bet · GS01LU7 · 2004-12-02 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet 16 motionsyrkanden i olikaimmaterialrättsliga frågor. Yrkandena gäller gemenskapspatent, patent påbiotekniska uppfinningar, export av läkemedel, patentintrångsförsäkring,datorrelaterade uppfinningar, upphovsrättsligt skydd, upphovsrätt genomregistrering, upphovsrätt i anställningsförhållanden, ersättning förkopiering, följerätt och s.k. arenarätt.Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden ochhänvisar främst till tidigare ställningstaganden från sidasamt pågående arbete på såväl nationell som internationell nivå.I betänkandet finns åtta reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. GemenskapspatentRiksdagen avslår motion 2004/05:N413 yrkande 8.Reservation 1 (fp)2. Patent på biotekniska uppfinningarRiksdagen avslår motion 2004/05:MJ497 yrkande 39.Reservation 2 (kd)3. Export av läkemedelRiksdagen avslår motion 2004/05:L373.4. PatentintrångsförsäkringRiksdagen avslår motionerna 2004/05:L389 och 2004/05:N413 yrkande9.Reservation 3 (fp)5. Datorrelaterade uppfinningarRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Fi261 yrkande 4, 2004/05:L375 och2004/05:T466 yrkande 13.Reservation 4 (fp)Reservation 5 (v, c)6. Upphovsrättsligt skyddRiksdagen avslår motionerna 2003/04:N248 yrkande 18 och 2004/05:Kr239yrkande 5.Reservation 6 (m)7. Upphovsrätt genom registreringRiksdagen avslår motion 2004/05:L281.8. Upphovsrätt i anställningsförhållandenRiksdagen avslår motion 2004/05:L279.9. Ersättning för kopieringRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Kr357 yrkande 7 och 2004/05:Kr364yrkande 7 i denna del.Reservation 7 (m, fp, kd, c)10. FöljerättRiksdagen avslår motion 2004/05:Kr364 yrkande 7 i denna del.11. ArenarättRiksdagen avslår motionerna 2004/05:L367 och 2004/05:Kr269 yrkande 4.Reservation 8 (m, kd)den 2 december 2004På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), MarianneCarlström (s), (), (), (), (), (), (),(), Rezene Tesfazion (s), (),(), (), (), NiclasLindberg (s), () och ().Utskottets övervägandenGemenskapspatentUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår ett motionsyrkande om gemenskapspatent. Utskottethänvisar till pågående arbete inom EU. Jämför reservation 1 (fp).BakgrundReglerna i patentlagen (1967:837) innebär att den som gjort en nyuppfinning kan få ensamrätt att utnyttja uppfinningen yrkesmässigt genompatent. Patent kan meddelas på ett förfarande, t.ex. ett nytt produktionssätt,eller på en produkt som sådan, exempelvis ett nytt läkemedel. Somallmänna förutsättningar för patenterbarhet gäller att uppfinningen skallvara ny, ha uppfinningshöjd - dvs. väsentligen skilja sig från vad somtidigare är känt - och att den skall kunna utnyttjas industriellt ochvara reproducerbar. Det senare innebär att uppfinningen skall ha sådankaraktär att den avsedda effekten med säkerhet kan uppnås vid ettupprepat utövande av uppfinningen.Den ensamrätt att utnyttja en uppfinning som patentskyddet ger innehavarenär avsedd att stimulera forskning och utvecklingsarbete. Uppfinnare kanräkna med att utan konkurrens kunna marknadsförauppfinningen eller på annat sätt exploatera den ekonomiskt. Häri liggerockså ett allmänt intresse. Mot de intressen som sålunda bär upppatentskyddet står samhällets intresse av att det inte skapas ett alltförlångtgående monopol när det gäller att dra nytta av en uppfinning.Ensamrätten har därför begränsats i tiden. Vidare finns möjlighet attunder vissa förutsättningar genom tvångslicens ge tredje man rätt att,utan hinder av ett patent, mot ersättning till patenthavaren utnyttjaden patentskyddade uppfinningen.I söks patent hos (). Isamband med ansökan skall en ansökningsavgift betalas, liksom årsavgifterså länge ansökningsförfarandet pågår. Om förutsättningarna för patentär uppfyllda skall sökanden underrättas om att patent kan meddelas.Sedan sökanden betalat en särskild avgift, meddelandeavgift, skallpatentmyndigheten bifalla ansökningen och kungöra beslutet. När beslutethar kungjorts är patent meddelat.Ett patent som meddelas av en nationell patentmyndighet blir gällandebara i det landet. Något världspatent existerar inte. En uppfinnare somvill ha patentskydd i flera länder måste alltså i princip söka patenti varje land. På patentområdet finns dock ett flertal internationellakonventioner som bl.a. syftar till att samordna patentförfarandet.Genom den europeiska patentkonventionen (EPC) har skapats en ordningsom innebär att en patentansökan kan leda till patentskydd i flera länder,s.k. Sådant patent meddelas av det europeiskapatentverket (EPO). EPC har tillträtts av och ett flertal andraeuropeiska stater.Ett patent som meddelas av EPO är giltigt i de länder som angivits(designerats) i ansökningen. Patentet är dock giltigt enligt respektivelands nationella patenträtt. Det är alltså inte fråga om ett europeisktpatent utan om ett knippe av nationella patent. Grunderna för att ettpatent kan förklaras ogiltigt bestäms visserligen i konventionen, menEPC innefattar inte någon gemensam jurisdiktion för ogiltighets- ochintrångsfrågor. Det finns alltså inte några garantier för att meddeladepatent bedöms likformigt, och prövningen i domstol kan leda till olikaresultat i olika länder.Fördelarna med ett europeiskt patent har ansetts vara flera. Endast enansökan behöver ges in, ansökan görs på ett enda språk - engelska, tyskaeller franska - och kostnaden blir därmed lägre. Systemet har dock enligtmångas mening vissa nackdelar beroende på dess komplexitet och på attkostnaderna trots allt anses för höga. En annan nackdel som framhållitsär avsaknaden av en domstol på Europanivå som avgör tvister om patent.MotionenI motion N413 anför m.fl. (fp) att det är viktigt att påolika sätt stödja uppfinnare. Motionärerna framhåller att idéer somleder till patentansökningar också ofta leder till att företag startas.I sker detta dock, enligt motionärerna, i mindre utsträckningän i andra länder. En viktig faktor för svensk innovationsverksamhet äratt det skall vara enkelt och smidigt att ansöka om patent. Genom EU:sinre marknad är det naturligt med ett allt större internationelltpatentsamarbete. Motionärerna anser att med full kraft måste bidratill att arbetet med att införa ett gemenskapspatent inom EU fullföljs.Ett tillkännagivande begärs i enlighet med detta (yrkande 8).Pågående arbete inom EUI lade kommissionen fram ett förslag till förordning omgemenskapspatent, KOM (2000) 412. Bakgrunden till förordningsförslagetvar bl.a. kommissionens grönbok om gemenskapspatentet ochpatentsystemet i , KOM (97) 314.Syftet med förordningsförslaget är att möjliggöra för den som gjort enuppfinning att genom en enda ansökan få ett patent som gäller i helagemenskapen. Gemenskapspatentet skall ha en enhetlig och friståendekaraktär och således endast kunna meddelas, överlåtas, ogiltigförklaraseller upphöra för hela gemenskapen. Genom förordningen vill man göradet billigare för företag och enskilda uppfinnare att erhålla patentskyddi gemenskapen. Förordningen skall inte påverka de enskilda medlemsstaternaseller EPO:s rätt att meddela patent. Tanken är att gemenskapspatentetskall samexistera med de nationella patentsystemen och det europeiskapatentsystemet.Förslaget innebär att gemenskapen skall ansluta sig till EPC och attdet skall bli möjligt att ange gemenskapen som territorium inom vilketett europeiskt patent skall gälla. En ansökan om ett gemenskapspatentkommer att i rättsligt hänseende vara en ansökan om ett europeiskt patentdär gemenskapens territorium designeras. EPO skall enligt förslagetpröva ansökningar om gemenskapspatent enligt samma regler som gällerför övriga europeiska patent. När ett gemenskapspatent har beviljatsskall det däremot regleras av gemenskapsregler. För att EPC skall kunnaanvändas också för gemenskapspatent kommer det att krävas vissaanpassningar av EPC.I syfte att det skall bli ekonomiskt möjligt för innovatörerna att ansökaom gemenskapspatent kommer, enligt förslaget, huvuddelen av patentskriftenendast att finnas på det av EPO:s handläggningsspråk (engelska, franskaeller tyska) som sökanden har valt. När ett gemenskapspatent har beviljatsmåste en mindre del av patentet, de s.k. patentkraven, översättas tillsamtliga officiella EU-språk för att patentet skall bli giltigt.Vidare innebär förslaget att en ny gemenskapsrättslig specialdomstolskall pröva mål om intrång i och ogiltighet av gemenskapspatent. Dennya domstolen inrättas inte genom förordningen om gemenskapspatent utangenom beslut om inrättande av en särskild rättsinstans och beslut omatt ge behörighet på området. Vid en rådskonferens i mars2003 enades medlemsländerna om huvuddragen för ett sådant domstolssystem.Mot bakgrund härav lade kommissionen fram dels ettförslag till beslut om att ge behörighet i mål omgemenskapspatent, KOM (2003) 827 slutlig, dels ett förslag till beslut omatt upprätta en specialdomstol - gemenskapspatenträtten - för att prövamål om gemenskapspatent i första instans, KOM (2003) 828 slutlig. Dennya specialdomstolens beslut skall enligt förslaget kunna överklagastill EG:s förstainstansrätt.Vad gäller förhandlingsarbetet har förslaget till förordning omgemenskapspatent behandlats vid flera rådsmöten och våren2004. Vid konkurrenskraftsrådets möte varmålsättningen att nå en politisk överenskommelse om innehållet i förordningen,vilket dock inte lyckades. Enighet kunde inte nås i fråga om vilkenrättslig betydelse som skall tillerkännas översättningarna av patentkraven.Det dåvarande irländska ordförandeskapet konstaterade att ett flertalkompromisslösningar prövats avseende den kvarstående frågan omöversättningarnas betydelse, men att det saknades enighet och att detta skullerapporteras till ordföranden för Europeiska rådet.Även om förordningsförslaget inte har varit föremål för någon formellbehandling pågår arbete för att försöka få till stånden lösning på de återstående språkfrågorna.Den har under förhandlingsarbetet intagit en generelltsett positiv hållning till införandet av ett gemenskapspatent. Dettamot bakgrund av att en förordning om gemenskapspatent på ett enklaresätt kommer att ge svenska uppfinnare och svensk industri tillgång tillett kostnadseffektivt och rättssäkert patent som gäller i hela gemenskapen.Inrättandet av en specialdomstol utgör också ett av de stora mervärdenamed det föreslagna systemet jämfört med det existerande europeiskapatentsystemet. kan, i likhet med de flesta andra medlemsstater,acceptera den stora merparten av innehållet i den senaste förordningstexten.Den svenska inställningen är att det är angeläget att så snart sommöjligt fatta beslut som möjliggör att ett gemenskapspatent kan tillskapas.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inte någon annan uppfattning än motionärerna vad gällerbehovet av ett väl fungerande patentsystem och att ett gemenskapspatentskulle innebära fördelar för svenska innovatörer. Det arbete som frånsvensk sida bedrivs inom ramen för förhandlingarna om ett gemenskapspatenthar, såvitt utskottet kan se, också en inriktning som ligger i linjemed motionsönskemålen. Någon vidare åtgärd med anledning avmotion N413 yrkande 8 kan därför inte anses påkallad, och utskottetföreslår därför att avslår motionsyrkandet.Patent på biotekniska uppfinningarUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår ett motionsyrkande om kraven för patent på gentekniskauppfinningar. hänvisar bl.a. till pågående arbete inomRegeringskansliet. Jämför reservation 2 (kd).BakgrundEn utgångspunkt för bestämmelserna i patentlagen (1967:837) om detpatenterbara området är att någon skillnad inte skall göras mellan olikatekniker. Patenträtten kan därför sägas vara neutral med avseende påteknikområden, och patent kan således meddelas också på biotekniskauppfinningar.En ansökan om patent skall innehålla bl.a. en beskrivning av uppfinningenoch en bestämd uppgift om vad som begärs skyddat genom patentet. Dettaskall uttryckas i ett eller flera patentkrav. Patent meddelas bara omuppfinningen är ny, har uppfinningshöjd och kan tillgodogöras industriellt,dvs. har en yrkesmässig användning. Det krävs alltså först och främstatt det är en uppfinning, dvs. en teknisk nyskapelse. Det kan vara enprodukt, en metod eller användning som är en teknisk lösning av ettproblem. Kravet på uppfinningshöjd innebär att uppfinningen måste skiljasig väsentligt från vad som var känt eller, som det ocksåuttrycks, skilja sig från teknikens tidigare ståndpunkt i sådan omfattningatt uppfinningen inte var närliggande för en fackman. Sådana företeelsersom enbart utgörs av exempelvis en upptäckt, en vetenskaplig teori elleren matematisk metod är inte att anse som uppfinningar.Patenträtten är i högsta grad internationell och är bundet avsåväl ett flertal internationella konventioner och avtal som EG-rättsliglagstiftning på patentområdet. Dessa internationella instrument inkluderarockså biotekniska uppfinningar, däribland genpatent.MotionenI motion MJ497 framhåller m.fl. (kd) att enförutsättning för att den biotekniska industrin skall kunna växa och skapavärden för mänskligheten är möjligheten att skydda äganderätten tilluppfinningar. Det handlar om ensamrätten att utnyttja en intellektuellprestation - en uppfinning, inte om att äga liv, enskilda gener ellerorganismer, växter eller djur. Enligt motionärerna är det därför viktigtatt upprätthålla skillnaden mellan upptäckt och uppfinning. Motionärernaframhåller att patent inte skall beviljas på rena upptäckter av t.ex.en gen, gensekvens eller ett enzym. De gängse kriterierna för patentsåsom kraven på nyhet, uppfinningshöjd och industriell användbarhetskall vara uppfyllda. Ett tillkännagivande begärs i enlighet med detta(yrkande 39).Tidigare behandlingVåren 2004 behandlade utskottet regeringens proposition 2003/04:55Gränser för genpatent m.m. - genomförande av EG-direktivet om rättsligtskydd för biotekniska uppfinningar (bet. 2003/04:LU18). I propositionenlade regeringen fram förslag till ändringar i patentlagen ochväxtförädlarrättslagen (1997:306) som syftade till att i svensk rätt genomföraEuropaparlamentets och rådets direktiv /44/EG om rättsligt skydd förbiotekniska uppfinningar. Lagförslagen antogs av och ändringarnaträdde i kraft . Lagändringarna innebär främst att det ipatentlagen och växtförädlarrättslagen införts särskilda bestämmelserom patent på biotekniska, däribland gentekniska, uppfinningar.I nämnda ärende avstyrkte utskottet ett motionsyrkande från den allmännamotionstiden som rörde vikten av att upprätthålla skillnadenmellan upptäckt och uppfinning när det gäller gentekniska uppfinningar.Utskottet konstaterade bl.a. att genomförandet av direktivet inteinnebar någon utvidgning av möjligheterna till patent på biotekniskauppfinningar och att det i direktivet framhålls att en gensekvens utanuppgift om någon funktion inte innehåller någon teknisk upplysning ochdärför inte utgör en patenterbar uppfinning. Vidare pekade utskottet påatt direktivet ställer krav på att den industriella användningen av engensekvens eller en delsekvens av en gen tydligt skall framgå av enpatentansökan, vilket också bidrar till att göra gränsen mellan upptäcktoch uppfinning tydligare.I propositionen anförde regeringen att den snabba utvecklingen påbioteknikområdet gör det viktigt att noga följa utvecklingen och haberedskap för eventuella ytterligare åtgärder för att upprätthålla balansenmellan olika enskilda och allmänna intressen. För att genomföra dettaavsåg regeringen att tillsätta en särskild grupp med bred sammansättning.Utskottet delade den uppfattningen och anförde att utvecklingen avpraxis när det gäller tillämpningen av såväl de grundläggandepatenterbarhetsförutsättningarna som avgränsningen av skyddets omfattning börföljas noga. I det sammanhanget erinrade också utskottet om attkommissionen enligt direktivet skall lämna olika rapporter tillEuropaparlamentetoch rådet. Kommissionen har aviserat att man i kommande rapporter avseratt utveckla frågor om bl.a. lämplig räckvidd för skyddet för patentsom avser sekvenser eller delsekvenser av gener som isolerats frånmänniskokroppen, och en särskild expertgrupp har tillsatts som skallbehandla dessa frågor.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att patent enligt gällande lagstiftning kanmeddelas endast på uppfinningar och att krav ställs på s.k. uppfinningshöjd.Såvitt gäller bioteknikområdet bör dock, som utskottet uttalade våren2004, utvecklingen av praxis när det gäller tillämpningen av såväl degrundläggande patenterbarhetsförutsättningarna som avgränsningen avskyddets omfattning följas noga. Regeringen har aviserat att en brettsammansatt kommitté skall tillsättas för att följa utvecklingen inomområdet och återkomma med eventuella förslag. Såvitt utskottet erfaritkommer en sådan kommitté att tillsättas inom kort.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motion MJ497 yrkande 39inte bör föranleda någon vidare åtgärd från . Motionsyrkandetbör därför avslås.Export av läkemedelUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår en motion om åtgärder för att möjliggöra export avbilliga läkemedel till fattiga länder. Utskottet hänvisar till pågåendearbete inom () fungerar sominstitutionell ram för de avtal som tillsammans utgör det multilateralahandelssystemet. Bland dessa avtal finns avtalet om handelsrelateradeaspekter av immaterialrätter (Agreement on Trade-Related Aspects ofIntellectual Property Rights), det s.k. . har varitmedlem i WTO sedan organisationen etablerades den 1 januari 1995.Vid WTO:s ministerkonferens i , , antogs en särskilddeklaration om och hälsa där det konstaterades attimmaterialrätt är viktigt för att främja ny utveckling av mediciner,som måste genomföras på ett sätt som kan ökafattiga länders tillgång till läkemedel. Det fastslogs också attTRIPs-avtalet inte skall kunna användas för att hindra länder att vidtaåtgärder för att främja den nationella hälsan. I deklarationen bekräftadesrätten för regeringar att vidta åtgärder för att skydda sin befolkningshälsa och säkerställa tillgång till behandling för alla. Deklarationenklargör flexibilitet när det gäller möjligheterna tilltvångslicensiering, huvudsakligen för landets eget behov.I augusti 2003 togs ytterligare ett steg genom att WTO-medlemmarnaslutförde ett uppdrag från Dohadeklarationen. Medlemsländerna enades omatt tvångslicenser under vissa förutsättningar skall kunna utfärdas förtillverkning av läkemedel för export till länder utan egen, eller meden otillräcklig, produktionskapacitet för läkemedel. Därmed blir detalltså enligt WTO-reglerna möjligt för vissa länder att utan patenthavarenssamtycke importera billiga kopior av patentbelagda läkemedel i situationermed allmänna hälsoproblem. Som exempel på sådana hälsoproblem nämns iDohadeklarationen hiv/aids, tuberkulos, malaria och andra epidemier.MotionenGunnar () begär i motion L373 att regeringen återkommer tillriksdagen med förslag till ändringar i patentlagen och andra åtgärdersom krävs för att möjliggöra export av billiga läkemedel till u-länder.Motionären hänvisar till den överenskommelse som träffats inom WTO iavsikt att ge människor i mycket fattiga länder tillgång till bl.a.bromsmediciner mot hiv/aids och åtgärder som med anledning av det skullekunna vidtas från svensk sida.Pågående arbete inom EUKommissionen presenterade ett förslag till en förordningom tvångslicens på patent med avseende på tillverkning av läkemedel förexport till länder med folkhälsoproblem, KOM (2004) 737. Förslaget somär en anpassning till WTO-överenskommelsen innebär att europeiskaläkemedelsföretag, genom en s.k. tvångslicens, skall kunna tillverka vissatyper av läkemedel för att säljas till lägre priser i fattiga ländersom själva inte har tillverkningskapacitet. Enligt förslaget skall det- liksom enligt WTO-överenskommelsen - vara förbjudet att återimporteraden billigare medicinen för att sälja den på hemmamarknaden.Förhandlingar om förordningsförslaget kommer att inledas i enrådsarbetsgrupp.Tidigare behandlingVåren 2004 behandlade utskottet liknande motionsyrkanden om fattigaländers tillgång till läkemedel (bet. 2003/04:LU18). Utskottet konstateradedå att de i och för sig angelägna frågor som togs upp i motionsyrkandenainte behandlades i den då aktuella propositionen om genomförande avEG-direktivet om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar (prop.2003/04:55) samt att de komplexa och vittomfattande motionsspörsmålenockså berör andra utskotts beredningsområden.Vidare pekade utskottet på att dåvarande näringsministern i eninterpellationsdebatt i anfört att regeringen avseratt, i enlighet med WTO-överenskommelsen, erbjuda svenska läkemedelsföretagmöjligheten att producera billiga läkemedel för export till fattigaländer. Frågorna analyserades inom somEU-kommissionen aviserat ett förslag till EG-förordning på detta område.Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till att frågornavar föremål för behandling på såväl nationell som internationell nivå.Utskottet såg inte anledning att föregripa det arbetet med någotuttalande från sida.Även näringsutskottet behandlade och avstyrkte motionsyrkandenom tillgången till läkemedel med anledning av WTO-överenskommelsen medhänvisning till att utvecklingen på området, såväl i som inomEU, har gått och går motionärerna till mötes (bet. 2003/04:NU12).Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att det inte heller nu finns anledning för riksdagenatt föregripa resultatet av det arbete som pågår, och då främst arbetetmed det framlagda förslaget till EG-förordning. Det är ofrånkomligtatt tyngdpunkten i de svenska aktiviteterna på det här området fokuseraspå och är beroende av samarbetet inom EU. Mot bakgrund av det anfördaföreslår utskottet att avslår motion L373.PatentintrångsförsäkringUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden om införande av någon form avpatentintrångsförsäkring. Utskottet hänvisar bl.a. till tidigareställningstagandeni frågan. Jämför reservation 3 (fp).BakgrundHösten 1996 gav regeringen ()i uppdrag att ta fram ett underlag med förutsättningar för och förslagtill utformning av en patentintrångsförsäkring som bygger på kommersiellagrunder. Uppdraget redovisades i rapporten (R 1997:4)Rättsskyddsförsäkring för patent. Verket redogjorde i rapporten för enmodell för en rättsskyddsförsäkring som bygger på kommersiell grund ochföreslog lösningar med expansionsmöjligheter till nordisk och europeisknivå.Regeringen utsåg därefter en särskild förhandlare med uppdrag att sökafå till stånd en överenskommelse med olika intressenter om bildande avett försäkringsbolag för att meddela den aktuella försäkringen. Regeringenförklarade sig beredd att skjuta till medel för vissa initialkostnader,förutsatt att det gick att finna finansiärer som var villiga att bidratill det erforderliga aktiekapitalet.Den särskilde förhandlaren konstaterade i sin redovisningav uppdraget till regeringen att det saknades förutsättningar för attingå överenskommelser med intressenter för finansiering och ägande avett försäkringsbolag som skall tillhandahålla rättsskyddsförsäkring förpatent. Även om många ansåg att det var angeläget att lösa problemetfanns det enligt rapporten uppenbarligen inte tillräckligt stort intressehos någon av de intressenter som hade möjlighet, finansiellt och i övrigt,att få till stånd en ordning baserad på privat engagemang. En nationelllösning av problemet torde därför, enligt den särskilde förhandlaren,förutsätta ett väsentligt större engagemang, bl.a. finansiellt, frånstatens sida, än vad som varit aktuellt enligt förhandlingsuppdraget.Vidare anfördes att det kan diskuteras huruvida det från allmännautgångspunkter är lämpligt att staten på sådant sätt skulle ta ansvaretför problemets lösning, och det är också oklart om det vore förenligtmed . Avslutningsvis angavs i rapporten att problemetmed patentintrång tagits upp på EU-nivå, men att de flesta bedömareansåg att en eventuell lösning på europeisk nivå låg fram itiden.