bet · GR01KU18 · 2004-04-29 00:00:00 — Detta beräknas genom attgruppernas, partiernas eller sammanslutningarnasröstetal delas med det tal som är ett högre än detdubbla antalet mandat som redan har tilldelatsgruppen, partiet eller sammanslutningen (divisorn).Det är således den s.k. rena uddatalsmetoden med 1,0som första divisor som tillämpas. För de allmännavalen gäller att jämförelsetalet, så länge ett partiinte ännu tilldelats något mandat, beräknas genomatt partiets röstetal i valkretsen delas med 1,4(den s.k. jämkade uddatalsmetoden). Först därefterberäknas jämförelsetalet på samma sätt som enligtsametingslagen, dvs. genom att partiets röstetaldelas med det tal som är ett högre än det dubblaantalet av de mandat som redan tilldelats partiet ivalkretsen.Genom att talet 1,4 används som första divisormotverkas att småpartier får mandat. Att valet tillSametinget i detta avseende kommit att få en från deallmänna valen avvikande reglering har sin grund iatt det vid tillkomst ansågs att detinte borde finnas någon spärr mot småpartier. Enligtdepartementschefen borde , för att detskulle kunna representera alla samer, vara såuppbyggt att även mindre, samiska sammanslutningarskulle kunna nominera sina kandidater (prop.1992/93:32 s. 48).PropositionenRegeringen bedömer att skäl numera saknas att värnaom att mindre, samiska sammanslutningar skall kunnabli representerade i , eftersomutvecklingen gått mot etablerade partier. Behovet aven stabiliserande faktor är av den anledningen meraangeläget. En särreglering som den aktuella ärdärför inte längre motiverad. Första divisor isametingsvalet bör därför vara 1,4.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker regeringens förslag i här berörda delar.Registrering av grupper och partierm.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker förslaget ipropositionen om att grupper, partier ochliknande sammanslutningar som inte redan harmandat i måste ha ett dokumenteratstöd av minst 50 personer för att kunna bliregistrerade och få ställa upp i valet.Gällande bestämmelserEnligt 3 kap. 9 § sametingslagen skall det av enanmälan av kandidater till framgå vilkengrupp, vilket parti eller liknande sammanslutningsom kandidaterna tillhör. Anmälan skall ocksåinnehålla uppgift om namn på minst tre kandidater ibestämd ordningsföljd. beslutarhärefter om registrering av gruppen, partiet ellerden liknande sammanslutningen. Andra än kandidaterför registrerade grupper, partier eller liknandesammanslutningar är inte valbara. Bestämmelseninnebär således att det krävs tre personer för attregistrera ett parti.PropositionenI propositionen anförs att det förhållandet att detbara krävs tre personer för att registrera grupper,partier och liknande sammanslutningar har betydelseför splittringen av rösterna i sametingsvalet. Ilikhet med anser regeringen attett skärpt krav inför registreringen skulle ha endämpande effekt på röstsplittringen och föreslårdärför att det införs ett krav på att minst 50personer skall stödja grupper, partier ellerliknande sammanslutningar för att de skall fåregistreras och ha rätt att ställa upp i valet.Bestämmelsen i 3 kap. 9 § sametingslagen föreslåsdärför kompletterad med ett krav på att grupper,partier m.m. utöver vad som krävs enligtbestämmelsens nuvarande lydelse skall ha ettdokumenterat stöd av minst 50 röstberättigadepersoner, inklusive de angivna kandidaterna. Vidareföreslås att detta skall gälla endast grupper,partier och liknande sammanslutningar som inte harmandat i . Skälet härtill är att det ansesvara lämpligt ur demokratisk synvinkel att departier som redan är representerade i kankomma under väljarnas bedömning. Om ett partimisslyckas med att få mandat i det kommande valetskall dock det skärpta registreringskravet omfattapartiet i nästföljande val.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker regeringens förslag i här berörda delar.OmvalUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker förslaget ipropositionen om att regler om omval införs isametingslagen.BakgrundI samband med valet till 2001 uppstodbehov av att genomföra ett omval. Bestämmelser omomval saknades dock i sametingslagen, till skillnadmot vad som är fallet enligt vallagen beträffandeallmänna val. Som en temporär lösning på problemetutfärdade regeringen en förordning med tillfälliggiltighet, förordningen (2001:725) om valdag m.m.för omval till . I förordningen föreskrevsbl.a. att den röstlängd som upprättats för detordinarie valet skulle användas också vid omvalet.Förordningen upphörde att gälla den 1 januari 2002.PropositionenRegeringen föreslår att regler om omval införs isametingslagen. Därvid föreslås att dagen för omval,på motsvarande sätt som vid de allmänna valen,bestäms av efter samråd medlänsstyrelsen och . Vidareföreslås att samma röstlängd används som vid detordinarie valet.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker regeringens förslag i här berörda delar.Behandling av personuppgifterUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker förslaget ipropostionenpropositionen om att lagen (2001:183) om behandling av personuppgifter iverksamhet med val och folkomröstningarändras så att lagen gäller även valen tillSametinget.PropositionenI propositionen föreslås att lagen (2001:183) ombehandling av personuppgifter i verksamhet med valoch folkomröstningar skall göras tillämplig även påvalen till Sametinget.Det anförs att det för behandlingen avpersonuppgifter i samband med valen bör finnas ensärskild databas (databas för sametingsvalet) somanvänds för tillhandahållande av den information sombehövs för framställning av röstlängd, röstkort ochvalsedlar samt sammanräkning av valresultat,tillsyn, kontroll, uppföljning och planering avverksamheten samt statistik om valen. Dessa ändamålöverensstämmer med vad som föreskrivs i lagen för deallmänna valen. Till databasen skall ,och ha direktåtkomst närdet hålls val till Sametinget.De föreslagna ändringarna i lagen är av tekniskkaraktär och innebär att i huvudsak samma regler ompersonuppgiftsbehandling skall tillämpas vid valettill som vid allmänna val. Med en nyreglering av personuppgiftsbehandlingen som denbeskrivna blir 4 kap. sametingslagen till störstadelen överflödigt. Kapitlet bör därför, enligtregeringens uppfattning, upphävas. Nuvarande 4 kap.4 § bör dock bibehållas och erhålla ny placering ilagen. Den bestämmelsen innebär att inhämtning avpersonuppgifter från folkbokföringen får ske förkontroll m.m. av uppgifter som avsersameröstlängden, såsom uppgifter i en anmälan tilllängden.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker regeringens förslag i här berörda delar.Könsneutral lagtextUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motion 2003/04:K17yrkande 3 om könsneutral lagtext medhänvisning till att utskottet förutsätter attregeringen kommer att behandla denna fråga iannat sammanhang.MotionenI motion 2003/04:K17 av m.fl. (fp)föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om attsametingslagen skall vara könsneutral (yrkande 3).BakgrundRiktlinjer från StatsrådsberedningenStatsrådsberedningen har gett ut vissa anvisningarför författningsskrivning i den s.k. Gröna boken (Ds1998:66). I denna hänvisas i fråga om språket i nyaförfattningar och i ändringsförfattningar till bl.a.Statsrådsberedningens promemoria 1994:4 Någrariktlinjer för författningsspråket ochMyndigheternas föreskrifter: iförfattningsskrivning (Ds 1998:43).I Statsrådsberedningens promemoria (reviderad ) framhålls (s. 12) att ettsätt att skriva könsneutralt är att använda sig avhan eller hon (inte han/hon). Enligt promemorianrekommenderas denna lösning t.ex. när författningenär kort eller när kombinationen bara behöveranvändas några få gånger. Om texten däremot kräverett ymnigt bruk av pronomen blir kombinationenstörande, särskilt vid böjning. I promemorian anförsatt ett annat och ofta bättre sätt är att användapluralformer i stället för singularformer. Etttredje sätt anges vara att med hjälp avomskrivningar undvika personliga pronomen i texten.Avslutningsvis anges i promemorian att det i regelgår att skriva könsneutralt med hjälp av de angivnasätten. Men om det av någon anledning inte går, kanman i ändringsförfattningar behålla han, honom,hans. I nyskrivna författningar bör man enligtpromemorian emellertid välja könsneutralaalternativ.I Myndigheternas skrivregler (Femte utökadeupplagan), Ds 2001:48, anges (avsnitt 4.4.1)beträffande användningen av pronomenet han att dettatidigare alltid användes i många texter, särskiltförfattningstexter, när man syftade på båda könen.Det anges fortfarande vara användbart när man avserbåde män och kvinnor eller där substantivet är enabstraktion. I texter där man måste skilja på köneneller i texter som man vill göra helt könsneutralakan man välja något eller några av följande sätt:han eller hon, upprepning av huvudordet, omskrivningmed plural eller könsneutrala substantiv.Tidigare riksdagsbehandling m.m.I samband med behandlingen av lag om tystnadspliktför präst inom m.m. avstyrkteutskottet (KU 1979/80:7) ett motionsyrkande omändring av ordet han i lagtexten till orden haneller hon. Utskottet hyste förståelse för de avmotionärerna framlagda synpunkterna. Utskottetframhöll att det i de föreslagna lagtexterna användaordet han självfallet inte betecknade enbart män.Ordet var i stället uppenbart använt somersättningsord för substantiv som betecknar både mänoch kvinnor. Av Statsrådsberedningens promemoria1979:2 med några riktlinjer för författningsspråketframgick enligt utskottet att denna könsneutralaanvändning av ordet han var hävdvunnen i svensktlagspråk och att anvisningarna innebär att ordetäven fortsättningsvis skall användas på detta sätt iflertalet fall. Enligt utskottets mening hade detlikväl varit lämpligare om annat uttryck än hanbegagnats i lagtexten. Utskottet fann dock attangelägenheten av att ny lagstiftning kom till ståndpå området var så stor att den tog över denolägenhet som låg i att lagtexterna inte fått enhelt tillfredsställande språklig utformning.Lagutskottet behandlade (LU 1979/80:10)ett motionsyrkande om att hos regeringenskulle begära att vid översyn av äldre lagar ochutarbetandet av nya lagtexter författningarna skulleutformas könsneutralt. redogjorde förvad som anfördes i Statsrådsberedningens promemoria1979:2 om användningen av ordet han och språkligmodernisering av äldre författningar (se ovan).Lagutskottet delade motionärernas uppfattning om attspråket i åtskilliga både äldre och yngreförfattningar stod i mindre god samklang medsträvandena mot jämställdhet mellan män och kvinnor.En modernisering av författningsspråket tedde sigenligt utskottets mening erforderlig, och utskottetsåg därför med tillfredsställelse att dittillstillämpade regler för författningsskrivandet settsöver och kompletterats av Statsrådsberedningen isamarbete med departementets rättschefer och attframkomna synpunkter redovisats iStatsrådsberedningens PM 1979:2. Lagutskottetframhöll att promemorians språkregler ochanvisningar för en modernisering avförfattningsspråket var avsedda att tillämpas intebara när nya författningar utarbetas utan också dåäldre lagar och förordningar ändras i sakligthänseende. Enligt lagutskottets mening tillgodosågde nya riktlinjerna i allt väsentligt de krav påförfattningsspråket som kunde ställas frånjämställdhetssynpunkt.I slutbetänkande(SOU 1987:4) En ny kyrkolag m.m. berörs bruket av depersonliga pronomenen han och hon iförfattningstexterna. Konstruktionen med han ellerhon ansågs enligt utredningen bli onödigt tung, ochför att få ett så naturligt och lättläst språk sommöjligt valde man att använda pronomenet han isammanhang där det behövdes ett personligt pronomeni singularis. Utredningen trodde inte att det skulleuppstå några problem för den som läste utredningenslagtexter att förstå att han enligt gängse bruk häranvändes i allmän betydelse och syftade på bådakönen. Även i Kommunallagsgruppens slutbetänkande Nylag om kommuner och landsting (Ds 1988:52) berördessvårigheten att skriva könsneutralt. Utredningenfullföljde demokratiberednings arbete (sePrinciper för ny kommunallag, SOU 1985:29) med attgöra lagen könsneutral, men man försökte undvika dedubbla pronomenen som ofta leder till tungaformuleringar. Utredningen har på olika sätt försöktatt komma runt de problem som enligt utredningennödvändigtvis uppstår när man skall skriva enkönsneutral författningstext. Det ansågs mödan värteftersom endast ett tjugotal paragrafer berördes.Konstitutionsutskottet behandlade vidaremotionsyrkanden om ett könsneutralt språk såvälunder /98 som under de tre riksmötenanärmast . Vid behandlingen underriksmötet /95 underströk utskottet betydelsen avatt det språk som används i officiella texter i såstor utsträckning som möjligt är könsneutralt.Utskottet ansåg sig kunna utgåi från att de nämnda riktlinjerna för språket ilagar och andra författningar samt inom denoffentliga förvaltningen följdes. Utskottet ansågatt motionen borde lämnas utan bifall (bet.1994/95:KU13). Vid /96 saknades detenligt utskottets mening anledning att göra någonannan bedömning än vid tidigare riksmöten. Den dåaktuella motionen avstyrktes (bet. 1995/96:KU7).Utskottet vidhöll sin tidigare inställning även vidriksmötet /98 (bet. 1997/98:KU5) ochavstykteavstyrkte även då den aktuella motionen.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill än en gång stryka under betydelsen avatt språk i officiella texter används på ettkönsneutralt sätt i så stor utsträckning sommöjligt. Enligt utskottets mening tillgodoser de nuredovisade riktlinjerna för författningsskrivning iallt väsentligt de krav på författningsspråket somkan ställas i detta avseende. Mot den bakgrundenhyser utskottet förståelse för de av motionärernaframlagda synpunkterna. Av propositionen framgåremellertid att regeringen avser att i annatsammanhang behandla de övriga frågor somSametingsutredningen har behandlat i betänkandetSametingets roll i det svenska folkstyret (SOU2002:77). Utskottet förutsätter att regeringen isamband därmed även behandlar frågan om att isametingslagen genomgående föra in ett annat uttryckän han.Reservation (fp):Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation om attsametingslagen skall vara könsnseutral. Därmedbifaller motion 2003/04:K17 yrkande 3.StällningstagandeVi anser att förändringar bör göras i lagtexten så attsametingslagen blir könsneutral.ReservationUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservation. I rubriken anges inom parentesvilken punkt i utskottets förslag tillriksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.Definition av begreppet same (punkt 3)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen om ändring ibestämmelserna som definierar vem som är same och omatt i plenum ges möjlighet att föreslåvalnämnden om en person skall tas upp i röstlängden.Därmed bifaller motion 2003/04:K17yrkandena 1 och 2.StällningstagandeVi anser att det ytterst måste vara den enskildamänniskan - inte staten, traditionen ellerutomstående bedömare - som avgör i vilken mån haneller hon känner tillhörighet till en nationellminoritet eller en språklig gemenskap. iplenum måste ges möjlighet att föreslå valnämnden omen person som enligt gällande definition kanbetraktas som icke-same skall tas upp i röstlängden.Enligt vår mening är det olämpligt att ett icke-samiskt organ skall kunna avgöra om en person ärsame eller inte.Särskilda yttrandenUtskottets beredning av ärendet har föranlettföljande särskilda yttranden.1. Sametingsfrågor2.av (), (m), NilsFredrik () och Skånberg (kd).Frågan om vem som är same eller ej aktualiserarfrågor som handlar om huruvida det offentliga ochstaten över huvud taget skall ha synpunkter på enenskild medborgares etniska eller annantillhörighet. Inför det offentliga bör varjemedborgare vara just medborgare och inget annat.Detta bör också vara statens utgångspunkt vid synenpå minoriteter av olika slag i det svenskasamhället. Frågan om minoritetstillhörighet bör ägasav dem som definierar sig som en gemenskap, inte avstaten. Det är inte som tillhöriga ett kollektivutan som individer som staten skall bemöta deenskilda medborgarna - oavsett om det handlar omminoritetstillhörighet eller ej.Det problem som propositionen syftar till atthantera uppstår ur det faktum att är enoffentlig myndighet, vilket i sin tur kräver enoffentlig lagreglering i frågan om hur det avgörsvem som är berättigad att välja företrädare tillSametinget.3. Frågan om den samiska tillhörigheten börenligt vår mening avgöras i ett samspelmellan den enskilde och det samiskasamfundet. Det förutsätter dock att densamiska gemenskapen och dess representationinte har karaktären av en offentligmyndighet med de formella krav påtillhörighet och lagreglering som dettaställer.4.5. Ändringar i sametingslagen m.m.6.av ().Den enskilda individen utgör utgångspunkten församhällsbygget. En långtgående decentralisering avoffentlig makt och ansvar förutsätter ett starktskydd för individerna mot godtycke och övergrepp.Till har decentraliserats offentligamyndighetsuppgifter, och därmed följer kravet på ettstarkt skydd för den enskilde. I grunden delar jagSametingets åsikt att det är olämpligt att ett ickesamiskt organ skall kunna avgöra om en person ärsame eller inte. I likhet med utgår jagdels från att besvärsmöjligheten till länsstyrelsenblir en temporär lösning, dels från att fortsattdialog kan forma en annan ordning för attsäkerställa skyddet för den enskilde individen.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionen2003/04:86 Ändringar i sametingslagen (1992:1433),m.m.:Riksdagen antar regeringens förslag till1. lag om ändring i sametingslagen (1992:1433),2. lag om ändring i lagen (2001:183) om behandlingav personuppgifter i verksamhet med val ochfolkomröstningar.Följdmotion2003/04:K17 av m.fl. (fp):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om ändring ibestämmelserna som definierar vem som är same.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att iplenum ges möjlighet att föreslå valnämnden om enperson skall tas upp i röstlängden.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att sametingslagenskall vara könsneutral.Bilaga 2Regeringens lagförslagRegeringens lagförslagUtskottets lagförslagReservanternas lagförslagKonventionstexterLagrådsyttrande som begärts av utskottetYttranden från andra utskottÖvrigt