bet · GR01KU9 · 2004-02-19 00:00:00 — Han ansåg att man borde kunna gå önskemålenom ett behållande av då gällande ordning till mötes genom att också i dennya författningen föreskriva att konungen inte kan åtalas för brott.Vidare konstaterade departementschefen att en regel som den nämnda innebäratt konungen inte kan åtalas för sina gärningar vare sig som statschefeller som privatperson. Däremot innebär den inte att konungen åtnjuterimmunitet i civilrättsliga angelägenheter.Utskottets ställningstagandeUtskottet ser inget skäl att nu förorda en ändring av gällande ordningbeträffande statschefens immunitet. Motion 2003/04:K330 yrkande 1 avstyrksdärmed.Statschefens uppgifterUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion om att statschefen bör fråntas vissa avsina uppgifter.Jämför reservation 7 (v, mp).MotionenI motion 2003/04:K437 av m.fl. (fp) yrkas att regeringenges till känna vad i motionen anförs om att så länge monarkin existerarsom statsskick bör kungen fråntas sin roll som ordförande i (yrkande 2), utländska ambassadörer bör överlämna sina kreditivbrev hostalmannen eller utrikesministern (yrkande 3), utrikesministern utfärdautnämningsbreven till svenska konsuler utomlands (yrkande 4) samtstatschefsrollen i förhållande till främmande makt utövas av talmannen ellerstatsministern (yrkande 5). Motionärerna framhåller att det trots denpolitiska demokratins grundläggande princip om att "all offentlig maktutgår från folket" ändå finns rester av icke-demokratiska principer ochodemokratiska förhållanden i våra grundlagar.BakgrundGenom författningsreform och den s.k. Torekovskompromissen fickstatschefen väsentligen representativa uppgifter (prop. 1973:90 s. 170 f.). Vissa av statschefens uppgifter följer av bestämmelser i regeringsformenoch riksdagsordningen.Av 5 kap. 1 § RF framgår att regeringen när så erfordras sammanträder ikonselj under statschefens ordförandeskap.I 6 kap. 4 § RF föreskrivs att regeringsskifte äger rum vid en särskildkonselj inför statschefen. Vid förfall för denne inträder talmannen.Enligt 10 kap. 7 § andra stycket RF är statschefen ordförande vid sammanträdemed . Om denne har förfall inträder statsministern.I 1 kap. 4 § RO finns bestämmelser om det särskilda sammanträde då ettriksmöte öppnas. Av första stycket framgår att statschefen på talmannensbegäran förklarar öppnat. Om statschefen har förfall öppnartalmannen mötet.Vidare sägs i 2 kap. 10 § andra stycket RO att statschefen får avgeämbetsförklaring inför kammaren.Statschefens representativa uppgifter i övrigt bestäms i huvudsak genomsedvana. Uppgiften att företräda en stat i mellanfolkliga relationer liggerfrämst på statsledningen, för vårt lands vidkommande på regeringen, ivissa fall med en formell medverkan av statschefen (/Stjernquist,Grundlagarna, 1980, s. 341 f.). Denna behörighet för statsledningen följerav folkrättsliga principer, särskilt Wienkonventionerna om diplomatiskaförbindelser och om traktaträtten. Statschefen har här en roll som riketsfrämsta företrädare (prop. 1973:90 s. 173). Enligt folkrätten ackrediterasandra länders sändebud hos statschefen och tas emot av honom. Det är ocksåstatschefen som undertecknar de svenska sändebudens kreditbrev genom vilkade ackrediteras i främmande stater. De statsbesök som statschefen avläggeri andra stater anses betydelsefulla för våra utlandsförbindelser. Omväntutövar statschefen värdskapet vid utländska statsöverhuvudens besök iSverige.För att statschefen skall kunna fullgöra sina plikter som en symbol förrikets försvarskrafter bör han av regeringen titulärt tilläggas försvaretshögsta militära grad (prop. 1973:90 s. 174).Statschefen har även uppgifter i fråga om ordensväsendet.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser inte att någon ändring bör göras i de lagregler som styrvissa av statschefens uppgifter. Vidare finner utskottet inte skäl attförorda en ändring i de uppgifter som följer av sedvana. Motion 2003/04:K437yrkandena 2-5 bör därför avslås.Redovisning av anslaget till hovstatenUtskottets förslag i korthetUtskottet anser att med anledning av flera motionsyrkanden börge regeringen till känna vad utskottet anför om en större öppenhet ochinsyn i fråga om anslaget till Kungliga hovstaten.Jämför reservationerna 8 (m, c) och 9 (kd).MotionernaI motion 2003/04:K347 av () yrkas att regeringen ges tillkänna vad i motionen anförs om att hela det statliga apanaget, precis somannan skattefinansierad verksamhet, bör redovisas och granskas offentligt.Motionären anser att skattebetalarna bör få veta vad kungens apanageanvänds till.I motion 2003/04:K401 av och ()yrkas att regeringen ges till känna vad i motionen anförs om öppenredovisning av alla medel som anslås till hovstaten. Motionärerna anser attRiksrevisionen bör göra en offentlig granskning av hovstatens räkenskaper,som sedan bör föreläggas . Det är enligt motionärerna svenskafolkets rätt att kunna se vad skattepengarna används till.I motion 2003/04:K438 av och () yrkasatt regeringen ges till känna vad i motionen anförs om vikten av en öppenredovisning av anslaget till hovstaten (yrkande 2). Motionärerna anseratt det är i grunden fel att den del av anslaget till hovstaten som integår till driften av kungliga slott är hemlig. Enligt motionärerna börallt redovisas och granskas.BakgrundGällande ordningDe Kungl. Hovstaterna är den officiella beteckningen på den organisation(i dagligt tal kallad hovet) som har till uppgift att bistå statschefenoch det Kungl. Huset i deras officiella plikter (prop. 2001/02:K190 s.73).Anslaget Kungliga hov- och slottsstaten avser att täcka kostnaderna förstatschefens officiella funktioner inklusive kostnaderna för den kungligafamiljens resor. Från anslaget betalas också driftskostnader för dekungliga slotten utom rent fastighetsunderhåll, som finansieras av (prop. 1 s. 45). Med de kungliga slottenavses härvid de slott som har till uppgift att förvaltainom ramen för den kungliga dispositionsrätten. medtillhörande byggnader förvaltas dock som en självförsörjande ekonomiskenhet av förvaltning för räkning(prop. 2001/02:190 s. 73).Vidare betalas Kungl. Husgerådskammarens underhålloch vård av de konstverk, möbler och andra inventarier som tillhör staten,men som disponeras av konungen. Husgerådskammaren förvaltar även deBernadotteska stiftelsernas bestånd av möbler, konst och konsthantverksamt administrerar Bernadottebiblioteket.En utförlig redogörelse för bakgrunden till gällande ordning när det gällerredovisning och revision rörande anslaget Kungliga hov- och slottsstatenlämnades i betänkande 1996/97:KU1 (s. 7-9).Av redogörelsen framgår att på regeringensuppdrag gjorde en översyn av vissa frågor med anknytning till konungensapanage. Bakgrunden var bl.a. oklarheter om hur redovisning och revisionskulle genomföras och rapporteras, sedan tre olika anslag förts sammantill det nya samlade anslaget för statschefen med benämningen Kungligahov- och slottsstaten fr.o.m. /96.Mot bakgrund av utredning kom hovstaterna ochregeringen överens om att även i fortsättningen skallgranska och Husgerådskammaren (den del av anslaget sombetecknas Kungliga slottsstaten) men att apanagedelen, inklusiveRiksmarskalksämbetet, undantas från detta (den del av anslaget som kallasKungliga hovstaten). En överenskommelse träffades också om att de Kungl.hovstaterna skall lämna en berättelse över den samlade verksamheten. Dennaskall läggas till grund för bedömningen av framtida medelsbehov.Verksamhetsberättelsen skall koncentreras på verksamheterna vidStåthållarämbetetoch Husgerådskammaren medan övrig verksamhet endast behandlas mycketöversiktligt. 1996/97:1 utg.omr. 1 s. 9) En sådan berättelse lämnasnumera årligen.Enligt 2 § 3 lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. fårRiksrevisionen granska den verksamhet som bedrivs av Kungliga Slottsstatenoch förvaltning. Lagen trädde i kraft den 1 juli2003. Granskningen skall, med de begränsningar som följer av att någonresultatredovisning inte behöver lämnas, kunna ske både som årlig revisionoch effektivitetsrevision (prop. 2001/02:190 s. 73-75, bet. 2002/03:KU12,rskr. 2002/03:22). I granskningen ingår dock inte att bedöma om ledningensförvaltning följer tillämpliga föreskrifter och särskilda beslut.Tidigare riksdagsbehandling m.m.Vid anslagsbehandlingen för /96 förklarade konstitutionsutskottetatt det inte hade något att erinra mot regeringens förslag om ett nyttsamlat anslag för statschefen, benämnt Kungliga hov- och slottsstaten.Utskottet ville framhålla vikten av att regeringens anslagsberäkningredovisades på ett sådant sätt att den gav tillräckligt underlag förriksdagens bedömning av medelsbehovet. För att underlätta uppföljning ochutvärdering i detta avseende ansåg utskottet att regeringen fortsättningsvisborde redovisa i budgetpropositionen hur tilldelade medel hade använts(bet. 1994/95:KU32).I regleringsbrevet för Kungliga hov- och slottsstaten, utfärdat den 15juni 1995, fastslogs att förordningen (1993:134) om myndigheters årsredovisningoch anslagsframställning med visst undantag skulle tillämpas påRiksmarskalksämbetet, inklusive och Husgerådskammaren.Förordningen skulle däremot inte tillämpas beträffande den anslagspost sombenämndes , apanage.Efter det att framfört invändningar mot att omfattasav förordningen beslutade regeringen om ändring avregleringsbrevet för /96. Ändringen bestod i att endastStåthållarämbetet och Husgerådskammaren ålades redovisningsskyldighet. Igengäld skulle göra en översyn av vad som skulleingå i apanaget och därmed undantas från förordningen om myndighetersårsredovisning och anslagsframställning. En utgångspunkt skulle enligtregeringen därvid vara de krav som ställt på att det måste finnasett tillräckligt underlag för att bedöma medelsbehovet och följa upp hurtilldelade medel har använts. Översynen skulle resultera i att förordningenskulle vara möjlig att tillämpa, förutom på ochHusgerådskammaren, även på , sedan vissa delar av ämbetethänförts till apanaget. Översynen skulle också innehålla förslag till hurredovisningen kunde utgöra ett bättre beslutsunderlag vid anslagstilldelningenoch anslagsuppföljningen, exempelvis genom verksamhetsberättelse.Riksmarskalksämbetet överlämnade till regeringen enutredning angående årsredovisning och revision för Kungl. Till utredningen var fogad en PM med analys av rättsläget närdet gällde konungens apanage och tillhörande frågor. Riksmarskalksämbetetkonstaterade, med hänvisning till den juridiska analysen, att hovstaternainte är någon myndighet och att de står utanför den statligaförvaltningsorganisationen, att offentlighetsprincipen inte gäller förhovstaternasamt att regeringen inte har någon förordningsmakt gentemot hovstaterna,vilka lyder direkt under statschefen. drog av densistnämnda punkten slutsatsen att regeringen inte kan ge Riksrevisionsverketdirektiv att granska hovstaternas ekonomiska redovisning. Att dettahittills ändå skett för de delar av hovets budget som avser Ståthållarämbetetoch Husgerådskammaren byggde enligt på tidigareöverenskommelser mellan regeringen och ämbetet. Motiven till dennaöverenskommelse var att verksamheten vid dessa delar av hovstaterna dels varav stor ekonomisk omfattning (tillsammans över hälften av den totalabudgeten), dels var av annan art än övrig verksamhet. Medan verksamhetenvid övriga enheter var inriktad på att bistå och stödja konungen i hansroll som statschef, var verksamheten vid och Husgerådskammareninriktad på att vårda och för allmänheten visa det nationella kulturarvsom finns i de kungliga slotten och deras omgivningar.Beträffande konungens apanage anförde följande.Gränsen mellan konungens privata ekonomi och hans ekonomi som statschef ärmycket svår att dra. Konungen är rikets statschef dygnet runt när hanvistas i landet. Vad gäller egendom är lösöret på de kungliga slotten enblandning av statlig, stiftelseägd och privat egendom, som allt brukas avkonungen både som statschef och som privatperson. För att undvika ständigadiskussioner i denna gränsdragningsfråga lovade (då ständerna)att utge ett penningbelopp (apanage) till konungenshovhållning. I utbyte överlämnade konungen uppräknade kungliga slott ochkungsgårdar till staten med förbehåll om dispositionsrätt för honom avvissa av dessa slott, inklusive inredning. För det belopp som utgavs förhovhållningen skulle varken krävas någon speciell anhållan eller redogörelseför hur medlen använts. Enligt är denna ordning äni dag gällande i och , där beloppen endast justeras årligenmed hänsyn till kostnadsindex.Riksmarskalksämbetet inger en anslagsframställning för hovstaternasdel av statsbudgeten. Verksamhetsberättelser avges för Ståthållarämbetetsoch Husgerådskammarens verksamheter. En motsvarande redogörelse för övrigverksamhet skulle, enligt , strida mot den ursprungligaöverenskommelsen, som förnyas vid varje trontillträde. Enligt utredningenavsåg likväl att , i informations- ochPR-syfte, producera en årlig rapport över den samlade verksamheten vidhovstaterna.Konstitutionsutskottet erinrade i det nämnda betänkandet 1996/97:KU1 omatt hovstaterna och regeringen kommit överens om att Riksrevisionsverketäven i fortsättningen skulle granska och Husgerådskammaren,men att apanagedelen, inklusive , skulle undantashärifrån. För att framtida medelsbehov skulle kunna bedömas hade hovstaternaoch regeringen också kommit överens om att hovstaterna skullelämna en berättelse över den samlade verksamheten.Utskottet såg med tillfredsställelse på att dessa överenskommelser nåtts.Därmed avstyrkte utskottet en motion, vari begärdes att de delar avapanaget som inte utgick som arvode till kungafamiljen skulle underkastasredovisning och revision på samma sätt som andra statsutgifter.Frågor om redovisningsprinciper rörande anslaget Kungliga hov- ochslottsstaten behandlades av senast under riksmötet2000/01 (bet. 2000/01:KU11 s. 35-38). Utskottet erinrade då om sin tidigarebedömning och avstyrkte en motion med yrkande om ändring aversättningsprincipernaför statschefen och hans kansli.Förhållandena i vissa europeiska kungahusRiksdagens utredningstjänst har för utskottets räkning skaffat in uppgifterom kontroll och revision av offentliga anslag till kungahusen i ,, och . Uppgifter har kommit in avseendesamtliga kungahus utom det nederländska.Det engelska kungahuset finansieras delvis av offentliga medel. De offentligtanslagna medlen avser den s.k. Civil List (apanaget), statsbidrag tillunderhåll av de kungliga slotten samt resor. De s.k. kungliga förvaltarna(bl.a. premiärministern och finansministern) granskar utgifter hänförligatill the Civil List och är skyldiga att lägga fram rapporter tillfinansdepartementet, vilka sedan läggs fram för parlamentet. Rapporten utgörgrunden för nivån på anslagen för den kommande tioårsperioden. Den kungliga familjen publicerar på frivillig basis enårsredovisning, som är mer detaljerad än de kungliga förvaltarnas rapport.Vad gäller anslagen till de kungliga slotten och resorna har parlamentetfull insyn i användningen av de offentliga medlen, eftersom årsredovisningarrörande dessa anslag publiceras.I anslås offentliga medel som apanage till kungahuset samt ytterligaremedel till det kungliga hovet, vilket också skall täcka utgifter för bl.a. fastighetsunderhåll. Ytterligare medel från statsbudgeten anslås tillkronprinsens och kronprinsessans apanage och stabskostnader. Ett särskiltekonomireglemente gäller för hovet, eftersom hovförvaltningen inte är endel av staten. är inte heller lagd under den norskariksrevisionens kontroll. Revision företas i stället av en privatrevisionsfirma.Årsredovisning, räkenskaper och revisionsberättelse för hovförvaltningenskall enligt ekonomireglementet skickas in till berört departement. Dettagäller dock inte den del som omfattar apanaget till den kungliga familjen.Apanaget till den danska drottningen regleras i en lag . Beloppet,som ingår i den danska statsbudgeten, utvärderas med utgångspunkti den nationella konsumtionen och löneökningar. Apanaget skall även täckapersonalkostnader. Genom offentliga medel finansieras också utvändigtunderhåll av slotten. Det sker ingen offentlig redovisning av hur apanagetanvänds. Endast momsredovisning sker, eftersom momsen som hovet betalaråterbetalas till fullo. De medel som går till yttre underhåll av dekungliga slotten är föremål för sedvanliga danska redovisningsregler föroffentlig verksamhet.Utskottets ställningstagandeÄven om de Kungl. hovstaterna inte är någon myndighet anslås allmännamedel för dess verksamhet genom det samlade anslaget Kungliga hov- ochslottsstaten. Enligt den överenskommelse som träffades med regeringen1996 skall de Kungl. hovstaterna lämna en berättelse över den samladeverksamheten. Verksamhetsberättelsen läggs till grund för bedömningen avframtida medelsbehov. Tyngdpunkten av redovisningen läggs enligtöverenskommelsen på och Husgerådskammaren, medan övrigverksamhet behandlas mycket översiktligt. Nuvarande ordning innebär vidareatt endast och Husgerådskammaren omfattas av Riksrevisionensgranskning.Enligt utskottets mening vore det önskvärt med en större öppenhet ochinsyn än vad som är fallet i fråga om den verksamhet inom de Kungl.hovstaterna som varken redovisas annat än mycket översiktligt i denårliga verksamhetsberättelsen eller är föremål för granskning.Utskottet vill framhålla att detta önskemål ligger i linje med den strävanmot ökad öppenhet som inte minst finns i fråga om såväl offentligsom enskild verksamhet. Enligt utskottets mening bör detta med anledningav vad som efterfrågas i motionerna 2003/04:K347, 2003/04:K401 och2003/04:K438 yrkande 2 ges regeringen till känna.Behörighetskrav för statsrådUtskottets förslag i korthetUtskottet är inte berett att förorda att nu skall vidta någonåtgärd med anledning av vad som anförs i motionerna om att kravet påtioårigt svenskt medborgarskap bör tas bort och avstyrker därför motionerna.Jämför reservation 10 (fp, v, mp).MotionernaI motion 2002/03:K246 av () yrkas att beslutaratt upphäva första meningen i 6 kap. 9 § RF. Motionären anför bl.a. attdet i en modern demokrati inte skall förekomma begränsningar som hindrarmedborgare med invandrarbakgrund att inneha höga politiska poster såsomstatsråd och statsminister.I motion 2002/03:Sf289 av m.fl. (mp) yrkas att riksdagenbegär att regeringen lägger fram förslag till ändring av grundlagenstioårskrav på svenskt medborgarskap vid tillsättning av ministrar (yrkande15). Motionärerna framhåller att medborgarna skall behandlas lika ochneutralt. Ingen medborgarkategori skall diskrimineras på grund av födelseorteller andra ovidkommande faktorer. Enligt motionärerna är grundlagenskrav på att en svensk medborgare inte kan bli minister förrän han ellerhon varit medborgare därför diskriminerande och bör tas bort.I motion 2003/04:K232 av och () yrkasatt regeringen ges till känna vad i motionen anförs om att ta bort kravetpå medborgarskap för att bli statsråd. Motionärerna anser attstatsministern skall kunna välja de statsråd han eller hon anser varabäst lämpade utan hänsyn till hur länge de har varit svenska medborgare.Kravet medborgarskap för att bli statsråd bör därför tas bort.BakgrundGällande bestämmelseEnligt 6 kap. 9 § första stycket RF får endast den som är svensk medborgaresedan minst tio år vara statsråd.I förarbetena anförs att det, främst med tanke på faran för påtryckningari ett spänt läge, är betydelsefullt att grundlagen ställer upp krav påatt statsråd skall ha varit svensk medborgare (prop.1973:90 s. 283). ansågs härvid som en rimlig tid.Enligt RF gällde att statsråd skulle ha blivit svensk medborgaregenom födseln.Utredningen om medborgarskapskravKommittén om medborgarskapskrav (Ku 1999:02) överlämnade i december 2000betänkandet Medborgarskapskrav i svensk lagstiftning (SOU 2000:106).Dess uppgift var bl.a. att kartlägga i vilka sammanhang det i lagar ochandra författningar ställs krav på svenskt medborgarskap eller andra kravrelaterade till medborgarskap samt analysera dels de argument med vilkaförekommande krav tidigare motiverats, dels vad olika krav relateradetill medborgarskap i praktiken innebär (dir. 1999:4). Kommittén skullepröva relevansen av befintliga krav samt vid behov föreslåförfattningsändringar.Som ledande princip i arbetet angavs att lika rättigheter och skyldigheteroavsett medborgarskap i största möjliga utsträckning skall gälla förlandets invånare. Bakom krav på svenskt medborgarskap eller andra kravrelaterade till medborgarskap skulle det alltid i sammanhanget liggagodtagbara sakliga skäl. Sådana skäl kunde enligt direktiven vara t.ex.hänsyn till rikets säkerhet eller allmän säkerhet eller förhållandet tillfrämmande stat eller mellanfolklig organisation.Vad gällde kravet medborgarskap för statsråd ansåg kommitténdetta sakligt motiverat (SOU 2000:106 s. 336 f.). Med hänsyn till riketssäkerhet och förhållandet till andra stater var det enligt kommittén ettoeftergivligt krav att endast svenska medborgare får ha befattning somstatsråd. Den särskilda kvalifikationstiden borde enligt kommittén behållas,eftersom den för att statsråden är tillräckligt förtrogna medallmänna och mer långsiktiga frågor som rör det svenska samhälletsgrundläggande struktur och värderingar. Kommittén ansåg vidare att faran förpåtryckningar i ett spänt läge torde vara något mindre för den som harvarit svensk medborgare innan han eller hon utses tillstatsråd.Tidigare riksdagsbehandlingKonstitutionsutskottet behandlade under /01 en motion medyrkande om att behörighetskravet för statsråd om svensktmedborgarskap skulle tas bort. Utskottet ansåg att beredningen av betänkandetfrån Kommittén om medborgarskap borde avvaktas och avstyrkte motionen.Statsrådet svar på en interpellationStatsrådet svarade på en interpellationfrån (), som var ställd till justitieministern, om denneavsåg att ta initiativ till att utreda den s.k. tioårsregeln för statsråd.I sitt svar anförde att betänkandet från Kommittén ommedborgarskapskrav bereddes inom . Vidareanförde han att ändringar av de grundläggande reglerna för det svenskastyrelseskicket brukar genomföras endast om det finns en brett förankradpolitisk uppslutning. Detta är en princip som han anser att det finns allanledning att även fortsättningsvis ha som utgångspunkt när frågor av dethär slaget diskuteras.I den efterföljande debatten anförde han vidare att den aktuella regelni regeringsformen hade kommit till i stor endräkt. Så sent som för någotår sedan hade partiernas representanter i Kommittén om medborgarskapskravuttalat att man ansåg att medborgarskapskravet för statsråd var ettoeftergivligt krav. anförde att om det nu sker positionsförändringari partierna, får denna fråga tas upp till diskussion när man närmar sigslutet av mandatperioden.Utskottets ställningstagandeUtskottet är inte berett att förorda att nu skall vidta någonåtgärd med anledning av vad som anförs i motionerna 2002/03:K246,2002/03:Sf289 yrkande 15 och 2003/04:K232. Motionerna avstyrks därför.Regeringens verkställande av beslutUtskottets förslag i korthetUtskottet är inte berett att förorda att skall vidta någon åtgärdmed anledning av motioner om skärpta rutiner för regeringens verkställandeav beslut och avstyrker motionerna.Jämför särskilt yttrande 12 (m, fp).MotionernaI motion 2003/04:K289 av m.fl. (fp) yrkas att regeringenges till känna vad i motionen anförs om att strama upp rutinerna förverkställande av riksdagsbeslut (yrkande 6). Enligt motionärerna måsteriksdagen skärpa tonen mot det trots av riksdagsbeslut som regeringenägnar sig åt. Motionärerna anser att regeringen måste ges i uppdrag attstrama upp sina rutiner för verkställandet av beslut.I motion 2003/04:K303 av och () yrkasatt regeringen ges till känna vad i motionen anförs om att analysera ochutreda formerna för regeringens verkställande av beslut. Enligtmotionärerna bör det analyseras vad som kan anses vara rimlig tid för attgenomföra ett beslut eller vad som är en egentlig obstruktion av riksdagensfattade beslut. Motionärerna anser att det bör bli någon form av påföljdefter rimlig tid.BakgrundGällande reglerEnligt 8 kap. 19 § RF skall beslutad lag utfärdas av regeringen utandröjsmål.