bet · GR01FIU21 · 2004-05-27 00:00:00 — Kostnaden perperson och månad kan enligtunderhandsuppgifter frånRegeringskansliet beräknas till 20 000kr. Minskningen av kostnaden påstatsbudgetens inkomstsida beräknas till400 respektive2005.Utskottet, som kan konstatera att ingeninvändning i sak görs mot den höjdaersättningen, välkomnar förslaget. Det ärmycket angeläget att fler personer somomfattats av aktivitetsgarantin underlång tid kan komma ut i arbete.Anställningsstöd har visat sig vara etteffektivt verktyg för etablering påarbetsmarknaden. En hög ersättning börfungera som en god stimulans förarbetsgivare att erbjuda anställning tilldenna kategori arbetslösa. Visserligen ärdet fråga om en mycket högsubventionsnivå även i relativt högalönelägen, men nivån är enligt utskottetsmening motiverad i dessa speciella fall.Förbättrade möjligheter till enanställning är av stort värde för denenskilde, och det innebär också atttendensen att många blir kvar iaktivitetsgarantin kan brytas. Enligt AMSstatistik för april månad var drygt 35000 personer långtidsinskrivna, dvs. dehade varit arbetslösa eller i programminst två år.Utskottet tillstyrker regeringensförslag och anser därmed att motion Fi28yrkande 4 (m) bör avstyrkas.Utskottet vill avslutningsvis i dettaavsnitt påpeka följande. I detförutnämnda arbetsmarknadspolitiskabetänkandet 2002/03:AU8 utveckladeutskottet bakgrunden till att det behövsen översyn av regleringen avanställningsstöden. Det finns ett flertalanställningsstöd. Villkoren för att stödska kunna beviljas varierar bl.a. i frågaom åldersgräns, inskrivningstid, maximalstödperiod och stödbeloppets storlek. Denförordning (1997:1275) som regleraranställningsstöden har ändrats fleragånger. Vid sidan av den finnsföreskrifter på myndighetsnivå. Studiertyder på att arbetsförmedlare uppleverdelar av regelverket som otydligt, bl.a.när det gäller vissa undantagsregler.I budgetpropositionen för 2004framförde regeringen att förordningen omanställningsstöd är i behov av översyn,vilket utskottet instämde i. Utskottetkan nu konstatera att anställningsstödetutgör en successivt allt större del avden totala programvolymen bådeantalsmässigt och budgetmässigt. hade enligt AMS statistik drygt 19000 personer anställning medanställningsstöd, vilket motsvararnärmare av det totala antaletpersoner i konjunkturberoende program.Detta förhållande, tillsammans med detfaktum att det nu görs ytterligare enändring av reglerna, understryker än merbehovet av en översyn av stödformen.Ökning av anslaget 22:2 Bidrag tillarbetslöshetsersättning ochaktivitetsstödBakgrundAnslaget avser i huvudsak bidrag tillarbetslöshetsersättning vid öppenarbetslöshet och aktivitetsstöd förpersoner som deltar iarbetsmarknadspolitiska program. Förinnevarande år finns det för dettaändamål uppfört ett ramanslag på . Av medlen får högst 400miljoner kronor användas för utgifterenligt anslaget 22:3 Köp avarbetsmarknadsutbildning och övrigakostnader. Omvänt får ett lika stortbelopp av anslag 22:2 användas förändamål enligt anslag 22:3. Det finnsalltså en viss flexibilitet i användandetav medlen. Anslag 22:2 har bestämts medutgångspunkt i vissa antaganden ibudgetpropositionen om nivån påarbetslösheten och volymenarbetsmarknadsprogram.Budgetpropositionen utgick från att denöppna arbetslösheten skulle uppgå till4,av arbetskraften medanvolymen arbetsmarknadspolitiska programantogs bli 2,2 %.PropositionenI propositionen föreslås att anslagetökas med . Skäletär att antalet öppet arbetslösa beräknasbli högre än antagandena ibudgetpropositionen. De anvisade medlenräcker inte.I vårpropositionens utgiftsprognosredovisas följande. Utgifterna föranslaget 22:2 Bidrag tillarbetslöshetsersättning ochaktivitetsstöd beräknas bli ca 6,3miljarder kronor högre än vad somanvisades på statsbudgeten. Den öppnaarbetslösheten har reviderats upp med 0,8procentenheter, till , jämfört medbedömningen i budgetpropositionen. Dearbetsmarknadspolitiska programmen harutökats med 15 000 platser, vilket ökarutgifterna för aktivitetsstöd.Ytterligare en förklaring tillutgiftsökningen är att ett flertalhelgdagar bidrog tillatt utbetalningar försköts till januari2004. Slutligen har antalet timanställdasom erhåller ersättning ökat mer än vadsom antogs i statsbudgeten, somden förväntade minskningen avdeltidsarbetslösa har planat ut.MotionerModeraterna har inget yrkande i denna delmen framför i sin kommittémotion Fi28 attregeringen nu tvingas dra konsekvensernaav sin missbedömning avarbetslöshetsutvecklingen. Om riksdagenhade bifallit partiets budgetalternativ ihöstas hade utsikterna för Sverigesekonomi varit bättre och den dramatiskaökningen av utbetalningar från a-kassanhade kunnat undvikas.Kristdemokraterna framför ikommittémotion Fi27 av m.fl.(yrk. 7) att regeringen valt fel väg föratt lösa den arbetslöshetskris som mansjälv är ansvarig för. Staten måste satsaoffensivt med riktiga arbeten somfaktiskt ökar välfärden i samhället. Detkrävs åtgärder på bred front.Arbetsmarknadspolitiken har nått vägsände, sägs det i motionen. Sökaktivitetenbland de arbetslösa är låg, deltagarna iarbetsmarknadsprogram minskar sittsökområde i stället för att öka det. Dearbetslösa riskerar att anpassa sig tillbidragsberoende och slutar att sökaarbete. har storabrister i styrsystemen. Partiet föreslåratt en del av den av regeringenföreslagna ökningen av anslaget förarbetslöshetsersättning ochaktivitetsstöd, 3, ,i stället används för att stimulerasysselsättning i kommunsektorn och föratt införa en fullständig avdragsrätt förhushållstjänster. Den nya nivån på anslag22:2 skulle då vara 42, 727 miljarderkronor.Centerpartiet kritiserar i motion Fi25(yrk. 5) regeringen för att minska medlentill kommuner och landsting, vilket ledertill ökad arbetslöshet och spär påkostnaderna, som ytterligaremedel föreslås på utgiftsområde 13 föratt täcka just de ökade kostnaderna förarbetslöshet. Denna kostnadsökning ärdelvis en effekt av neddragningar inomkommunsektorn. Partiet beskriversituationen som absurd. Som en konsekvensav att partiet inte accepterarneddragningen med påutgiftsområde 25 Allmänna bidrag tillkommuner föreslås en motsvarandereduktion av ökningen på anslag 22:2.Ökningen på detta anslag blir då 4,8miljarder kronor.UtskottetUtskottet kan inledningsvis konstateraatt situationen på arbetsmarknadenfortfarande är bekymmersam.Arbetslösheten är hög och ingen påtagliguppgång på arbetsmarknaden är synbar.Den ökning av arbetslösheten sominleddes i mitten av 2002 var till enbörjan en följd av stigande utbud avarbetskraft. haräven en fallande sysselsättning bidragit.I bilagan Svensk ekonomi antas att denöppna arbetslösheten fortsätter att ökanågot under innevarande år. I takt medatt sysselsättningen återigen ökar nästaår förutses arbetslösheten minska, men ilångsam takt.AMS har presenteratarbetsmarknadsstatistiken för aprilmånad. Trots den förstärkta konjunkturenoch de positiva signalerna från omvärldenär arbetsmarknaden fortfarande svag. Denöppna arbetslösheten sjönk från 5,4 till4,, men detta är med hänsyn tagen tillnaturliga säsongsvariationer bara enmarginell minskning som huvudsakligenförklaras av ökadearbetsmarknadspolitiska insatser. Jämförtmed april månad ökadearbetslösheten med 0,6 procentenheter.Obalanstalet, dvs. antalet personer iöppen arbetslöshet och iarbetsmarknadspolitiska program,motsvarade av arbetskraften, vilketär en ökning med 0,7procentenheter. Obalanstalet har ökatäven bland ungdomar mellan 18 och 24 åroch bland personer över 54 år.Långtidsarbetslösheten ligger på enfortsatt hög nivå, 66 000 personer,vilket är 25 000 fler än i april 2003.Även antalet varsel ligger på en fortsatthög nivå, 5 100 personer varslades omuppsägning . har 22000 personer varslats. Varslen hardämpats något inom industrin ochuppdragsverksamheten, men ökat påtagligtinom den offentliga tjänstesektorn ochinom byggnadsverksamhet. De nyanmäldaplatserna uppgick till knappt 35 000under april, vilket var 9 000 färre änapril 2003.Enligt ()bedömningar, som redovisats för utskottetav företrädare för institutet, dröjer detinnan efterfrågan blir så stark attsysselsättningen kan öka igen. Först ibörjan av 2005 vänder sysselsättningenuppåt. Den öppna arbetslösheten ökarenligt KI:s uppskattning till i årför att minska till 5,3 %.Produktiviteten fortsätter att ökapåtagligt snabbt. Till viss del beror densnabba produktivitetstillväxten påkonjunkturen. Tillväxten har emellertidinte varit tillräckligt stark för att ökaindustrisysselsättningen, utan antaletanställda har minskat ytterligare. Detkan dock noteras att KI:s undersökning avhushållens inköpsplaner (HIP) visar attden mycket dystra syn påarbetsmarknadsläget som hushållen haftsedan ett halvår tillbaka dämpats tydligti april.Den högre arbetslöshetsnivån jämfördmed antagandena i budgetpropositionen för2003 tvingade fram en höjning påtilläggsbudget av anslaget förarbetslöshetsersättning ochaktivitetsstöd med närmare 4miljarder kronor. Det nu framlagdaförslaget i vårpropositionen för 2004utgår från en högrenivå på den öppna arbetslösheten änantagandena i budgetpropositionen förinnevarande år och innebär en ökning avanslaget med nästan 7,4 miljarder kronor.Detta är en tydlig illustration av hurkonjunkturkänsliga utgifterna på anslagetför arbetslöshetsersättning ochaktivitetsstöd är. En tiondelsprocentenhet högre öppen arbetslöshetökar utgifterna förarbetslöshetsförsäkringen med omkring enhalv miljard kronor.Den föreslagna ökningen avser enligtuppgift från Regeringskanslietuteslutande utgifter förarbetslöshetsersättning. En motsvarandeökning av antalet deltagare iarbetsmarknadsprogram skulle enligtRegeringskansliets beräkningar motsvaraca . Denna siffra utgårfrån den genomsnittliga månadskostnaden,, per programdeltagare under2003. Utgifterna för programdeltagandetär beroende bl.a. av vilka åtgärder somväljs och nivån på aktivitetsstödet förprogramdeltagarna. Ett större inslag avarbetsmarknadsutbildning ökarsnittkostnaden, medan det vanligaanställningsstödet - som alltså innebären minskning på inkomstsidan - är en förstaten relativt billig åtgärd.I sitt yttrande (2003/04:AU1y)över ramarna för utgiftsområde 13 och 14för 2004 till finansutskottet uttryckteutskottet oro över att betydligt färrepersoner skulle delta iarbetsmarknadspolitiska program än åretföre, vilket ytterligare skulle spä påden öppna arbetslösheten. Utskottet ansågdet angeläget att regeringen följdeutvecklingen och vid behov vidtogåtgärder.Utskottet kan nu instämma med det somsägs i vårpropositionen om att det krävssärskilda insatser för att hålla tillbakaarbetslösheten. Dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna utökasmed 15 000 platser. Som framgår avpropositionen ingår även yrkesutbildningi denna satsning.Enligt uppgifter från Regeringskanslietmotsvarar volymen arbetsmarknadsprogramför närvarande ca 103 000 personer,vilket också bedöms motsvara genomsnittetper månad . Nivån är betydligthögre än då årsgenomsnittetmotsvarade knappt 92 000 personer iprogram . Det är dockfortfarande en lägre nivå än på många år.Ökningen inleddes ochblev möjlig genom ett regeringsbeslut ijanuari om ändring i regleringsbrevet förArbetsmarknadsverket. Under anslag 22:2överfördes frånanslagsposten för arbetslöshetsersättningtill anslagsposten aktivitetsstöd.Utskottet är mycket positivt till attde aktiva insatserna har kunnat öka. Somsades i det förutnämnda yttrandet är detgivetvis av stor betydelse att snabbtkunna fylla vakanserna vid en vändandekonjunktur, men detta får inte leda tillatt arbetslösa personer i avvaktan påvändningen lämnas utanför den aktivaarbetsmarknadspolitiken . De arbetslösa måste vararustade att ta de nya arbeten somerbjuds, vilket innebär att utrymmet förutbildningssatsningar m.m. inte får varaalltför begränsat.Mera aktiva insatser inomarbetsmarknadspolitiken håller tillbakaden öppna arbetslösheten och bidrar tillatt hålla uppe arbetskraftsutbudet.Tillgång på utbildad arbetskraft är ocksåav betydelse för att inte lönerna skapressas upp. blir förutsättningarbättre att nå målet om fullsysselsättning.Utskottet kan ge ochCenterpartiet rätt i att det inte räckermed arbetsmarknadspolitiska åtgärder idet arbetsmarknadsläge som råder.Vårpropositionen innehåller ett antalförslag som syftar till att på olika sättstimulera sysselsättningen och ökaefterfrågan på arbetskraft. Dit hörsysselsättningsstödet till kommuner ochlandsting, återinförandet av ROT-avdragoch väg- och järnvägsinvesteringar.Utskottet kan inte se hur ökningen påanslag 22:2, som Kristdemokraternaföreslår, skulle kunna begränsas mednästan i förhållandetill regeringens förslag. Det skulleförutsätta att en motsvarandeförstärkning till kommunsektorn snabbtskulle få en kraftigt dämpande effekt påarbetslösheten. Inte heller kan utskottetansluta sig till förslagatt reducera höjningen med 2,6 miljarderkronor, vilket motsvarar den minskning avdet generella stödet till kommuner ochlandsting som regeringen föreslår och sompartiet motsätter sig. Motionsförslagensynes felaktigt utgå från att det finnsett direkt samband mellan stödet tillkommuner och landsting och utgifterna förarbetslöshetsersättning ochaktivitetsstöd.Den av regeringen föreslagna höjningenav anslag 22:2 framstår som nödvändig, omän beklaglig. De positiva effekterna påarbetsmarknaden av en uppgång i ekonomindröjer ytterligare. Utskottet anser attpropositionen anvisar rätta metoder föratt bemästra den situation som råder ochkan avslutningsvis konstatera attregeringen följer utvecklingen påarbetsmarknaden och kommer att föreslåytterligare åtgärder.Utskottet anser alltså att riksdagenbör tillstyrka propositionen imotsvarande del och avstyrka motionernaFi25 yrkande 5 (c) och Fi27 yrkande 7(kd).Stockholm den 13 maj 2004På arbetsmarknadsutskottets vägnarAnders KarlssonFöljande ledamöter har deltagit ibeslutet: (), LailaBjurling (s), (m), ErikUllenhag (fp), (), StefanAttefall (kd), (),(), (),(), (), BeritHögman (s), (), BrittaLejon (s), (), LucianoAstudillo (s) och ().Avvikande meningar1. Bidrag till arbetslöshetsersättningoch aktivitetsstöd (kd)av ().Regeringen föreslår att anslaget 22:2Bidrag till arbetslöshetsersättning ochaktivitetsstöd ska ökas med inte mindreän 7 366 miljoner kronor.Kristdemokraterna anser att regeringenvalt en felaktig väg för att lösa denarbetslöshetskris som man själv äransvarig för. Staten måste i ställetsatsa offensivt för att lösaarbetslösheten med riktiga jobb somfaktiskt ökar välfärden i samhället.Genom att stimulera sysselsättningen ikommunsektorn och genom att införa enfullständig avdragsrätt förhushållstjänster kan det ske enbegränsning av utgiftsökningen på dettaanslag. föreslår attramanslaget för anslag 22:2 i ställetökar till 42 727 miljoner kronor.Resterande anser viska användas för att stimulerasysselsättningen och för att införa sådanavdragsrätt.Detta innebär att motion Fi27 yrkande 7(kd) bör tillstyrkas och propositionenavstyrkas i motsvarande del.2. Bidrag till arbetslöshetsersättningoch aktivitetsstöd (c)av ().Regeringen har i tilläggsbudgetenföreslagit neddragning av generellaanslag till kommunerna på 2,6 miljarderkronor. Denna neddragning drabbarsamtliga kommuner och landsting underlöpande år. Möjligheten att som brukligtplanera efter givna förutsättningar införett verksamhetsår undanröjs genom dettabeslut. Ändras statsbidragen påtilläggsbudget blir effektenneddragningar i kommunsektorn.Statens finanser går inte ihop, riskenför att budgettaket spräcks är uppenbaroch budgettricksandet med EU-avgiften ochEU-stödet till jordbruket har redanutnyttjats. Återstår så kommunerna somlever under kravet på en budget i balans.De underskott som sannolikt blir effektenav verksamhet måste återvinnasinom . Följden blir att utrymmetför verksamhet 2005 och 2006 minskar imotsvarande mån. Som en följd av dettager därför inte regeringens extra medelkommande år till kommunsektorn den effektpå sysselsättningen som beskrivs.Alternativet för kommunerna att klaraekonomin blir kraftiganedskärningar. Dessa ska på tidenfrån det att tilläggsbudgeten beslutas iriksdagen, strax ,fram till årsskiftet.Förslaget om neddragning av medel tillkommuner och landsting är cyniskt ochrespektlöst.Den övervägande delen av kommuners ochlandstings kostnader utgörs av anställdpersonal. En neddragning leder till ökadarbetslöshet vilket ytterligare spär påkostnaden för staten. Resultatet av enneddragning av generella bidrag ledersåledes med stor sannolikhet till ökadekostnader för arbetslöshet. Samtidigtanslår regeringen på tilläggsbudgetytterligare tillutgiftsområde 13 Arbetsmarknad just förtäckande av ökade kostnader förarbetslösheten, en kostnadsökning som dådelvis kommer av neddragningar inomkommunsektorn. Situationen kan betraktassom minst sagt absurd.Centerpartiet motsätter sig detta sättatt hantera statens finanser och statensbehandling av kommuner och landsting ochaccepterar inte neddragning av 2,6miljarder kronor inom utgiftsområde 25.Som en konsekvens av detta skamotsvarande reducering ske inomutgiftsområde 13, vilket därefter får enökning med . Dettabör besluta om.Det anförda innebär att motion Fi26yrkande 5 i motsvarande del (c) börtillstyrkas och propositionen avstyrkas imotsvarande del.Särskilda yttranden1. Tilläggsbudgeten (m)av (m), PatrikNorinder (m) och ().Moderaterna tar inte ställning tilltilläggsbudgeten som helhet, eftersom vii höstas hade ett annat budgetalternativ,som avvisades av . Det fårankomma på de tre partier som röstadeigenom budgetbeslut att taansvar för de förändringar som görs påmarginalen. Enligt riksdagsordningen harvi heller inte utrymme att föreslåförändringar på andra anslag än just desom regeringen väljer att aktualisera.Det är därför inte praktiskt möjligt föross att lägga fram en egen, genomarbetadtilläggsbudget.Regeringens förslag innebär dock intebara förändringar i statsbudgeten förinnevarande år, utan har på några punkterockså implikationer för kommandebudgetår. Det gäller t.ex. introduktionav nya stödformer samt vissabemyndiganden och lagförslag.I förslaget till tilläggsbudget tvingasregeringen att dra konsekvenserna av sinmissbedömning avarbetslöshetsutvecklingen.Tilläggsbudgeten utgår från ett antagandeom arbetslöshet som är 0,8 procentenheterhögre än regeringens antagande ibudgetpropositionen . Ytterligareöver anslås nu fördetta ändamål. Ökningen i förhållandetill budgetpropositionen blir över 18procent. Budgeteringsmarginalen raderas ipraktiken helt ut. Om hadebifallit det moderata budgetalternativeti höstas hade utsikterna för Sverigesekonomi varit bättre och den dramatiskaökningen av utbetalningar från a-kassanhade då kunnat undvikas. Det finns nu enuppenbar risk att den nuvarande politikenkommer att innebära en fortsatt myckethög arbetslöshet med stegrade krav påarbetsmarknadspolitiska insatser ochdärmed behov av ytterligare budgetmedel.På utgiftsområde 13 har vi redantidigare avvisat det särskildaanställningsstödets konstruktion medkreditering av skattekonton. Följaktligenavvisar vi förslaget om höjt tak, från750 kronor till per dag, idetta stöd.2. Tilläggsbudgeten (fp)av () och TinaAcketoft (fp).Folkpartiet hade ett annatbudgetalternativ . Det är de partier som stårbakom den budget som gäller som haransvar för att se till att derasbeslutade utgiftstak kan hållas.Folkpartiets budgetförslag hade enmarginal på , vilketbetyder att om vårt förslag vunnitriksdagens gillande hade flertalet avtilläggsbudgetens förändringar inte varitnödvändiga. Vi har enligtriksdagsordningen inte möjlighet attföreslå förändringar på andra anslag ände av regeringen på tilläggsbudget 1aktualiserade. Det är därför intepraktiskt möjligt för oss att lägga framen egen genomarbetad tilläggsbudget. Avdessa skäl avstår vi från att delta ibeslutet om tilläggsbudget 1 för 2004.3. Tilläggsbudgeten m.m. (kd)av ().Kristdemokraterna har i parti- ochkommittémotioner för budgetåret 2004förordat en annan inriktning av denekonomiska politiken och budgetpolitikenän den nu gällande. Kristdemokraternasekonomiska politik och budgetalternativför sammanfattas i motion2003/04:Fi241. Detta alternativ avslogsav i den första beslutsomgångenom utgiftsområdesramar ochskatteinkomster till förmån för deninriktning av den ekonomiska politikenoch budgetpolitiken somSocialdemokraterna föreslog. Av dettaskäl deltog vi inte i den därpå följandebehandlingen av anslag inom respektiveutgiftsområde.Utöver de föreslagnaanslagsförändringar som redovisas i enavvikande mening deltar vi inte i besluti den nu föreliggande tilläggsbudgeten.En viktig orsak är att budgetlagen integer oppositionspartierna någon möjlighetatt yrka på förändringar på andra anslagän de regeringen tar upp, eftersom dentypen av förslag enligt gällande praxisinte anses ligga inom ärendets ram. Denekonomiska politik och detbudgetalternativ vi skulle viljagenomföra går således inte attlägga fram för , varav följeratt det inte är meningsfullt för oss attgenerellt sett delta i behandlingen avSocialdemokraternas felbudgeteringar.Kristdemokraternas budgetalternativ tarsikte på att långsiktigt förbättraSveriges tillväxtförutsättningar genomstrukturella reformer för minskad ohälsa,förbättrad lönebildning och strategiskaskattesänkningar på arbete och sparande.Därtill bör infrastrukturen och delångsiktiga förutsättningarna för ettökat bostadsbyggande kraftigt förbättras.Därigenom skapas förutsättningar för attsysselsättningen ska kunna öka i en sådanutsträckning att välfärden tryggas föralla.Det handlar bl.a. om arbetsmarknadensom måste göras mer flexibel och där derekordhöga sjuktalen måste mötas med enkraftigt förbättrad rehabilitering,förebyggande åtgärder och en förbättradarbetsmiljö. Det handlar om skatterna påarbete och företagande som måste sänkasoch anpassas till omvärldenslägre skattetryck. Det handlar om detsvenska konkurrenstrycket som måsteförbättras. Vidare måste den offentligasektorn förnyas för att bättre mötakonsumenternas/brukarnas behov och bättretillvarata personalens kompetens ochidéer. Dessutom måste valfriheten inomfamiljepolitiken öka, rättsväsendetåterupprättas, pensionärernas ekonomiskasituation stärkas och infrastrukturenförbättras.Målet med våra reformer på dessaområden är att skapa förutsättningar fören uthållig tillväxt på åtminstone 3 %per år över en konjunkturcykel, därsysselsättningen kan öka utan attinflationen tar fart, där den enskildesvalfrihet, personliga ansvar och välfärdkan öka utan politisk detaljstyrning, därden offentliga sektorn kan vitaliserasoch möta ökande behov utan att jagas avkrympande skattebaser, och där statensfinanser blir mindre konjunkturkänsliga.Den "utveckling" som pågår undersocialdemokratiskt styre är den omvända:sysselsättningen minskar, tillväxtenväntas bli lägre än i omvärlden,statsskulden ökar, detaljstyrningen ökaroch i stora delar av kommunsektornerbjuds sämre vård och omsorg till högreskatt.Vi kristdemokrater anser att dennuvarande arbetsmarknadspolitiken harnått vägs ände. Arbetslösheten är hög,både den öppna och den dolda, ochtendensen är att obalanstalet ökarytterligare. Lägger vi till alla som ärsjukskrivna framstår krisen i all sintydlighet. Många studier visar på delåga, och ibland obefintliga, ekonomiskaincitamenten för en arbetslös att ta ettarbete. krävs det åtgärder på bredfront för att vända utvecklingen. Men detär inte AMS-jobb som är lösningen, utanriktiga arbeten. Forskning vid Institutetför arbetsmarknadspolitisk utvärdering,IFAU, och andra institut visar också attarbetsmarknadsmyndigheterna intefungerar. En rad missförhållanden harkunnat konstateras.Sökaktiviteten bland de arbetslösa ärlåg och upphör näst intill vid placeringi program. Den verkar dock underarbetslöshetsperioden, trots att denarbetslöses "jobb" är just att söka jobb.I aktivitetsgarantin vet mindre än 40 %av deltagarna att de har enhandlingsplan. Närmare hälften träffarsin handledare mindre än en gång permånad.