bet · GS01SKU3 · 2004-09-23 00:00:00 — I 2 § tredje stycketanges att i underlaget för skattereduktion inte räknas in utgifter föråtgärder för vilka försäkringsersättning lämnats eller för vilka statligabidrag eller annat statligt stöd beviljats eller i fall där annanskattereduktion givits. I 6 § första stycket 7 anges att en ansökan omskattereduktion skall innehålla uppgift om huruvida sådant stöd etc.som anges i 2 § tredje stycket har beviljats. I 8 § föreskrivs att densom gjort en ansökan om skattereduktion skall anmäla till Skatteverketom sådant stöd etc. därefter har beviljats. Slutligen anges i 12 § attvad som gäller om bestämmande och debitering av slutlig skatt enligtskattebetalningslagen (1997:483) skall tillämpas i fråga om skattereduktionenligt den föreslagna lagen.Som framgått av vad som tidigare anförts får enligt EG-förordningenstatligt stöd av mindre betydelse till ett enskilt företag inte överstiga100 . Det ankommer därför på Skatteverketatt kontrollera att skattereduktion inte medges med sådant belopp attdet tillsammans med annat stöd av mindre betydelse överstiger beloppsgränsen.För att en sådan kontroll skall möjliggöras har i den föreslagna lagen(6 § tredje stycket) tagits in en bestämmelse om att underlag förkontroll av stöd enligt 19 § förordningen (1988:764) om statligt stödtill näringslivet skall fogas till en ansökan om skattereduktion. EnligtLagrådets mening bör denna bestämmelse formuleras om, så att den anknytertill EG-förordningen. Det kan lämpligen föreskrivas att den som ansökerom skattereduktion skall, i samband med ansökningen, lämna uppgift omannat stöd av det slag som avses i EG-förordningen och som sökanden hartagit emot under den närmast föregående treårsperioden.Om det inte lämnas uppgift enligt 6 § första stycket 7 eller enligt 8 §om annat stöd etc., finns det risk för att inte beaktardetta stöd och att skattereduktion därför felaktigt utgår eller utgårmed för högt belopp. En motsvarande risk finns, om uppgift inte lämnastill om redan erhållet stöd som avses i EG-förordningen,i fall då stödet tillsammans med skattereduktionen överstiger beloppsgränsen100 . Av författningskommentaren till 12 § framgår attskattebetalningslagens regler om bl.a. omprövning avses vara tillämpliga ifråga om skattereduktion. Härav torde följa att det är möjligt förSkatteverket att genom omprövning ändra beslutet, då verket får reda pådet rätta förhållandet. En sådan omprövning till nackdel för den sombeviljats skattereduktion skall i normala fall enligt 21 kap. 9 §skattebetalningslagen göras senast efter utgången av detkalenderår under vilket beskattningsåret har gått ut. Bortsett från attdet synes tveksamt hur tidsfristen skall beräknas när det är fråga omskattereduktion kan konstateras att denna tidsfrist inte stämmer överensmed den treårsperiod till vilken beloppsgränsen för stöd av mindrebetydelse är knuten. Omprövning efter utgången av tidsfristen förutsätteratt de längre tidsfrister som anges i 21 kap. 9 § andra stycket (somgäller då skattedeklaration inte lämnats i rätt tid) eller 10 §(efterbeskattning) kan tillämpas. Huruvida detta är möjligt framstår intesom helt klart.I övrigt har Lagrådet följande synpunkter.4 §Lagrådet förordar att paragrafen delas upp i två paragrafer, där deföreslagna första och andra styckena får bilda 4 § och övriga stycken5 §. Hänvisningen i 4 § första stycket till avvikande bestämmelser ifjärde stycket får då ändras till en hänvisning till 5 § andra stycketoch efterföljande paragrafer numreras om.En erinran om beloppsgränsen i EG-förordningen kan tas in som ett tredjestycke i 4 §.6 §I paragrafen finns bestämmelser om vilka uppgifter en ansökan omskattereduktion skall innehålla. Enligt första stycket punkten 7 skall enansökan innehålla uppgift om huruvida sådan skattereduktion som avsesi 2 § tredje stycket har beviljats. I det stycket talas om "annanskattereduktion" som har getts. Med detta skall, enligt vad som upplystsunder föredragningen i Lagrådet, förstås annan skattereduktion än sådansom har getts enligt den nu föreslagna lagen.Lagrådet har inte någon uppgift om huruvida genom egnaregister (jfr artikel 3.2 i EG-förordningen) eller på annat sätt harmöjlighet att självt lätt kontrollera om den som söker skattereduktionenligt den nu föreslagna lagen har erhållit skattereduktionsom skall beaktas. Om en sådan möjlighet finns, synes det inte finnasnågot behov av att kräva att sökanden skall lämna uppgift om detta isin ansökan.För att öka möjligheterna att komma till ett riktigt beslut i fråga omskattereduktion enligt den nu aktuella lagen kunde det enligt Lagrådetsmening övervägas att i 6 § första stycket lägga till en skyldighet atti en ansökan om skattereduktion upplysa också om att en ansökan om annatstatligt stöd har gjorts.I tredje stycket sista meningen har tagits in en föreskrift om att dettill en ansökan även skall fogas underlag för kontroll av stöd enligt19 § förordningen om statligt stöd till näringslivet. Lagrådet har idet föregående föreslagit att denna bestämmelse formuleras om, så attden anknyter till EG-förordningen.12 §Vid en jämförelse mellan den nu föreslagna lagen och lagen 1996:725 isamma ämne kan konstateras att lag innehöll förhållandevisutförliga bestämmelser om omprövning och överklagande (12 och 13 §§).I 12 § fanns bl.a. en bestämmelse som gav skattemyndigheten rätt attompröva ett beslut, om någon ersättning eller något stöd som skullepåverka underlaget för skattereduktionen beviljats efter det att ansökanom skattereduktion gjorts. Sådan omprövning fick ske intill utgången avfemte kalenderåret då beslut om skattereduktion meddelades.Även om skattebetalningslagens bestämmelser om omprövning avses blitillämpliga skulle enligt Lagrådets mening den oklarhet som Lagrådettidigare påpekat minska och den föreslagna lagen vinna i tydlighet omden kompletterades med särskilda bestämmelser om omprövning ochöverklagande (jfr 12 och 13 §§ lag och 16 § i lagen 2003:1204 omskattereduktion för vissa miljöförbättrande installationer i småhus).Iförfattningskommentaren till 12 § i den föreslagna lagen anges bl.a.att bestämmelserna om skattetillägg och efterbeskattning kan bli aktuellaoch att paragrafen utformats med bl.a. lagen 2003:1204 som förebild. Iförfattningskommentaren till 16 § i den sistnämnda lagen (prop. 2003/04:19s. 66) uttalas att reglerna om efterbeskattning kan bli aktuella menatt reglerna om skattetillägg inte är tillämpliga i dessa ärenden.Bestämmelserna i de två lagarna synes inte kunna motivera de olikaställningstagandena. Frågan bör uppmärksammas under fortsattalagstiftningsarbetet.Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagenLagrådet lämnar förslaget utan erinran.