerna och därigenomframställer kvinnor eller män på ett nedvärderande sätt (schabloniserandereklam) och 3. reklam som på något annat nedvärderande sätt är uppenbartkönsdiskriminerande för kvinnor eller män.ERK prövar anmälningar från enskilda personer, näringsidkare, organisationer,myndigheter eller kommunala organ. Rådet kan även pröva ärenden på egetinitiativ. Förfarandet är kostnadsfritt för anmälaren. Ställningstagandensom innebär att en marknadsföringsåtgärd anses könsdiskriminerandeoffentliggörs, bl.a. genom underrättelser till pressen och genom att läggasut på ERK:s hemsida på Internet. Även vissa friande uttalanden offentliggörsi de fall avgörandet motiveras närmare. I stadgarna anges att det böringå en konsumentrepresentant i rådet.MotionernaI motion L337 av m.fl. (s) anförs att könsrollsdiskriminerandereklam är ett växande samhällsproblem och att reklamens roll föratt befästa gamla förlegade könsroller inte nog kan uppmärksammas. Arbetetmed att uppnå jämställdhet och jämlikhet mellan könen påverkas, enligtmotionärerna, negativt av att konsumenter ständigt matas med schablonbildersom framställer kvinnor och män som objekt. Det är därför helt oacceptabeltatt kränkande sexuella anspelningar används i reklam för att sälja varoroch tjänster. Motionärerna förutsätter att regeringen noga följer fråganoch vidtar de åtgärder som visar sig vara nödvändiga, exempelvis tarinitiativ till lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam. I motionenbegärs ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförts omkönsdiskriminerandereklam.Enligt vad som anförs i motion L348 av m.fl. (s) ökarförekomsten av kränkande reklam år . Förutom att vara könsdiskriminerandeinarbetar sådan reklam, enligt motionärerna, ett synsätt som befästerkönsrollerna. Motionärerna anser att det nu krävs krafttag och insatserför att omgående öka medvetenheten och insikten i reklambranschen så även på detta område skall kunna behålla ett jämställt och jämliktsamhälle. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet med det anförda.Camilla m.fl. (v) framhåller i motion So419 att undersökningarvisar att kvinnor i reklam skildras utan sammanhang och så gott som alltidframställs som objekt. Reklamen förmedlar också en könsstereotyp bildtill barn. Motionärerna är kritiska till att lagstiftaren har överlåtittill näringslivet självt att genom egenåtgärder motverka den könsdiskriminerandereklamen och anser att det krävs lagstiftning på området. I motionen begärsett tillkännagivande om att regeringen skall se över möjligheterna attlagstifta mot könsdiskriminerande reklam (yrkande 1).Tidigare ställningstagandenFrågor rörande lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam har varitföremål för överväganden och förslag i en rad olika sammanhang sedan mittenav . Vad som därvid har diskuterats har gällt dels om sådanaregler över huvud taget behövs, dels om en sådan lagstiftning krävergrundlagsändringar.