bet · GS01SOU3 · 2004-09-21 00:00:00 — att barnförslaget ges. Ersättning bör kunnages för kostnader knutna till barnet även innanbarnförslaget. Dessutom menar att det är enhumanitär självklarhet att ge en viss rimligersättning till ett barnhem för de barn som är kvarpå barnhemmet, när förhållandena är undermåliga. Detgagnar samtliga barn - de som blir kvar och de somadopteras internationellt - att levnadsbetingelsernapå barnhemmen är goda. Regeringen uppger sig i mångtoch mycket dela NIA:s synpunkter. Att endast betalaför kostnader kopplade till de barn som är aktuellaför internationell adoption kan leda till ojämlikavillkor på barnhemmen.Vilka kostnader som kan vara rimliga kräver enligtregeringen noggranna överväganden. Som hjälp vidauktorisation och tillsyn bör adoptions-myndighetendärför, i samarbete med andra centralmyndigheter ochaktörer, såsom exempelvis Sida, och med deauktoriserade sammanslutningarna, noggrant utarbetariktlinjer för vad som kan anses vara en acceptabelersättningsnivå. Regeringen menar att ersättning börkunna ges för kostnader som avser ett specifikt barnoch för att täcka en rimlig del av barnhemmetslöpande kostnader eller andra administrativakostnader förknippade med den internationellaadoptionsverksamheten. Det får dock inte finnas riskför att internationell adoptionsverksamhet ger såstora fördelar att ett beroende av inkomster frånsådan verksamhet skapas i ursprungslandet, anförsdet.Adoptionsmyndigheten skall i varje enskilt fallgöra en bedömning av kostnadsbilden, dvs. den totalakostnaden och hur avgifterna används av denutländska förmedlingskontakten. För att kunna göraen bedömning av om kostnaderna i utlandet är rimligamåste adoptionsmyndigheten ha kunskap omkostnadsläget i stort i landet, exempelvis när detgäller löner och avgifter. Vid denna bedömning böradoptionsmyndigheten ha kontakt med den svenskautlandsmyndigheten i det andra landet.Såvitt avser kravet på balans mellan de svenskasammanslutningarna anförs i propositionen att det finns en mycket stor sammanslutning, enmedelstor, två något mindre och två mycket småsammanslutningar. Enligt Utredningen ominternationella adoptioner vore det gynnsamt med merjämnstora sammanslutningar i . Regeringendelar denna uppfattning. I detta ligger att myndig-heten bör underlätta för de mindresammanslutningarna att växa, om de önskar det. Vidbeslut om auktorisation bör adoptionsmyndigheteneftersträva en bättre balans i storlek mellan desvenska sammanslutningarna. Om flerasammanslutningar ansöker om auktorisation för sammaland, bör det enligt regeringens mening t.ex. varamöjligt att ge en mindre sammanslutning prioritet,om sammanslutningarna i övrigt är kvalitetsmässigtlikvärdiga.Ett adoptionssamarbete skall, såsom framgår ovan,också vara lämpligt med hänsyn till omständigheternai övrigt. Den utländska förmedlings-verksamhetenskall bedrivas seriöst och utan vinstintresse.Vidare måste situationen i allmänhet i landet varastabil. Det får inte förekomma korruption som kanpåverka adoptionsverksamheten eller handel med barn.I denna bedömning skall enligt regeringen ävenvägas in om skadlig konkurrens om barnen kan uppstå.Om en sammanslutning verkar i ett land kan det varaolämpligt att en annan sammanslutning gesauktorisation för det landet, om det finns risk föratt denna sammanslutning konkurrerar ut densammanslutning som redan har auktorisation förlandet. Detta kan till exempel vara fallet i länderdär det är få barn som är tillgängliga för adoption.MotionerI motion 2003/04:So25 av . (m) begärs ett tillkännagivande om krav förauktorisation (yrkande 2). Motionärerna ställer sigkritiska till förslaget till 6 a § första stycket 4lagen (1997:192) om internationelladoptionsförmedling. Enligt motionärerna medförkravet på balans mellan sammanslutningarna en riskför att organisationer tvingas lämna ett visst landunder . Detta innebär en nackdel för bl.a.familjer som adopterat från ett land via enorganisation och som sedan vill adoptera syskon frånsamma land. Möjligheterna att hjälpa adopterade attfå veta mer om sin bakgrund försvåras också.Motionärerna föredrar att uppmuntra organisationernatill ökat samarbete framför att ställa krav påbalans mellan sammanslutningarna.I motion 2003/04:So20 av m.fl.(fp) yrkas att godkänner vad som imotionen anförs om innebörden av 6 a § 4 lagen(1997:192) om internationell adoptionsförmedling(yrkande 2). Motionärerna ställer sig bakom vad NIAi sitt remissvar uttalade om att det är en humanitärsjälvklarhet att ge en viss rimlig ersättning tillett barnhem även för de barn som är kvar påbarnhemmet, när förhållandena är undermåliga.Regeringen säger sig visserligen i mångt och mycketdela NIA:s synpunkter men inskränker trots det denacceptabla ersättningsnivån till barnhemmet till attavse endast kostnader som är förknippade med deninternationella adoptionsverksamheten, däriblandkostnader som avser det barn som blir adopterat.Enligt motionärerna behövs ett förtydligande pådenna punkt. För att tillämpningen av de nyareglerna inte skall bli alltför snäv och till skadaför de barn som inte adopteras, anser motionärernaatt bör ansluta sig till det anfört.I motion 2003/04:So21 av m.fl. (c)begärs ett tillkännagivande om behovet av att deolika adoptionsorganisationernasarbetsförutsättningar och lämpliga åtgärder för attsäkerställa en uthållig mångfald avadoptionsorganisationer utreds (yrkande 3).Motionärerna anför att det finns ett värde i att slåvakt om en viss mångfald av adoptionsorganisationeroch undvika en process där de mindreorganisationerna slås ut. Motionärerna anser attadoptionsorganisationerna självfallet skall kunnaleva upp till höga kvalitetskrav men att regeringensförslag att beakta mångfalden vid beviljandet avauktorisation är synnerligen behövligt. Än merverksamma åtgärder kan emellertid behövas för attsäkerställa att de olika organisationerna fårlikvärdiga förutsättningar till utveckling, anförsdet.Utskottets ställningstagandeI förslaget till 6 a § lagen (1997:192) ominternationell adoptionsförmedling ställerregeringen upp en rad villkor som skall varauppfyllda för att en sammanslutning skall fåauktorisation att arbeta med internationelladoptionsförmedling i ett specifikt land. Blandannat krävs att samarbetet med det andra landet ärlämpligt med hänsyn till kostnadsbilden, balansenmellan sammanslutningarna och omständigheterna iövrigt. Utskottet konstaterar även i denna del attdet i propositionen utförligt redovisas deöverväganden som gjorts i anslutning tillbestämmelsens utformning.I motion 2003/04:So25 (m) yrkande 2 redovisasvissa nackdelar med att en i ett visst land redanetablerad sammanslutning inte erhåller fortsattauktorisation. Önskan att skapa mer jämnstorasammanslutningar får dock enligt utskottets meninganses väga tyngre. Utskottet ställer sig därmedbakom lagförslaget och avstyrker motionen. Utskottetfinner heller ingen anledning att tillmötesgå kraveti motion 2003/04:So20 (fp) yrkande 2 om ytterligareuttalanden kring hur rekvisitet rörandekostnadsbilden närmare bör tillämpas. Även dennamotion avstyrks.Utskottet delar uppfattningen i motion 2003/04:So21(c) yrkande 3 om vikten av mångfald blandsammanslutningarna. Motionen, som till stor del fåranses tillgodosedd med regeringens förslag, böremellertid inte föranleda något initiativ frånriksdagens sida.Medel för återbetalning vidavvecklingUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag till 8d och e §§ lagen (1997:192) om internationelladoptionsförmedling. Lagrummen innehållerbestämmelser om att en auktoriseradsammanslutning skall kunna betala tillbakaerlagda avgifter till sökandena samt haekonomiska medel som täcker kostnaderna viden avveckling av sammanslutningen. Riksdagenbör avslå ett motionsyrkande om avslag påförslaget till 8 e §.Jämför reservation 5 (fp).PropositionenEnligt regeringen måste någon form av ekonomisksäkerhet finnas för sökandena i det fall ensammanslutning upphör med sin förmedlingsverksamhet.I lagen (1997:192) om internationelladoptionsförmedling föreslås därför en nybestämmelse (8 d §) med innebörd att medel som ensökande har inbetalat till en auktoriseradsammanslutning och som inte avser ersättning förintjänat arvode, uppkomna kostnader eller gjordautlägg, om annat inte har avtalats, vid varjetillfälle skall kunna betalas tillbaka.För att ytterligare stärka den ekonomiskasäkerheten för sökandena föreslår regeringen vidareatt en auktoriserad sammanslutning dessutom skallvara skyldig att ha ekonomiska medel som kan täckakostnaderna vid en avveckling av verksamheten (8 e§). Sammanslutningen får enligt propositionen bedömavilka kostnader som kan uppkomma vid en eventuellavveckling av verksamheten och utifrån dennabedömning sätta av tillräckliga medel.MotionI motion 2003/04:So20 av m.fl.(fp) yrkas att antar förslaget iproposition 2003/04:131 såvitt gäller lagen(1997:192) om internationell adoptionsförmedling medden ändringen att 8 e § utgår (yrkande 1). Enligtmotionärerna kan bestämmelsen, utan att medföranågra större fördelar, komma att i onödan försvåranybildning av sammanslutningar föradoptionsförmedling.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser det angeläget att skapa en ekonomisksäkerhet för sökande som betalat in avgifter till enauktoriserad sammanslutning som sedan upphör med sinförmedlingsverksamhet. Utskottet ställer sig därmedbakom förslaget att sammanslutningarna vid varjetillfälle, med vissa angivna undantag, skall kunnabetala tillbaka erhållna medel. Utskottet delarvidare regeringens bedömning att en auktoriseradsammanslutning skall vara skyldig att avsättaekonomiska medel som kan täcka kostnaderna för eneventuell framtida avveckling av verksamheten.Utskottet tillstyrker därmed regeringens förslagtill 8 d och e §§ lagen (1997:192) om internationelladoptionsförmedling samt avstyrker motion2003/04:So20 (fp) yrkande 1.Medgivande att ta emot ett barnUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag tilländring i 6 kap. 12 § socialtjänstlagen(2001:453). Ändringen innebär bl.a. ett kravpå obligatorisk föräldrautbildning förblivande adoptivföräldrar. Utskottetavstyrker ett motionsyrkande om avslag påförslaget i denna del. Vidare bör riksdagenavslå ett motionsyrkande om attfrivilligorganisationer bör kunna ansvara förföräldrautbildning på den grunden attyrkandet får anses tillgodosett.Jämför reservation 6 (m, fp, kd).PropositionenEnligt propositionen bör det framgå av lagen vilkagrundläggande krav som skall vara uppfyllda för attfå medgivande att ta emot ett barn för adoption. Detunderlättar inte bara för utredarna ochbeslutsfattarna på nivå utan också när ettmål om medgivande skall prövas i allmän förvalt-ningsdomstol. Regeringen föreslår därför vissaändringar i 6 kap. 12 § socialtjänstlagen(2001:453). Ändringarna innebär bl.a. att medgivandefår lämnas endast om den sökande är lämpad attadoptera. Vid den bedömningen skall särskild hänsyntas till sökandens kunskaper och insikter omadoptivbarn och deras behov och den planeradeadoptionens innebörd, sökandens ålder,hälsotillstånd, personliga egenskaper och socialanätverk. Sökanden skall vidare, om han eller honinte har adopterat barn från utlandet tidigare, hadeltagit i av kommunen anvisad föräldrautbildninginför adoption.När det gäller kravet på deltagande iföräldrautbildning påpekas att enligt artikel 5b iHaagkonventionen skall den mottagande statens behö-riga myndigheter ha säkerställt att de tilltänktaadoptivföräldrarna har fått den rådgivning som kanvara nödvändig. Vid session år2000 betonades nödvändigheten av noggrannhet ochobjektivitet hos mottagarländernas myndigheter iförberedelserna av de blivande adoptivföräldrarna.Enligt propositionen skiftar möjligheterna attdelta i föräldrautbildning inför adoption överlandet. Innehållet och kvaliteten i befintligutbildning varierar, liksom kostnaderna för del-tagande. av landets kommuner erbjuderföräldrautbildning inför adoption i egen eller någongrannkommuns regi. Flera landsting har särskildaföräldrakurser för adoptivföräldrar inom ramen försin mödra- och barnhälsovård. Det i särklassvanligaste är dock att de sökande hänvisas tillutbildning i någon auktoriserad sammanslutningsregi.I samband med internationell adoption harsamhället ett särskilt ansvar för att barnet kommertill så väl förberedda adoptivföräldrar som möjligt.Regeringen anser det därför rimligt att ställa kravpå de blivande adoptivföräldrarna att genomgå enutbildning som är adekvat för adoptionssituationen.Samtidigt måste adoptivfamiljerna i sin tur kunnaställa krav på att samhället har en väl fungerandeorganisation som kan ge vägledning och stöd iadoptionssituationen. Regeringen anser det ocksårimligt att kommunerna skall ha ansvaret för attanvisa de blivande adoptivföräldrarna lämpligutbildning. Det står varje kommun fritt att själveller tillsammans med eller andrakommuner anordna sådan föräldrautbildning. Enligtregeringens mening bör dock en anordnare avföräldrautbildning inte ha egna intressen iadoptionsprocessen.För att säkerställa att alla blivandeadoptivföräldrar får en utbildning som har fokus påadoptivbarns särskilda behov och håller hög och överlandet jämn kvalitet, avser regeringen att geadoptionsmyndigheten i uppdrag att tillsammans medSocialstyrelsen ta fram ett lämpligt studiematerial.I detta arbete bör även , samt adoptionsorganisationerna ochadopterades organisationer inbjudas att delta.MotionerI motion 2003/04:So20 av m.fl.(fp) yrkas att antar förslaget iproposition 2003/04:131 såvitt gällersocialtjänstlagen (2001:453) med den ändringen att 6kap. 12 § andra styckets sista mening, samt tredjestycket, utgår (yrkande 3). Motionärerna anser attbestämmelsen om att hänsyn skall tas till sökandenskunskaper och insikter om adoptivbarn och derasbehov är fullt tillräcklig och att det inte behövsnågon föreskrift i lag om obligatoriskt deltagande iföräldrautbildning som är kommunalt anvisad.Föräldrautbildningen behöver enligt motionärernasmening inte heller ha någon sådan anknytning tillkommunen.I motion 2003/04:So21 av m.fl. (c)begärs ett tillkännagivande omfrivilligorganisationernas delaktighet iföräldrautbildning för blivande adoptivföräldrar(yrkande 2). Motionärerna välkomnar förslaget attinföra en obligatorisk föräldrautbildning föradoptivföräldrar. Det kommunala ansvaret innebäremellertid inte att kommunerna i alla lägen behövervara utförare av föräldrautbildningen.Frivilligorganisationerna bör, i mån av förekomstoch förmåga, kunna ansvara för delar avföräldrautbildningen, och även studieförbunden börkunna spela en roll i sammanhanget, anförs det.Utskottets ställningstagandeAlla adoptivbarn har rätt att komma till välförberedda föräldrar. Utskottet ser positivt påförslaget att komplettera 6 kap. 12 §socialtjänstlagen (2001:453) med kravet att den somvill adoptera ett barn med hemvist utomlands intebara skall ha tillfredsställande kunskaper utan äventillfredsställande insikter om adoptivbarn och derasbehov. Utskottet instämmer även med regeringen attdet rimligen kan krävas av blivande adoptivföräldraratt de skall genomgå en för adoptionssituationenadekvat utbildning. Genom att ställa upp ett krav påobligatorisk föräldrautbildning får det även ansesrimligt att lägga ett lagstadgat ansvar påkommunerna att anvisa lämplig sådan utbildning tilldem som vill adoptera. Utskottet kan konstatera attregeringen har för avsikt att ge bl.a.adoptionsmyndigheten i uppdrag att ta fram ettlämpligt studiematerial i syfte att säkerställa attalla blivande adoptivföräldrar får en utbildning somhar fokus på adoptivbarns särskilda behov och hållerhög och över landet jämn kvalitet. Utskottet vill isammanhanget understryka det angelägna i att följautvecklingen när det gäller tillgången till ochkvaliteten på föräldrautbildningen. Utskottettillstyrker med det sagda regeringens förslag till 6kap. 12 § socialtjänstlagen (2001:453) och avstyrkermotion 2003/04:So20 (fp) yrkande 3.Kommunernas ansvar att anvisa föräldrautbildninginför adoption innebär inte, liksom påpekas i motion2003/04:So21 (c) yrkande 2, att kommunerna självabehöver anordna utbildningen. Föräldrautbildningutgör inte myndighetsutövning och kan således utanstöd i lag överlåtas på annan utförare (jfr 11 kap.6 § regeringsformen). Det föreligger inget hindermot att kommunerna anvisar lämpligafrivilligorganisationer och studieförbund somanordnare av utbildningen. Såsom anförs ipropositionen bör dock anordnaren inte ha något egetintresse i adoptionsprocessen. Motionen får därmedanses tillgodosedd.Stöd och hjälp till adopterade ochderas familjerUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om stöd ochhjälp till adopterade och deras familjer.Enligt utskottet får motionerna anses delvistillgodosedda.Jämför reservationerna 7 (kd) och 8 (mp).PropositionenEftersom samhället medverkar till familjebildningvid adoption är det enligt regeringens meningangeläget att samhällets stöd och hjälp tilladopterade och adoptivföräldrar efter en adoptionutvecklas.Utredningen om internationella adoptioner lätgenomföra en forskningsgenomgång, vilken gav vidhanden att den stora majoriteten av de adopteradeinte får några större problem. finns dock enmedvetenhet om att problem som uppkommer såväl underuppväxten som senare i livet kan ha sin grund i denadopterades tidiga livserfarenheter och i självaadoptionen. Alla adopterade måste förhålla sig tilladoptionen, och kan det finnasbehov av stöd från samhället för att kunna hanterafrågor och svårigheter. Enligt regeringen är stödoch rådgivning till föräldrarna, såväl inför somefter adoptionen, därför av stor vikt för attförebygga framtida problem. Adoptivbarn ochadoptivföräldrar bör enligt regeringen i första handfå stöd i de generella verksamheter som finns föralla barn och föräldrar.Enligt artikel 9 c i skallcentralmyndigheten direkt eller genom offentligaorgan eller andra i staten auktoriserade samman-slutningar, vidta alla lämpliga åtgärder för attframför allt i sina stater främja rådgivning iadoptionsfrågor och möjligheter till hjälp och stödefter en adoption. infördes isocialtjänstlagen en bestämmelse om socialnämndensskyldighet att ge stöd och hjälp när ett ärende omadoption har avgjorts (numera 5 kap. 1 §).Regeringen påpekar dock att även andra aktörer -inom såväl kommuner som landsting - har ett ansvar idetta sammanhang.I propositionen redovisas den beskrivning somUtredningen om internationella adoptioner gjorde avvad begreppet stöd och hjälp till adopterade ochadoptivföräldrar kan innebära. Vidare görs engenomgång av de olika verksamheter som kan kan kommai fråga för att tillhandahålla stöd och hjälp isammanhanget, bl.a. hälso- och sjukvården(barnavårdscentraler, barn- och ungdomspsykiatrin,mödravårdscentraler, ungdomsmottagningar), förskola,skola och skolhälsovård samt självständiga kommunalarådgivningsfunktioner.Regeringen påpekar att det inte är givet att detär samhället som i alla situationer är bäst lämpatatt ge stöd och hjälp efter en adoption. Såväladoptionssammanslutningar som de adopteradesorganisationer kan utifrån sina perspektiv bidra medkunskaper och erfarenheter i sådan stödverksamhetoch komplettera samhällets stöd, anförs det.MotionerI motion 2003/04:So23 av m.fl. (kd)begärs ett tillkännagivande om stöd till adopteradei vuxen ålder (yrkande 2). Motionärerna anför attdet i propositionen saknas förslag som kan bidratill bättre stöd och hjälp till adopterade. Deefterlyser mer konkreta åtgärder för att kompletteradet stöd som redan finns.I motion 2003/04:L319 av m.fl.(mp) begärs ett tillkännagivande om att familjer medadopterade barn skall få möjlighet till extrasamtalsstöd om behovet finns (yrkande 16).Samtalsstöd skall erbjudas familjerna inte bara denförsta tiden efter att barnet anlänt utan även undertonårstiden, menar motionärerna.Utskottets ställningstagandeUtskottet instämmer med regeringen i att det ärangeläget att utveckla samhällets stöd till deadoptivbarn och adoptivföräldrar som behöver hjälpinte bara inför utan även efter adoptionen. Stödetbör i första hand tillhandahållas genom de generellaverksamheterna i samhället men kan kompletteras medvärdefulla insatser av adoptionssammanslutningarnaoch de adopterades organisationer. Enligt 5 kap. 1 §socialtjänstlagen (2001:453) skall social-nämndentillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp somkan föreligga efter en adoption. I propositionenframhålls vikten av samverkan mellan kommuner ochmellan kommuner och landsting i dessa frågor. Vidarehar regeringen för avsikt att ge Institutet förutveckling av metoder i socialt arbete (IMS) vidSocialstyrelsen i uppdrag att görakunskapssammanställningar, bl.a. när det gäller stödoch hjälp efter adoption, och att sprida dettamaterial till samtliga berörda aktörer. Utskottetanser motion 2003/04:L319 (mp) yrkande 16 i huvudsaktillgodosedd med vad som anförs i propositionen.Motion 2003/04:So23 (kd) yrkande 2 får till viss delanses tillgodosedd.Att söka sina rötterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner vari begärs attdet i lag införs en bestämmelse omadopterades rätt att få kunskap om sittursprung. delar lagutskottetsbedömning att ett pågående arbete inomRegeringskansliet bör avvaktas. börvidare avslå ett motionsyrkande om att utredastärkta ekonomiska möjligheter för adopteradeatt söka sitt ursprung.Jämför reservationerna 9 (v, c, mp) och 10(m).PropositionenI propositionen anförs att de flesta adopteradenågon gång funderar över sitt ursprung och att mångaaktivt också söker sina rötter. Adoptionsforskningenhar tydligt visat hur viktig kunskapen om detbiologiska och etniska ursprunget är föradoptivbarnets positiva utveckling. Barnets rätt attfå vetskap om sitt ursprung är fastslagen bl.a. ibarnkonventionen. Uppfattningen att ett adopteratbarn skall få kännedom om adoptionen och om sinbakgrund har varit tydlig i förarbetena till densvenska lagstiftningen även om inte någon uttryckligbestämmelse om detta har förts in i lagen. Enligtregeringen är det viktigt att frågor om barnets rätttill sitt ursprung och till kunskap om sina röttertas upp tidigt i adoptionsprocessen samt attsocialtjänsten och sammanslutningarna biståradopterade i dessa slags frågor.I departementspromemorian Föräldrars samtycke tilladoption, m.m. (Ds 2001:53) behandlas bl.a. fråganom att i införa en bestämmelse somålägger adoptivföräldrarna att så snart det ärlämpligt informera barnet om att det är adopterat.Promemorian har remissbehandlats och mångaremissinstanser är positiva till en sådan regel.Enligt propositionen kommer frågan attberedas vidare inom för att nå ettställningstagande i syfte att stärka barnets rätt.MotionerI motion 2003/04:So19 av m.fl. (v)begärs ett tillkännagivande om ett lagförslagavseende adopterades rätt att få kännedom om att deär adopterade. Motionärerna påpekar att kravet påatt i lag införa en skyldighet föradoptivföräldrarna att upplysa barnet om sittursprung har varit föremål för behandling vid fleratillfällen. Enligt motionärerna har regeringen enalltför passiv hållning i frågan. Införandet av enlagstadgad rätt för den adopterade att få kunskap omatt vara adopterad är av yttersta vikt för att säkrabarnperspektivet och barnets rätt iadoptionsprocessen. Motionärerna anser attregeringen bör återkomma till medett lagförslag i enlighet med vad som anförts.Även i motion 2003/04:So21 av . (c) yrkas att hos regeringen begärett lagförslag med innebörden att adopterade skallha rätt att upplysas om sin adoption (yrkande 1).I motion 2003/04:So24 av ochMona () yrkas att beslutar delsatt adoptivföräldrar skall vara skyldiga attinformera barnet om att det är adopterat (yrkande1), dels att socialnämnden skall vara skyldig attredovisa för domstolen att information lämnats tillbarnet (yrkande 2). Motionärerna anser att enbestämmelse om informationsskyldighet bör införasredan nu. Domstolen är i alla adoptionsärendenskyldig att inhämta yttrande från socialnämnden. Föratt ytterligare stärka barnets rätt ansermotionärerna att socialnämnden skall åläggasskyldighet att i dessa ärenden redovisa fördomstolen på vilket sätt information lämnats tillbarnet och tydligt redovisa barnets åsikt.