bet · GR01KU20 · 2004-05-13 00:00:00 — Myndigheten hadeavgjort båda ärendena och således inte överlämnatdem för beslut av regeringen.Statsrådet informerades av UD-ESEKom ovanstående i 2002.Inspektionen för strategiska produkter informeradeden UD-ESEK, som därefter underättadestatsrådet , att myndigheten medgivitsäkerhetspolisen att väcka åtal mot den aktuellapersonen om misstanke att denne uppsåtligenvilselett attutfärda tillverkningstillstånd för krigsmateriel.Myndigheten uppgav även att bådatillverkningstillstånden dragits in med omedelbarverkan.Vidare informerade Inspektionen för strategiskaprodukter om att myndigheten i syfte att utöka ochförbättra tillsynen vid tillståndshanteringenfortsättningsvis hade för avsikt att tillsammans medberörd polisinstans göra fysisk inspektion hossökanden. Ytterligare en åtgärd från myndighetenssida var att tillstånden skulle specificeras vadavsåg produktindelningen och således inte längreenbart hänvisa till krigsmaterielförteckningensrubriker, vilket i det aktuella fallet hade letttill att tillståndet fått en bred utformning.Åtalspunkten om vilseledande av Inspektionen förstrategiska produkter vid utfärdande avtillverkningstillstånd ogillades senare avtingsrätten i Malmö.Utskottet har inhämtat att Hovrätten över Skåneoch enligt lagakraftvunnen dom den 20 maj2003 inte har gjort någon annan bedömning än dentingsrätten gjort när det gäller påståendet om brottmot lagen om krigsmateriel.Andra utredningar i ärendetFörsvarets materielverks internrevision hösten2002I Försvarsdepartementets promemoria den 24 januari2003 anförs att med anledning av bl.a. de uppgiftersom förekommit i massmedier har Materielverketsinternrevision gjort en bedömningav huruvida de påståenden som framförts bortföranleda en revision av Materielverketshandläggning av ärendet. Internrevisionens bedömninghar resulterat i slutsatsen att det vid dennatidpunkt inte framkommit sådana uppgifter vad gällerMaterielverkets handläggning av ärendet att dåfunnits anledning att övergå till en mergenomgripande revisionsinsats.Materielverket konstaterar att massmedieråterupprepat tidigare påståenden om Materielverketshandläggning av ärendet och framfört nya uppgiftervilka innehåller allvarlig kritik motMaterielverket. Generaldirektören och verketsstyrelse avser därför enligt promemorian att geinternrevisionen ett nytt uppdrag att snarastgenomföra en genomlysning av hur angivnaupphandlingar har handlagts av ochdess medarbetare.Försvarets materielverks rapport den 28 april2003 avseende granskning av upphandlingar från företagetExico AB m.m.Försvarets materielverks styrelse ochgeneraldirektör uppdrog genom beslut den 31 januari2003 åt internrevision att genomföraen granskning av upphandlingar från samthur dessa upphandlingar och ärendet i övrigthandlagts av . Av rapporten den 28april 2003 framgår följande.Under början av 1990-talet uppstod efterSovjetunionens upplösning en unik möjlighet attinförskaffa materiel och information från Ryssland.Mot bakgrund av svenska Försvarsmaktens intresse avteknisk information om radar ansågs det angelägetatt ta till vara denna möjlighet.Vid granskningen har framkommit att utrustningtill stor del upphandlats för ettunderrättelseintresse. Denna omständighet harbidragit till att vissa upphandlingar har formellabrister samt till att inte i allalägen agerat fullt affärsmässigt. Det är såledesinga vanliga upphandlingar. Bedömningarna irapporten görs dock mot gällande upphandling och . framgår att samtliga upphandlingar avExico AB har genomförts som upphandlingar enligt 6kap. riktade mot endast en leverantör.Utskottet har gjort sig underrättat omMaterielverkets hela granskningsrapport.Riksdagens ombudsmänFrågan om Inspektionens för strategiska produkterhantering av tillstånd för tillverkning avkrigsmateriel prövas av Riksdagensombudsmän efter en anmälan om att tillstånd ochintyg utfärdats för skens skull och att tillstånd ärgivna med annat syfte än tillverkning.Utskottets ställningstagandeUtskottet har i sin granskning inte funnit attberörda statsråd varit involverade i de frågor sombehandlas i anmälningen. Granskningen föranlederdärför inte något uttalande av utskottet. **FOOTNOTES**[57]: Offentlig upphandling - En handbok, (s. 6:2f. ) av och , NorstedtJuridik AB.4 Vissa frågor rörande statsministern4.1 Statsminister i förhållande till ettvisst medieföretagÄrendetI en granskningsanmälan, bilaga A4.1.1, begärs attkonstitutionsutskottet granskar statsminister för den kritik som han skall ha riktat motTV 4 för dess bevakning av valrörelsen 2002.Anmälaren hänvisar till uppgifter som framkom iSveriges Radios program Ekots lördagsintervju den 3januari 2004. Enligt dessa uppgifter skullestatsministern före valdagen 2002 ha fört ett samtalmed vd om programföretagetsbevakning av valrörelsen. Enligt anmälaren uppgavJan i lördagsintervjun att statsministernskulle ha uttalat: "Du investerar tungt i enborgerlig valseger. Tänk om det blir ensocialdemokratisk valseger. Då få du helakanslihuset emot dig, har du tänkt på det? "Om citatet korrekt återspeglar samtalet avslöjardet enligt anmälaren en ambition från statsministernatt tvinga fram en mer gynnsam valbevakning avregeringspartiet. Detta är i så fall ytterstallvarliga omständigheter som bör granskas.Anmälaren anser att börutreda om statsministerns samtal med ärsådan verksamhet som statsråd enligt 6 kap. 9 §andra stycket inte skall ägna sig åt, eftersom detkan rubba förtroendet för dem.Till grund för granskningen har bl.a. legat enpromemoria upprättad inom Statsrådsberedningen,bilaga A4.1.2, skrivelser från , vd förTV 4 AB, bilagorna A4.1.3-5, samt utfrågningar medJan och statminister ,bilagorna B9 och B10.Gällande reglerProgramföretags oberoende m.m.AllmäntYttrandefrihetsgrundlagen (YGL) reglerar skyddet föryttrandefrihet i radio, television, filmer,videogram och ljudupptagningar m.m. Lagen bygger påsamma grundsatser som tryckfrihetsförordningen.Detta innebär bl.a. att censurförbud ochetableringsfrihet i princip gäller också för demedier som omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen.Endast i fråga om användningen avradiofrekvensspektrum har etableringsfrihet itryckfrihetsrättslig mening inte kunnat införas.Förbud mot förhandsgranskningEnligt 1 kap. 3 § första stycket YGL får det inteförekomma att något som är avsett att framföras iett radioprogram eller en teknisk upptagning förstmåste granskas av en myndighet eller något annatallmänt organ. Inte heller är det tillåtet förmyndigheter och andra allmänna organ att utan stöd idenna grundlag, på grund av det kända eller väntadeinnehållet i ett radioprogram eller en tekniskupptagning, förbjuda eller hindra dessoffentliggörande eller spridning bland allmänheten.Principen om etableringsfrihet och medgivandet tilllagstiftningEnligt 3 kap. 1 § första stycket YGL har varjesvensk medborgare och svensk juridisk person rättatt sända radioprogram genom tråd (kabel).Rätten att sända radioprogram på annat sätt ängenom tråd får enligt 3 kap. 2 § YGL regleras genomlag som innehåller föreskrifter om tillstånd ochvillkor för att sända. Det allmänna skalleftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk påett sätt som leder till vidast möjligayttrandefrihet.Bestämmelser om tillstånd och villkor för trådlösasändningar finns i radio- och TV-lagen (1996:844).Tillstånd att sända TV-program meddelas enligt 2kap. 2 § av regeringen. I lagen finns dels generellaföreskrifter, dels en möjlighet för regeringen att isamband med att tillstånd ges bestämma villkor försändningarna. Villkor som rör tillståndets innehåll,innebörd och bestånd framgår huvudsakligen direkt avbestämmelser i lagen (prop. 1995/96:160 s. 82 f.).Övriga villkor tas in i de enskildasändningstillstånden. Vilka villkor som kanförekomma framgår av 3 kap. radio- och TV-lagen.Uppräkningen anger uttömmande vilka villkorregeringen får ställa (a. prop. s. 84).Ett av de villkor som sändningstillstånd fårförenas med är att sändningsrätten skall utövasopartiskt och sakligt samt med beaktande av att envidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihetskall råda i televisionen (3 kap.1 §).Programföretags redaktionella självständighetEnligt 3 kap. 4 § YGL skall den som sänderradioprogram självständigt avgöra vad som skallförekomma i programmen.Bestämmelsen innebär att krav på innehållet i vadsom sänds kan ställas endast genom lag eller genomsådana tillståndsvillkor som får förekomma. På dettasätt utgör bestämmelsen om programföretagsredaktionella självständighet ett uttryckligt skyddmot påtryckningar från det allmännas sida. Den ärenligt motiven emellertid också avsedd att lämnautrymme för lagstiftning som syftar till att värnaprogramföretags oberoende gentemot andra, t.ex.annonsörer (prop. 1990/91:64 s. 117).TV 4 AB:s sändningstillståndRegeringen beslutade attmeddela tillstånd att sända rikstäckandemarksänd television med analog teknik. Villkoren försändningstillståndet anges i bilaga till beslutet.I bilagan föreskrivs att tillståndet träder ikraft och gäller t.o.m. den 31december 2005.Enligt villkoren skall sändningsrätten utövasopartiskt och sakligt. Av detta följer attbestämmelsen i 6 kap. 5 § radio- och TV-lagen omförbud mot åsiktsreklam skall iakttas (1 §). Kravetpå opartiskhet och saklighet gäller dock inte reklamoch program som inte är reklam och som sänds påuppdrag av någon annan.Vidare föreskrivs bl.a. att skall, inom ramenför de kommersiella villkor företaget har att följa,erbjuda ett mångsidigt programutbud som kännetecknasav hög kvalitet (10 §). I samma villkorsbestämmelsesägs bl.a. att skall meddela nyheter samtkommentera eller på annat sätt belysa händelser ochskeenden och därvid ge den allsidiga information sommedborgarna behöver för att vara orienterade ochkunna ta ställning i samhällsfrågor. Bolaget skallstimulera till debatt kring viktigaresamhällsfrågor.Därutöver sägs i samma villkorsbestämmelse att TV4 skall granska myndigheter, organisationer ochföretag som har inflytande på beslut som rörmedborgarna samt spegla verksamheten inom sådanaorgan och inom andra sammanslutningar ochföreningar.Regeringen har vid olika tillfällen beslutat attmeddela tillstånd att sända marksändtelevision med digital teknik. Detta skedde förförsta gången , och ändradesgenom beslut och den 19 december 2002.Det nu gällande tillståndet meddelades den 18december 2003 och trädde i kraft den 1 januari 2004.Det gäller till utgången av 2005.Vad gäller villkor för sändningsrätten anges attde villkor som gäller enligt sändningstillståndetför marksänd television med analog teknik ocksågäller för de digitala sändningarna med vissaändringar. Dessa ändringar påverkar inte innebördeni de villkor som redovisats ovan angående de analogasändningarna.KoncessionsavgifterEnligt lagen (1992:72) om koncessionsavgift påtelevisionens och radions område skall ettprogramföretag som enligt 2 kap. 2 § radio- och TV-lagen har tillstånd att i hela landet sända TV-program med analog sändningsteknik betalakoncessionsavgift till staten under förutsättningatt företaget har rätt att sända reklam i en sådansändning och är ensamt om denna rätt här i landet.Det enda programföretag som betalarkoncessionsavgift enligt den nämnda lagen är TV 4AB.Koncessionsavgiftsutredningen har på regeringensuppdrag gjort en översyn av reglerna förkoncessionsavgift på televisionens område.Utredningen avlämnade betänkandetKoncessionsavgift på televisionens område (SOU2003:47). Utredningens förslag bereds för närvarandei Regeringskansliet.Otillåten verksamhet för statsråd enligtregeringsformenEnligt 6 kap. 9 § andra stycket RF får statsråd inteutöva allmän eller enskild tjänst. Han får inteheller inneha uppdrag eller utöva verksamhet som kanrubba förtroendet för honom.I förarbetena till bestämmelserna anförs attsyftet i första hand är att värna omstatsrådstjänstens integritet, men de kan ocksåmotiveras av önskemålet att ett statsråd inte skallsplittra sina krafter (prop. 1973:90 s. 284). Enligtdepartementschefen får det från fall till fallbedömas om det rubbar förtroendet för ett statsrådatt han innehar ett visst uppdrag eller utövar enviss verksamhet. Han anförde att det i allmänhettorde gälla att det är olämpligt att ett statsrådhar uppdrag inom bolag, förening eller inrättning,vars verksamhet har huvudsakligen ekonomiskt syfte.Att undantagslöst upprätthålla en sådan regel låtersig enligt departementschefen emellertid inte göra.Han påpekade att å andra sidan kan också innehav avuppdrag av annat slag ha menlig inverkan påförtroendet för den som utövar statsrådstjänst.I regeringens skrivelse 1996/97:56Intressekonflikter för statsråd redovisaderegeringen resultatet av sina strävanden attutveckla rutiner som säkerställer att statsrådsförmögenhetsinnehav eller engagemang i andraverksamheter inte leder till intressekonflikter,insiderproblem eller jäv i uppdraget som statsråd.Redovisningen knöt an till den diskussion som hadeförts i dessförinnan.I skrivelsen behandlas förbudet mot bisysslor (6kap. 9 § RF), förbud mot insiderhandel ochskyldighet att anmäla värdepappersinnehav samtregler om jäv. Vidare redovisades att de rutiner förinsyn och kontroll som utbildats hos regeringenbl.a. innebar att eget fondpappersinnehav skallredovisas offentligt, förteckning för närståendesfondpappersinnehav, engagemang i andra verksamhetervid sidan av uppdraget som statsråd samt tidigareanställningar och uppdrag redovisas offentligt ochatt jävssituationer bevakas genom granskning avärendeförteckningar inför regeringssammanträden.Saklighet och opartiskhet i den offentligaverksamheten samt illojal maktanvändningEnligt 1 kap. 2 § RF skall den offentliga maktenutövas med respekt för alla människors lika värdeoch för den enskilda människans frihet ochvärdighet.Vidare stadgas i 1 kap. § 9 RF att domstolar samtförvaltningsmyndigheter och andra som fullgöruppgifter inom den offentliga förvaltningen i sinverksamhet skall beakta allas likhet inför lagensamt iakttaga saklighet och opartiskhet (den s.k.objektivitetsprincipen).Kravet på normmässighet i myndighetsutövningenansågs tidigare finnas fastslaget i 16 § i 1809 årsRF med dess formuleringar med rötter i medeltiden omatt konung bör rätt och sanning styrka etc.(/Stjernquist, Grundlagarna med tillhörandeförfattningar, s. 56 f.). Grundlagberedningenföreslog att en förkortad och moderniserad versionav detta stadgande skulle tas upp i den nyaregeringsformen. Förslaget kritiserades avRiksdagens ombudsmän, bl.a. på grund avstilbrytningen. Enligt ombudsmännens mening borde istället komma "ett stadgande som tydligt framhävdeobjektivitetskravet t.ex. genom att föreskriva attmyndigheterna skall iaktta saklighet och opartiskhetsamt handla fritt från godtycke och ej särbehandlanågon utan laga stöd" (prop. 3 s. 170).Justitieministern anslöt sig härtill och paragrafenfick 1974 följande lydelse: "Domstolar ochförvaltningsmyndigheter skall i sin verksamhetiakttaga saklighet och opartiskhet." Paragrafenavser inte bara domstolar ochförvaltningsmyndigheter utan även "andra som fullgöruppgifter inom den offentliga förvaltningen". Med deciterade orden, som insattes i samband med 1976 årsrevision av RF, markeras att objektivets- ochnormmässighetskravet gäller även regeringen när denagerar som högsta förvaltningsmyndighet samt ocksåprivaträttsliga subjekt när de svarar förförvaltningsuppgifter som överlämnats till dem.Den s.k. objektivitetsprincipen som fastslås i RF1 kap. § 9 innebär att förvaltningsorgan ochdomstolar i sin verksamhet inte får låta sigvägledas av andra intressen än dem de är satta atttillgodose (, Allmän förvaltningsrätt, 19uppl., s. 67). De får således inte gynna ellermissgynna vissa enskilda intressen eller ta hänsyntill ovidkommande omständigheter.Objektivitetsprincipen gäller samtliga som handharolika typer av uppgifter inom den offentligaförvaltningen, även enskilda som fullgör offentligaförvaltningsuppgifter enligt 11:6 RF. Den inskränksheller inte bara till det område som rörmyndighetsutövningen utan gäller även annanoffentlig verksamhet (Madell, Det allmänna somavtalspart, 1998, s. 143).I RF 1 kap. § 9 stadgas vidare att domstolar ochförvaltningsmyndigheter i sin verksamhet skallbeakta allas likhet inför lagen, den s.k.likhetsprincipen. Denna princip kan relateras tillobjektivitetsprincipen i så måtto att en obefogadsärbehandling av vissa personer måsteanses strida mot kravet på opartiskhet och saklighet(Madell, a.a., s. 144 f.). Likhetsprincipen sträckersig något längre än objektivitetsprincipen. Är enmyndighet utrustad med fri prövningsrätt, och dendärför vid fattandet av ett beslut kan välja mellanolika alternativ utan att något av alternativenstrider mot objektivitetsprincipen, innebärlikhetsprincipen ett krav på konsekvens ibeslutsfattandet.De offentligrättsliga befogenheterna inskränks iviss utsträckning av de rättsskyddsprinciper somfinns till skydd för den enskilde. Av 2 kap. 1 § RFframgår att varje medborgare gentemot det allmännatillförsäkras yttrandefrihet, informationsfrihet,mötesfrihet, demonstrationsfrihet, föreningsfrihetoch religionsfrihet. Dessa rättigheter tillgodosestill stor del av de ovan berörda objektivitets- ochlikhetsprinciperna, men inte heller i de fall detinte finns några speciella lagregler uppställda haren myndighet någon obegränsad frihet att självbestämma om möjligheten att fatta beslut (Madell,a.a., s. 146 f.). Om det allmänna kan anses haöverskridit sin beslutanderätt brukar man tala omillojal maktanvändning, s.k. détournement de pouvoireller Ermessensmissbrauch. De offentligrättsligaskyddsprinciperna riktar sig främst motmyndighetsutövning, men principen om illojalmaktanvändning kan kanske i viss utsträckning kommaatt aktualiseras när det allmänna disponerar översina egendomar, ingår avtal eller delar ut bidrag,eller om myndigheten använt sin fria beslutanderätt,sitt fria skön, på ett otillständigt sätt.Det anses således som otillbörligt att ettoffentlig organ utan författningsstöd begär enförmån i utbyte mot myndighetsutövning (Madell,a.a., s. 544). Det spelar ingen roll om det krävdagäller till förmån för det allmänna eller till någonenskild. Ett myndighetsmissbruk är därför straffbartom det fattade beslutet i och för sig överensstämmermed föreskrift i författning, men om det meddelatsendast efter det att ett ovidkommande villkoruppfyllts.Tidigare granskningUnder föregående granskadekonstitutionsutskottet den omständigheten attstatsminister i hemlighet deltog i ettdokumentärprojekt som inletts 1996 på SverigesTelevisions AB:s (SVT) initiativ (bet. 2002/03:KU30s.103-118). Resultatet skulle bli en dokumentär somskildrade tid som partiledare ochstatsminister från början till slut. Enligt denöverenskommelse som ingåtts med skullematerialet och berättelsen publiceras efter det attGöran slutat som partiledare och/ellerstatsminister. Vidare gällde enligt överenskommelsenatt samtalen skulle ske under hand påbakgrundsvillkor. I överenskommelsen sades att dettainnebar att det som berättade ellerinformerade om kunde reportern i fråga omedelbartanvända som underlag för publicering utan att källanavslöjades.Granskningen hade enligt utskottet utvisat attavsikten enligt avtalet mellan statsminister och var att detaktuella intervjuprojektet skulle genomföras ihemlighet. Utskottet påpekade att härigenom kundeden aktuelle reportern använda underintervjuerna lämnade uppgifter, förutom i denavslutande dokumentären, i programföretagetsnyhetsrapportering inom ramen för gällandekällskydd. Av betydelse i detta sammanhang varenligt utskottet att intervjuprojektet hade kommitatt pågå . Efter attavtalet kommit till allmänhetens kännedom hade SVTbeslutat att den aktuelle reportern inte längreskall vara politisk kommentator i företagetsnyhetssändningar.Utskottet ansåg vidare att det inte kunde hävdasatt det aktuella avtalet mellan ochSVT hade ett sådant samband med regeringensverksamhet att dess ingående skulle ha gett upphovtill en dokumentationsskyldighet för att den därmed upprättade handlingen borde haregistrerats som allmän handling iRegeringskansliet.Därutöver framhöll utskottet att när det gällerfrågor som rör statsråds relationer med publicservice-företagen, vid sidan av det som förekommerinom ramen för formulerandet av företagens uppdrag,bör statsråden iaktta en hög grad av försiktighet såatt risk inte uppstår för att företagenssjälvständighet och oberoende rubbas eller derasgranskande uppgift påverkas. Samma försiktighetborde enligt utskottet iakttas när det gällervärnandet av statsrådstjänstens integritet.Utskottet ansåg att en sådan försiktighetsprincip inämnda avseenden innebar att borde haeftersträvat en form för det aktuellaintervjuprojektet som inte förutsatte att dethemlighölls. Enligt utskottets mening kunde vad somförevarit i granskningsärendet emellertid inteföranleda någon kritik från rättslig och striktkonstitutionell utgångspunkt.Promemoria från StatsrådsberedningenI en skrivelse till har utskottetbegärt att få svar på vissa frågor. Som svar hartill utskottet överlämnats en promemoria upprättadinom Statsrådsberedningen den 10 februari 2004.På utskottets fråga om de uppgifter är sakligtkorrekta som vd:n för lämnatrörande samtalet mellan honom och statsministerGöran efter partiledardebatt införvalet anförs i promemorian som svar att deuttalanden om repressalier som inte är korrekta. Enligtpromemorian minns inte exakt hur ordenföll men är säker på att innebörden inte var den somJan nu gör gällande, ett och halvt år eftersamtalet.På utskottets fråga hur statsminister vill kommentera den i granskningsärendetaktuella händelsen mot bakgrund av dels AB:soberoende och integritet som programföretag iallmänhet och programföretag som sänder enligttillstånd av regeringen i synnerhet, dels hans egenintegritet som statsråd anförs i promemorianföljande. Samtalet mellan och hade ingen anknytning till någotprogramföretags integritet, oberoende ellersändningstillstånd och inte heller till GöranPerssons egen integritet som statsråd.Skrivelser från den 8 mars 2004I en skrivelse till verkställande direktören , , har utskottet berett honommöjlighet att skriftligen kommentera det svar påutskottets skrivelse som Statsrådsberedningenöverlämnat.Jan anför i en skrivelse till utskottetden bl.a. följande. Direkt efter TV 4:spartiledardebatt ordnadesenkel förtäring i för de deltagandepartiföreträdarna, mediernas representanter ochmedarbetare från . Han anslöt själv efter att haföljt debatten på plats i TV 4-huset. I samband medatt han skulle gå fram till den framdukade buffénmötte han , som omgående föreslog attde skulle äta tillsammans. Så skedde efter att GöranPersson hittat en plats på markerat avstånd frånövriga gäster. uppfattade omedelbartnär de slog sig ned att statsministern var irriteradoch besviken över TV-debatten, som enligt hans åsiktvar rörig, och han riktade kritik motprogramledaren.Enligt tog statsministern däreftertill en ton och ett ordval, som var ett otvetydigthot. Eftersom han fann detta utfall mycketanmärkningsvärt och olikt hans tidigare erfarenhetav yrkesmässiga kontakter med han efteråt hur orden föll. Hansminnesanteckning från den 10 september 2002:Efter den långa debatten var det enkeleftersläckning - buffé med vin, öl eller vatten.Göran upptäckte mig i folksamlingen ochuppfordrade till ett samtal lite vid sidan avalla andra:- , ni spelar högt . ni har investerattungt i en borgerlig valseger. Tänk om det inteblir så, tänk om vi klarar det här, har du tänktpå att ni då kommer att ha många ovänner iRosenbad! Du kommer att ha hela kanslihuset emotdig. Har du verkligen tänkt på det .- Vad har hänt med . lika bra som ni varförra valet, lika dåliga är ni . .jag förstår inte.Jag kontrade med om han på allvar trodde att vikonspirerat, alltså med berått mot lagt upparbetet så att de borgerliga skulle få hjälp avoss?- Nej, självfallet inte. Men ni gör inget brajobb. Och vi kan ju vinna valet,har du inte tänkt på den möjligheten.