bet · GS01JUU1 · 2004-11-25 00:00:00 — Ävenandelen anstånd medavgivande av utlåtandeökade.Antaleträttspsykiatriskaundersökningar och § 7-intyg-----------------------------------------------------| År | Utförda |Utfärdade § 7-intyg|| | rättspsykiatriska | || | undersökningar | |-----------------------------------------------------|1997 | 600 | 1 858 |-----------------------------------------------------|1998 | 609 | 1 847 |-----------------------------------------------------|1999 | 657 | 1 838 |-----------------------------------------------------|2000 | 619 | 1 772 |-----------------------------------------------------|2001 | 589 | 1 792 |-----------------------------------------------------|2002 | 670 | 1 878 |-----------------------------------------------------|2003 | 688 | 1 890 |-----------------------------------------------------Inom rättsmedicinen harde rättsmedicinskakroppsundersökningarnaav levande personer ochyttranden över dessaökat kraftigt undersenare år, främst tillföljd av det ökadeantalet våldsbrott.Mindre än en promille avsamtliga rättsmedicinskaärenden granskades avSocialstyrelsensrättsliga råd.Mediantiderna förärenden avseende levandepersoner var ochför rättsmedicinskaundersökningar avavlidna underår 2003. Motsvarandetider för var 9respektive 42 dagar.Eftersomrekryteringssituationenav rättsläkare är på vägatt förbättras kommerverket att prioriterakortarehandläggningstider.Antalet ärenden inomden rättskemiskaverksamheten ökade underår 2003 med nästan 11 %.Handläggningstidernakunde trots detta istort sett hållasoförändrade eller ivissa fall t.o.m.förbättras.Anslagsverksamhetenexpanderade till följdav en fortsatt kraftigökning avdrograttfylleriärendenatill 5 992 ärenden,jämfört med 5 071ärenden år 2002.Ökningen klarades av påbekostnad av att viktigtutvecklingsarbete fickstå tillbaka.Inom rättsgenetikenhandlades och besvarades1 999 ärenden under år2003, vilket var enmarginell minskning med17 ärenden jämfört medår 2002. Tack vareeffektiviseringarfortsattehandläggningstiderna attminska.Medianhandläggningstidenvar 15dagar, jämfört med 21dagar året innan. Underåret genomfördes 65identifieringsärenden,vilket är en kraftigökning jämfört med år2002.Regeringen konstaterari budgetpropositionenatt Rättsmedicinalverkettrots en ansträngdpersonalsituation klaratav att möta den ökadeefterfrågan utan atthandläggningstiderna harbehövt öka i någonstörre utsträckning. Ivissa fall harhandläggningstidernat.o.m. kunnat kortas.Regeringen ser positivtpå det arbete som verketbedrivit i dettaavseende. Det är viktigtatt utvecklingen mot såkorta handläggningstidersom möjligt fortsätter.Under året ökade dockandelen ärenden inomrättspsykiatrin därväntetiden i häkteöverskred denlagstadgade tiden på sjudagar. Verket har redaninitierat åtgärder föratt de lagstadgadeväntetiderna i häkteinte skall överskridas.Det är viktigt att dettaarbete prioriteras. Dettotala antaleträttspsykiatriskautredningar somöverlämnades tillSocialstyrelsensrättsliga råd utgjorde5 % (35 fall) avsamtliga expedieradeärenden. Av dessa kområdet i 10 fall framtill en annan slutsatsän verket. I takt medatt personalsituationenförbättras serregeringen det somangeläget attutvecklingsarbetetfortsätter och attviktigaforskningsprojektgenomförs. Regeringenkonstaterarsammanfattningsvis attRättsmedicinalverketunder i alltväsentligt uppfylltstatsmakternasövergripande mål förverksamheten.Under år 2003presenteradesdepartementspromemorianNy ordning förutfärdande av rättsintyg(Ds 2003:3). Ipromemorian föreslås attRättsmedicinalverketskall få ett huvudansvarför verksamheten medutfärdande avrättsintyg. Förslagensyftar till attsäkerställa atträttsintygen håller enhög kvalitet och atträttsväsendets övrigamyndigheter får bästamöjliga underlag försina bedömningar.Rättsmedicinalverketskall få ta ut en avgiftav den som begärt etträttsintyg, i allmänheten polismyndighet. Ipromemorian framhållsatt en viktigförutsättning vidavgiftsfinansiering äratt de rättsvårdandemyndigheter som skallbetala avgifternatillförs medel fördetta. Promemoriansförslag innebär attpolisens årligasammanlagda kostnaderför rättsintyg kommeratt uppgå till knappt 17miljoner kronor, enökning med 8 miljonerkronor jämfört medkostnaderna . Detföreslås i promemorianatt 4 miljoner kronorskall föras frånRättsmedicinalverketstillPolisorganisationensanslag.Nettokostnadsökningenför polisen beräknas dåi promemorian årligenuppgå till 4 miljonerkronor. I promemoriangörs bedömningen att desynliga ökadekostnaderna förpolismyndigheterna merän väl uppvägs avvinsterna inom helarättskedjan. Kostnadernabör därför finansierasinom utgiftsområde 4Rättsväsendet (Ds 2003:3s. 110 f., s. 120 f.).Ett antalremissinstanserifrågasatte promemorianskostnadsberäkningar. Härkan nämnas attRikspolisstyrelsenpåpekade attanvändningen avpatientjournaler kommeratt upphöra med denföreslagna ordningen,vilket inte synes habeaktats vidberäkningarna ipromemorian. I slutet avoktober beslutaderegeringenlagrådsremissen Nyordning för utfärdandeav rättsintyg. Förslageni lagrådsremissen byggerpå promemorians förslag.Regeringen redovisar ilagrådsremissen att detframförts synpunkter attde totala kostnadernaför reformenunderskattats men anföratt det å andra sidansynes ha bortsetts frånde vinster förrättskedjans myndighetersom den nya ordningenmedför. Regeringen görbedömningen attkostnadsökningarna är avtämligen begränsadomfattning och därförskall finansieras medtilldelade medel inomutgiftsområdet.Regeringen anför vidareatt den har för avsiktatt utvärdera den nyaordningen med rättsintygoch att en viktig del avutvärderingen kommer attbli att undersöka vilkakostnadseffekterreformen medfört.Utvärderingen kommeräven att omfatta bl.a.frågan om syftet attåstadkomma rättsintyg avbättre kvalitetuppnåtts.Utskottet konstateraratt ingenting framkommitsom talar motregeringens bedömning avRättsmedicinalverketsresultat. Utskottetvälkomnar förslagen ilagrådsremissen somsyftar till attupprätthålla en högkvalitet på utfärdaderättsintyg. Mot bakgrundav att det kanförutsättas att poliseni framtiden i störreutsträckning än idagsläget kommer attbegära att rättsintygutfärdas kanbedömningarna ipromemorian om polisensmerkostnader av denplanerade reformen ochatt dessa börfinansieras genomomfördelningar inomutgiftsområdetdiskuteras. Utskottetutgår från attregeringen nogaöverväger dessa frågor idet fortsatta arbetetmed den kommandepropositionen. Till sistvill utskottet särskiltunderstryka vikten avatt den kommandeutvärderingen omfattarfrågorna om bevisningenförbättrats och antaletfällande domar därigenomblivit fler.PersonalVid utgången av år 2003var 369 personertillsvidareanställdaeller tidsbegränsatanställda vidRättsmedicinalverket,totalt 318,5årsarbetskrafter.Personalen bestod till62 % av kvinnor. Iledningsgruppen var 10av 12 chefer män.Medelåldern inom verketvar 46 år.Personalomsättningen var6 % . Dentotala sjukfrånvaroninom verket under år2003 var av densammanlagda arbetstiden.Av den totalasjukfrånvaron utgjordeandelenlångtidssjukskrivna67,(ellerlängre). Kvinnorna hadehögre sjukfrånvaro änmännen, 6,5 respektive2,. Verket görlöpande förbättringar avarbetsmiljön, såväl denfysiska som denpsykosociala. Som ettled i att förbättraarbetsmiljön planerarverket ny- ellerombyggnation av några avverkets avdelningar.Regeringen anför ibudgetpropositionen attden ser positivt påverkets arbete för attåstadkomma en bättrearbetsmiljö förpersonalen.Utskottet delarregeringens bedömning idenna del.Verksamhetsinriktningår 2005Utskottet har somframgår under rubrikenUtgiftsramen ochanslagen tillstyrktregeringens förslag tillanslag tillRättsmedicinalverket förår 2005 med 228 571 000kr.Regeringen anför ibudgetpropositionen atten förutsättning för eneffektivbrottsbekämpning är attRättsmedicinalverket kantillhandahållautredningar av högkvalitet inom rimligatider. Efterfrågan påRättsmedicinalverketsutredningar har ökatkraftigt de senasteåren. Detta ställer kravpå en hög effektivitetinom verksamhetensamtidigt som kvalitetenmåste upprätthållas. Detär i detta sammanhangviktigt att utvecklingenav nya metoder ochtekniker i verksamhetenfortsätter somhandläggningstiderna ärså korta som möjligt.Verket har redaninitierat åtgärder föratt de lagstadgadeväntetiderna i häkteinte skall överskridas.Det är viktigt att dettaarbete prioriteras. Detär också angeläget attberörda myndigheterfördjupar sitt samarbeteför att underlättaärendehanteringen inomrättsväsendet. Flera nyarättsläkare harrekryterats de senasteåren, och vidare harläkarna avlastats frånvissa uppgifter genomden nyapersonalkategorinrättsmedicinskautredare. Det är viktigtatt verket fortsättersitt arbete även meddessa frågor.Utskottet har ingenerinran mot regeringensbedömningar i denna del.Rättshjälpskostnaderm.m.Utskottets förslag ikorthetI detta avsnittredogörs föranslagetRättshjälpskostnaderm.m. Utskottetbehandlar också ettantalmotionsyrkanden omrättshjälp vid s.k.pisksnärtsskador,rättshjälp försmåföretagare,rättshjälp i tvisterom diskriminering iarbetslivetrespektiverättshjälp i målrörande rennäringensmarkanspråk.Utskottet hänvisar idenna del bl.a. tilltidigare uttalandenoch till gällandebestämmelser. Motden bakgrundenavstyrker utskottetmotionsyrkandena.Jämförreservationerna22-24 samt detsärskilda yttrandet15.InledningRättshjälpslagen(1996:1619) har tillgrundläggande syfte attge rättsskydd åt dem sominte kan få rättsligtbistånd på annat sätt.Enligt lagen ärrättshjälpen subsidiärtill rättsskyddet, dvs.den som har enrättsskyddsförsäkringeller liknanderättsskydd som omfattarden aktuella rättsligaangelägenheten får intebeviljas rättshjälp.Vidare innebär lagen attden som inte harrättsskydd avifrågavarande slag, mensom borde ha haft detmed hänsyn till sittförsäkringsskydd iövrigt eller till sinapersonliga ochekonomiska förhållanden,får beviljas rättshjälpendast om det finnssärskilda skäl (9 §).Som en allmänförutsättning för atträttshjälp skallbeviljas gäller att det,med hänsyn tillangelägenhetens art ochbetydelse,tvisteföremålets värdesamt omständigheterna iövrigt, är rimligt attstaten bidrar tillkostnaderna (8 §).Enligträttshjälpslagen ärinkomstgränsen förrättshjälp iårsinkomst (6 § förstastycket). Lagenföreskriver också attrådgivning i minst entimme som huvudregel ären förutsättning för atträttshjälp skallbeviljas (2 § andrastycket). Vidare innebärlagen bl.a. attbiträdesbehovet äravgörande för omrättshjälp skallbeviljas (7 §) och attbiträde enligträttshjälpslagen normaltfår ersättning för högst100 timmars arbete (15§).ResultatuppföljningFrån anslaget betalas dekostnader som enligt21 kap. 10 §rättegångsbalken, lagen(1988:609) ommålsägandebiträde,rättshjälpslagen och12 § lagen (1999:997) omsärskild företrädare förbarn skall utgå av all-männa medel. Därutöverskall från anslagetbetalas de kostnader somenligt lagen (1996:1620)om offentligt biträdeskall betalas avallmänna medel, dockinte sådana kostnadersom avser offentligtbiträde i ärenden enligtutlänningslagen(1989:529) och lagen(1991:572) om särskildutlänningskontroll. Frånanslaget betalas ävenkostnader som hänför sigtill internationelltstraff- ochcivilrättsligt samarbeteoch som inte skall bärasav annan myndighet.De faktorer som styrkostnaderna är framförallt antalet ärenden,ärendenassvårighetsgrad,ersättningsnivån tillbiträden och offentligaförsvarare samt denandel avrättshjälpskostnadernasom betalas av denrättssökande.Regeringen bestämmerden timkostnadsnorm somligger till grund förersättning för arbete pårättshjälpsområdet.Ersättningen tilloffentliga försvarareoch målsägandebiträdenregleras också i vissutsträckning med hjälpav taxor. För närvarandefinns det en taxa förersättning tilloffentliga försvarare ivissa brottmål itingsrätt och hovrättsamt en motsvarande taxaför målsägandebiträden(DVFS 2003:7 respektive2003:3). Taxornabeslutas avDomstolsverket pågrundval avtimkostnadsnormen.Timskostnadsnormen förår 2004 är 1 000 krexklusive mervärdesskatt(inklusivemervärdesskatt).Utgifterna på anslagetär regelstyrda och svåraatt beräkna. Under fleraår har utgifterna föroffentliga försvarare,offentliga biträden ochmåls-ägandebiträdenökat, somkostnaderna förrättshjälp enligträttshjälpslagen harminskat (se tabell).Fördelningen avkostnader för rättshjälpm.m. (Beloppen anges i tusental kronor.) --------------------------------------------------|År |Rättshjälp| Offentligt|Offentligt|Målsägandebiträde |Totalt || |enl. | |biträde | |1 || |RhjL | försvar| | | |--------------------------------------------------|1998|305 504 |454 289 |55 846 |46 943 |831 || | | | | |201 |--------------------------------------------------|1999|225 831 |451 288 |59 500 |53 220 |755 || | | | | |370 |--------------------------------------------------|2000|188 067 |495 922 |62 967 |73 345 |784 || | | | | |374 |--------------------------------------------------|2001|172 023 |526 968 |65 026 |73 037 |804 || | | | | |755 |--------------------------------------------------|2002|168 344 |571 868 |71 270 |81 181 |861 || | | | | |780 |--------------------------------------------------|2003|166 605 |633 016 |73 340 |92 018 |933 || | | | | |785 |--------------------------------------------------1 Inkl. övriga utgiftersamt återbetalning avrättshjälpsavgifter.En följd av detta äratt de sammanlagdautgifterna har ökatmed sedan1999.Övriga frågorRättshjälp vidpisksnärtsskadorI motionerna Ju425 (v)och T336 (mp) begärsen översyn avrättshjälpslagen isyfte att ökamöjligheterna tillrättshjälp vid s.k.pisksnärtsskador.Medpisksnärtsskadaförstås en skada inackregionen som kanuppkomma t.ex. isamband medpåkörningar bakifrånoch vissa andra slagav trafikolyckor.Avtrafikskadelagen(1975:1410) följeratt personskada tillföljd av trafik medmotordrivet fordon iprincip ger rätttilltrafikskadeersättning,som utgår urtrafikförsäkringenför fordonet.Trafikskadeersättningberäknas påmotsvarande sätt somskadestånd enligtskadeståndslagens(1972:207)bestämmelser.När det gällerersättning urtrafikförsäkringriktas anspråkennormalt motförsäkringsgivaren,dvs. den somförsäkrat fordonet.Den skadelidande hari och för sig rättatt i stället begäraskadestånd enligtskadeståndslagensbestämmelser, ochtalan riktas då motskadevållaren.Sådana processertorde dock ipraktiken varasällsynta.Av 10 § förstastycket 10rättshjälpslagenframgår atträttshjälp inte fårbeviljas i enangelägenhet som rörtrafikskadeersättningenligttrafikskadelagen.Rättshjälp får dockbeviljas i en sådanangelägenhet om ettmål eller ärende harinletts vid domstoleller enbart rörannan skada änpersonskada.Enligt lagmotiven(prop. 1987/88:73 s.28 f.) var etthuvudsakligt skälför dennabestämmelse, sominfördes ,att det allmännainte skulle behövabetala kostnader försådant rättsligtbistånd somslutligen komförsäkringsbolagentill godo. Det rörsig här om tvisterdär det egentligenärförsäkringsbolagensom berörs och intede formellaparterna.Regleringen innebärsåledes att någonrättshjälp inte fårbeviljas så längetvisten omtrafikskadeersättningär utomprocessuell.Under detta skedeförutsättsförsäkringsbolagenbära parternaskostnader förrättsligt biträde.I motivenframhålls dock att ide fall denskadelidande ochförsäkringsgivareninte kan kommaöverens omskadeståndsskyldigheteneller omskadeersättningensstorlek, återstårför den skadelidandeatt väcka talan viddomstol. När ettskadeståndsärendegått så långt brukarförsäkringsbolagen iallmänhet upphöraatt ta ansvaret förden skadelidandeskostnader förförfarandet. Ärsaken anhängig viddomstol, bör därförden skadelidande hamöjlighet tillrättshjälp.Väljer den somdrabbats av entrafikskada attväcka talan motskadevållaren istället för attbegäratrafikskadeersättning,torde bestämmelseninte hindra atträttshjälp beviljas.Utskottet har vidflera tillfällenbehandlatmotsvarandemotionsyrkanden,(bet.2003/04:JuU14 s. 21f.). Utskottethänvisade då till deuttalanden somutskottet tidigaregjort. Av dessaföljer att det intekan anses föreligganågot behov av attutöka möjligheternaatt erhållarättshjälp i frågaom trafikskador. Enannan sak var attdet kunde upplevassom besvärande fören enskild personatt begära att få tarättsskyddet ihemförsäkringen ianspråk närmotparten ärförsäkringsbolaget.Utskottet utgickdock från attförsäkringsbolagenklarar det krav påopartiskhet somregelsystemetförutsätter.Utskottetvidhåller denuppfattningen.Motionerna Ju425 ochT336 i denna del böravslås.Rättshjälp förnäringsidkareI motion Ju426 (c)begärs en utredningav förutsättningarnaför näringsidkareatt erhållarättshjälp i sambandmed tvister mellannäringsidkaren ochmyndigheter.Enligt 13 §rättshjälpslagen fårrättshjälp intebeviljas den som äreller har varitnäringsidkare i enangelägenhet som haruppkommit inäringsverksamheten,om det inte finnssärskilda skäl medhänsyn tillverksamhetens artoch begränsadeomfattning, hanseller hennesekonomiskaförhållanden ochomständigheterna iövrigt. Bakgrundenär bl.a. att detnormalt inte ärrimligt att statenstår för sådanakostnader. Tilldetta kommer att ennäringsidkarenormalt bör kunnaombesörja ett egetförsäkringsskydd(prop. 1996/97:9 s.88).Om den rättsligaangelägenheten rörskatter, tullareller avgifter fårrättshjälp beviljasendast när det finnssärskilda skäl (11 §3).När det gällerförvaltningsärendenär i regel behovetav rättshjälpmindre, eftersomförvaltningsmyndigheterochförvaltningsdomstolarhar en skyldighetatt hjälpa denenskilde på olikasätt.Utskottet hartidigare behandlatliknandemotionsyrkandenrörande rättshjälpför näringsidkare,bl.a. i samband medatt utskottet togställning tillregeringens förslagtill en nyrättshjälpslag.Utskottet avstyrktedå bifall till ettmotionsyrkande omatt det inte börkrävas särskildaskäl för att beviljaen näringsidkarerättshjälp (bet.1996/97:JuU3 s. )Utskottet är inteberett att initieraen utredning omrättshjälp förnäringsidkare.Enligt utskottet ärdet rimligt attnäringsidkare intebeviljas rättshjälpi angelägenheter somuppkommit inäringsverksamhetenom det inteföreligger särskildaskäl. Inte minstgäller detta iförvaltningsärendenrörande t.ex.skatter ochavgifter, därförvaltningsmyndigheterochförvaltningsdomstolarhar en långtgåendeutredningsskyldighet.Gällandebestämmelser ärutformade på ettändamålsenligt sätt.Utskottet avstyrkerdärför bifall tillmotion Ju426 i härbehandlad del.Rättshjälp vidtvister omdiskriminering iarbetslivet m.m.I motion Sf365 (kd)begärs bl.a. attreglerna förrättshjälpförbättras när detgäller tvister omdiskriminering iarbetslivet.Frågor omdiskriminering iarbetslivet reglerasbl.a. i lagen(1999:130) omåtgärder motdiskriminering iarbetslivet på grundav etnisktillhörighet,religion eller annantrosuppfattning.Lagen innehållerbl.a. bestämmelserom att enarbetsgivare somdiskriminerar enarbetstagare ellerarbetssökande skallbetala skadeståndtill denne för denkränkning somdiskrimineringeninnebär (16 §). Målom t.ex.tillämpningen avbestämmelserna omdirekt och indirektdiskriminering skallhandläggas enligtlagen (1974:371) omrättegången iarbetstvister.Som huvudregelenligt lagen omrättegången iarbetstvister gälleratt den som förloratmålet skall ersättamotpartensrättegångskostnader.Det är dock möjligtatt göra undantagfrån denna principom den part somförlorat målet hadeskälig anledning attfå tvisten prövad. Idet fallet kankostnaderna kvittas,så att varderaparten bär sinarättegångskostnader(5 kap. 2 §).Någon särskildinskränkning avmöjligheterna tillrättshjälp iarbetsrättsligatvister finns inte.Eftersom de som ärfackföreningsanslutnamånga gånger kan fåhjälp av sinfackföreningutnyttjasrättshjälpen främstav oorganiseradearbetstagare somfackföreningen avnågon anledning intebistår. Däremotomfattasarbetsrättsligatvister normalt inteav privatarättsskyddsförsäkringar(prop. 1996/97:9 s.88 f.)I sammanhanget kannämnas attDiskrimineringskommitténbl.a. har i uppdragatt se överdomstolsprocessen idiskrimineringsmålsamt göra en merallmän översyn avlagstiftningen motdiskriminering iarbetslivet och seöver eventuellabrister i den (dir.2002:11 och dir.2003:69). Kommitténhar publicerat ettdelbetänkande - Ettutvidgat skydd motkönsdiskriminering(SOU 2004:55).Kommitténs uppdragskall vara avslutatsenast den 1 juli2005.Utskottet är inteberett att ta någotinitiativ för attutvidga rätten tillrättshjälp idiskrimineringsmål.Motion Sf365avstyrks i dennadel.Rättshjälp itvister röranderennäringI motion MJ502 (kd)begärs att parternai mål som rörprincipiellt viktigafrågor omrenskötselnsmarkanspråk skall fåsinarättegångskostnaderersatta av staten.Talan om samernasanspråk på mark kanenligt gällande rättföras vid allmändomstol. Så harockså förekommit.Det mest kända måletsom rört samernasrätt torde vara dets.k.skattefjällsmålet(NJA 1981 s. 1).Rättegångskostnadernai denna typ av målkan uppgå tillmycket höga belopp.Möjligheterna tillrättshjälp i tvistersom rör rennäring ärbegränsade ienlighet med vad somovan anförts omrättshjälp inäringsverksamhet. Idet fall en samebyär part kanrättshjälp överhuvud taget intebeviljas samebyneftersom samebynbetraktas som enjuridisk person ochjuridiska personer iprincip inte kanbeviljas rättshjälp.Frågan ommöjligheterna församer att fåersättning förrättegångskostnaderi mål som rörrennäringendiskuterades avUtredningen om nr 169 ibetänkandet "Samerna- ett ursprungsfolki . Frågan omSveriges anslutningtill nr 169(SOU 1999:25)". Föratt samerna skallkunna ha en reellmöjlighet att fåsina anspråk på markenligt konventionenprövade måste enligtutredningen en regelinföras som innebäratt staten står förrättegångskostnaderi mål som rörprincipiellt viktigafrågor rörandesamernasmarkrättigheter.Betänkandet har dockinte lett fram tillnågot förslag idenna del.Enligt uppgiftfrånJordbruksdepartementethar tecknatförsäkringar sombl.a. skall täckarättegångskostnaderi tvister mellansamebyar ochmarkägare om rätttill renbetesmark. Ivissa fall har ävenmedel ur Samefondenanvänts för atttäckarättegångskostnader.Utskottet har,inte minst motbakgrund av samernasställning somursprungsbefolkning,förståelse förmotionärernasönskemål om enutökad möjlighet förparter i mål som rörprincipiellt viktigafrågor omrenskötselnsmarkanspråk att fåsinarättegångskostnaderersatta av staten.Även om rennäringeninte är direktjämförbar med andratyper avnäringsverksamhetmåste dock liknandeöverväganden görasnär det gällermöjligheterna tillrättshjälp. Hänsynmåste t.ex. tas tilldeförsäkringsmöjlighetersom finns församebyar och andra.Utskottet ser motdenna bakgrund inteskäl att förespråkaen ordning sominnebär att statenstår förrättegångskostnadernai denna typ avtvister. Utskottetavstyrker såledesmotion MJ502 i dennadel.ReservationerUtskottets förslagtill riksdagsbeslutochställningstagandenhar föranlettföljandereservationer. Irubriken anges inomparentes vilkenpunkt i utskottetsförslag tillriksdagsbeslut sombehandlas iavsnittet.1.Organisationsfrågorinom den öppnapolisen(punkt 3)av () och TorkildStrandberg (fp).Förslag tillriksdagsbeslutVi anser attutskottets förslagunder punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagentillkännager förregeringen som sinmening vad somanförs ireservationen omorganisationsfrågorinom den öppnapolisen. Därmedbifaller riksdagenmotion 2004/05:Ju501yrkandena 1 och 2samt avslårmotionerna2004/05:Ju390 och2004/05:Ju489yrkande 4.StällningstagandeVi anser att detfinns flerastrukturella bristerinom den svenskapolisen.Göteborgskommitténhar pekat på en delav dem. Andrabrister som vi serär att styrningen avutvecklingsarbetetEn nationell polisär otillräcklig. Ettproblem i detsammanhanget är attvissa av denuvarandemyndigheterna ärrelativt små. Detfår till följd attde har svårt attgöra sina rösterhörda när resursernainom polisen skallnyttjas gemensamt.Med en sämrekontroll över hur degemensammaresurserna skallanvändas kan demindre myndigheternainte ta det ansvarsom behövs för attbekämpabrottsligheten i detegna distriktet.Om styrningen avpolisen inteförbättras riskerarnya satsningar attbli verkningslösa.Det krävs därför engrundlig utredningav strukturfrågornainom polisen. Enfråga som böranalyseras noga i ensådan utredning ärvilka för- ochnackdelar som ärförknippade med attlägga samman allapolismyndighetertill en myndighet.Regeringen bör ges iuppdrag atttillsätta enparlamentariskutredning med deninriktning som vi nuförordat.