bet · GR01KU24 · 2004-05-04 00:00:00 — Utgångspunktenär att vidaresändningsplikten inte bör omfatta merfrekvensutrymme än den gör , men attdigitaliseringen ger utrymme för att utöka antaletTV-program som skall ha must carry-status.Utredningen föreslår att vidaresändningspliktenskall omfatta hela SVT:s och UR:s programutbud.Efter digitaliseringen av sändningarna i marknätetbör skyldigheten även omfatta program som sänds avtillståndshavare som inte finansieras med TV-avgiftsmedel, dock endast de som sänds med stöd avsändningstillstånd som innehåller krav påopartiskhet och saklighet samt villkor om mångsidigtprogramutbud där det skall ingå nyheter.Skyldigheten bör enligt utredningen begränsas tilltre sådana programtjänster.Utredningen föreslår att sändningsplikten ävenskall omfatta text-TV samt tjänster utöver självaprogramtjänsten, om de har direkt anknytning tillTV-program som omfattas av sändningsplikt.Enligt utredningen skall bestämmelsen omvidaresändningsplikt vara teknikneutral.Vidare föreslår utredningen en bestämmelse som geren kabeloperatör rätt till skälig ersättning frånprogramföretag för ersättningskostnader enligtupphovsrättslagen, om vidaresändningsplikten annarsskulle bli orimligt betungande.Från har aviserats att enproposition om vidarebefordran av TV-program (s.k.must carry) skall lämnas till underseptember 2004.Tidigare riksdagsbehandlingI samband med behandling av förslagettill nu gällande regel om s.k. must carry-skyldigheti radio- och TV-lagen avstyrktekonstitutionsutskottet två motionsyrkanden som togsikte på att skyldigheten att vidarebefordra programinte skulle omfatta fler program än de somfinansieras genom TV-avgift, dvs. och (bet. 1998/99:KU6). Utskottet konstaterade att det i3 kap. 1 § andra stycket yttrandefrihetsgrundlagenstadgas att friheten enligt första stycket att sändaprogram genom tråd inte hindrar att det i lagmeddelas föreskrifter i fråga om skyldighet förnätinnehavare att ge utrymme för vissa program i denutsträckning det behövs med hänsyn till allmänhetensintresse av tillgång till allsidig upplysning. Detfanns enligt utskottet således ett uttryckligtgrundlagsstöd för bestämmelsen om sändningsplikt i 8kap. 1 § radio- och TV-lagen. Grundlagsstödetförutsätter dock att vidaresändningar behövs medhänsyn till allmänhetens tillgång till allsidigupplysning. Enligt utskottets mening innebarregeringens förslag att skyldigheten attvidarebefordra TV-sändningar i kabelnät skulle få enrimlig omfattning när de digitala sändningarna imarknät inleddes.Utskottet har därefter vid flera riksmötenvidhållit sin tidigare bedömning och avstyrktmotionsyrkanden om begränsningar av must carry-skyldigheten. Detta skedde senast i betänkandet2002/03:KU25 (s. 42 f.).Utskottets ställningstagandeUtskottet, som inte vill föregripa beredningen avRadio- och förslag, avstyrkermotion K444 yrkande 11.Åtgärder mot piratkortUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motioner om åtgärder mots.k. piratkort.Jämför reservation 15 och 16.MotionernaI motion K408 av () yrkas attriksdagen ger regeringen till känna vad i motionenanförs om att förbjuda innehav av s.k. piratkort föratt därigenom se betal-TV utan att erlägga avgift.Motionären hänvisar till uppgifter från , enligt vilken det finns minst 150 000piratkort och dekodrar bland de svenska hushållen.Det innebär att bolagens årliga förlust är mellan0,5 till . Konstnärer, författare,skådespelare, regissörer, musiker m.fl. går miste omersättningar som de har rätt till som upphovsmän.Mot denna bakgrund anser motionären att det endarimliga är att förbjuda innehav av piratkort ilikhet med vad som gäller i andra länder, t.ex.Danmark.I motion Kr326 av m.fl. (c) yrkasatt ger regeringen till känna vad imotionen anförs om att det behövs ökade incitamentför att komma åt tillverkningen och distributionenav piratkort (yrkande 30). Motionärerna anför attåtgärder bör vidtas när det gäller tillverkningenoch distributionen av piratkort, eftersom det ärsvårt att kontrollera innehavet av piratkort. Då kanman också få ett stopp på försäljningen, ochpiratkorten kan inte brukas i samma omfattning som . Genom att försvåra eller helst strypatillgången på piratkort kan man enligt motionärernaförhoppningsvis få en lösning på problemet.Centerpartiet anser att det är nödvändigt med ökadeincitament för att stoppa tillverkningen ochdistributionen av piratkort. Detta bör gesregeringen till känna.BakgrundGällande bestämmelserI lagen (2000:171) om förbud beträffande vissavkodningsutrustning finns bestämmelser som avseratt förhindra tillgång till vissa tjänster. Lagenträdde i kraft och innebar bl.a. enanpassning till och rådetsdirektiv /84/EG av om deträttsliga skyddet för tjänster som bygger på ellerutgörs av villkorad tillgång (prop. 1999/2000:49,bet. 1999/2000:KU16, rskr. Genomlagen skärptes tidigare gällande svenska regler omförbud mot avkodningsutrustning som ger obehörigtillgång till radio- och TV-sändningar. Vidare komäven informationssamhällets tjänster att omfattas avden nya lagen.Enligt 2 § avses med tjänst i denna lag1) en ljudradio- eller TV-sändning som är riktadtill allmänheten,2) varje annan tjänst som utförs elektroniskt, pådistans och på begäran av mottagaren, och3) tillhandahållandet av villkorad tillgång tjänst som avses i 1 och 2, betraktat som entjänst i sig.Vidare sägs i 4 § att med avkodningsutrustning avsesutrustning eller programvara som utformats elleranpassats för att göra en tjänst som omfattas avlagen tillgänglig i tolkningsbar form.I 5 § föreskrivs att avkodningsutrustning inte fåryrkesmässigt eller annars i förvärvssyftetillverkas, importeras, distribueras, säljas, hyrasut, innehas, installeras, underhållas eller bytas uti syfte att göra en tjänst som omfattas av lagentillgänglig i tolkningsbar form utantjänsteleverantörens godkännande.Enligt 6 § skall den som på annat sätt än genomimport uppsåtligen bryter mot 5 § dömas till bötereller fängelse i högst . Om straff för olovliginförsel finns bestämmelse i lagen (2000:1225) omstraff för smuggling.Därutöver sägs i 9 § att den som uppsåtligenbryter mot 5 § skall betala skälig ersättning föratt den tjänst som gjorts tillgänglig genomgärningen har utnyttjats samt ersättning för denytterligare ekonomiska skada som gärningen harmedfört.Tidigare riksdagsbehandlingI samband med behandling avregeringens förslag till gällande lag om förbudbeträffande viss avkodningsutrustning behandladesockså en motion med yrkande om att lagen skullekompletteras så att även innehav av olagligtkopierat kort förbjöds. I andra hand begärdes attregeringen skulle återkomma tillriksdagen med en utvärdering för att visa ompiratkopieringen minskat i (bet.1999/2000:KU16 s. 4 f.).När det gällde frågan om att kriminalisera privatinnehav av utrustning delade utskottet regeringensbedömning. Regeringen erinrade om att EG-direktivetendast avser verksamheter för kommersiella ändamål,och att det av främst proportionalitets- ochsubsidiaritetsskäl inte ansetts befogat attföreskriva gemensamma regler i fråga om privatinnehav eller användning av olovlig utrustning.Regeringen hade förståelse för vissaremissinstansers invändningar mot att privat innehavinte föreslogs bli omfattat av förbudet. Dockpåminde regeringen om att frågan om ett förbud motprivat innehav av olaglig utrustning togs upp redani samband med tillkomsten av den tidigare lagen. Dågjordes bedömningen att rättsväsendets resurserborde koncentreras på sådan verksamhet som genomomfattning, regelbundenhet m.m. kan leda till merallvarliga skadeverkningar. Detta ställningstagandehade enligt regeringen alltjämt bärighet. Till dettakom att efterlevnaden av ett sådant förbud ipraktiken skulle bli omöjlig att kontrollera, ochregeringen ansåg att det finns risk att ett sådantförbud inte skulle få något genomslag utan tvärtombidra till att minska respekten för lagstiftningen iallmänhet. För att en kriminalisering av privatinnehav skall komma i fråga borde det enligtregeringen även finnas ett starkt samhälleligtintresse av ett förbud av sådant slag. Uppgifterfrån de nordiska länder (och ) som harinfört förbud mot privat innehav visade enligtregeringen inte på ett tillförlitligt sätt att justdenna reglering har haft en påtaglig effekt påtillgången till olaglig utrustning.Regeringen påminde vidare om att åtgärder mot"piratverksamhet" hade vidtagits inom EU och ansågatt den utvidgade skadeståndsskyldighet som föreslogi propositionen innebar att skadeverkningarna kundebegränsas.Utskottet avstyrkte därmed yrkandet i den aktuellamotionen om en kriminalisering av innehav avolagligt kopierade kort. Emellertid framhöllutskottet att ställningstagandet innebar attutskottet inte ville förringa den ekonomiska skadasom privat innehav av avkodningsutrustning kanmedföra. Enligt utskottet fanns det därför anledningför regeringen att noga följa utvecklingen inomområdet och effekterna av den nya lagen. Utskottetförutsatte att så skedde och ansåg därför inte attnågot sådant tillkännagivande som efterfrågades imotionen behövdes.Skriftligt svar på frågaKulturminister svarade den 5 mars2003 på en skriftlig fråga om piratkopieradedekoderkort för betal-TV. Det som efterfrågades varvilka åtgärder som kommer att vidtas för attförsvåra innehav av s.k. piratkort. att lagstiftningen om förbud beträffandeviss avkodningsutrustning skiljer sig från detupphovsrättsliga skyddet. Det upphovsrättsligaskyddet ger den som har skapat ett verk, t.ex. enbok, ett konstverk eller ett datorprogram, vissarättigheter, både ekonomiska och ideella, attförfoga över det. Skyddet för kodade tjänster syftartill att säkerställa att en leverantör fårersättning för en tjänst han utför.Vidare anförde att frågan om förbudmot privat innehav av avkodningsutrustning berördesvid tillkomsten av lagen. Då gjorde regeringenbedömningen att rättsväsendets resurser bordekoncentreras på sådan verksamhet som genomomfattning, regelbundenhet m.m. kan leda till merallvarliga skadeverkningar. Härtill kommer enligtkulturministern att efterlevnaden av ett förbud motprivat innehav i praktiken skulle bli mycket svårtatt kontrollera. Hon påpekade att godtogregeringens bedömning.Därutöver anförde att hon nogaföljt utvecklingen på detta område ochdärför är väl medveten om den problembild somskisseras i den skriftliga frågan. Hon ville i dettasammanhang peka på resultatet av detförhandlingsarbete som just nu pågår inom EU:s s.k.tredje pelare om ett rambeslut om angrepp påinformationssystem som kan bli av intresse för dennafråga.Utskottets kansli har inhämtat att det inomRegeringskansliet bereds en s.k.godkännandeproposition rörande ett utkast tillrambeslut om angrepp på informationssystem. Vidarehar från uppgivits att lagen omförbud mot viss avkodningsutrustning kan komma attberöras i den aviserade propositionen omupphovsrätten i informationssamhället - genomförandeav direktiv /29 EG m.m. vilken planeras attavlämnas till under hösten 2004.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill framhålla att vidantagandet av lagen om förbud beträffande vissavkodningsutrustning delade regeringens bedömningatt förbud mot privat innehav av s.k. piratkort inteskulle införas. Som framgått ovan kan den nämndalagen komma att beröras i två lagstiftningsärenden,som är under beredning iRegeringskansliet. Utskottet, som utgår från attregeringen alltjämt är väl medveten om de problemsom påtalas i motionerna K408 och Kr326 yrkande 30och följer utvecklingen av dessa frågor, anser inteatt någon åtgärd är påkallad från sida.Motionerna avstyrks därför i berörd del.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. De digitala TV-sändningarnas räckvidd(punkt 1)av (), (),(m), () och NilsFredrik ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår proposition 2003/04:118 ochtillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 1. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2003/04:K28 yrkande 1, 2003/04:K29yrkande 1, 2003/04:K444 yrkandena 14 och 16 och2003/04:Kr359 yrkande 5 och avslår motion2003/04:Kr326 yrkandena 27 och 28.StällningstagandeVår uppfattning är att verksamheten i det digitalamarknätet bör grundas på marknadsmässigaöverväganden bland aktörerna på marknaden. Statenskall förhålla sig teknikneutral och inte försökastyra vare sig teknikutveckling eller konkurrensinom medieområdet. Aktörer på en fri marknad kansjälva bestämma vilken distributionsform som är mestattraktiv samt hur ett eventuellt teknikskifte skallgenomföras.Staten har valt den teknik som är ekonomiskt ochtekniskt underlägsen. Den kostar onödigt storasummor och riskerar dessutom att urholka kvaliteteni dagens sändningar i SVT. Genom kabel-, satellit-eller Internetdistribuerad digital TV kan man uppnåsamma täckning som via marknätet. Att staten ändåvalt denna teknik beror enligt vår uppfattning påatt marksänd digital TV är den endadistributionsform som på grund av sitt begränsadeutrymme ger det offentliga kontroll över det somvidaresänds. Vi vill framhålla att därmed tvingasdock alltfler konsumenter, och därmed en större delav medierna, in i den distributionsform som harlägst kapacitet och sämst utrymme förinteraktivitet. Digital TV i marknätet riskerardessutom att låsa breda frekvensområden som annarskan användas till mobila Internettjänster. Det börockså påpekas att det digitala marknätet har varitbehäftat med betydande ekonomiska kostnader ochproblem.Mot bakgrund av vad som anförts bör, med bifalltill motionerna K28 yrkande 1, K29 yrkande 1, K444yrkandena 14 och 16 samt Kr359 yrkande 5,proposition 2003/04:118 avslås. Därmed avstyrker vimotion Kr326 yrkandena 27 och 28.2. Tidpunkten för övergång till digital teknik(punkt 2)av (), (),(m), () och NilsFredrik ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 2. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2003/04:K28 yrkande 2,2003/04:K29 yrkande 2 och 2003/04:K444 yrkande 15.StällningstagandeEnligt vår uppfattning bör det analoga nätet släckasned först då en övervägande del av TV-konsumenternahar valt att gå över till en annandistributionsform. En nedsläckning bör alltså skesom en konsekvens av den tekniska utvecklingen ochgenom konsumenternas aktiva val. Vi anser därför attregeringen bör sätta upp andra villkor för ensläckning av det analoga marknätet. Villkoren börpräglas av en hänsyn till TV-publiken och ta siktepå att den digitala tekniken har utvecklats så långtatt övergången skall kunna ske utan att storagrupper ställs utanför den programverksamhet som debetalar för. Det kan därmed visa sig att det inte ärekonomiskt försvarbart för vare sig SVT ellerhushållen att släcka ned det analoga marknätet underöverskådlig tid. Vi anser därför, med bifall tillmotionerna K28 yrkande 2, K29 yrkande 2 och K444yrkande 15, att skall upphäva sitt beslutom att de analoga marksändningarna skall upphöra den1 och att en ny prövning av en lämpligtidpunkt bör ske med utgångspunkt i vad som nuanförts.3. Grundläggande principer och former förprogramföretags verksamhet (punkt 5)av (), (),(m), () och NilsFredrik ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 3. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2003/04:K271 yrkande 10,2003/04:K444 yrkandena 1, 4 och 6 och 2003/04:Kr359yrkande 3.StällningstagandeVi vill framhålla att yttrandefriheten och rättentill fri åsiktsbildning utgör omistliga hörnstenar iett demokratiskt samhälle. I Europakonventionenkommer detta till uttryck genom artikel 10, vilkenstadgar att rätten att t.ex. sända radio eller TV ären civil rättighet, och genom artikel 6 enligtvilken en sådan rättighet inte får begränsas utanrättslig prövning. Enligt vår uppfattning framstårmot denna bakgrund den svenska regleringen, sombl.a. innebär att staten har monopol påsändningsrätter för radio och TV utan möjlighet förden enskilde till rättslig prövning, som oförenligmed konventionen. Vi anser att det är angeläget atti detta avseende stärka den enskildesrättighetsskydd så att det bättre stämmer överensmed konventionen.Därutöver vill vi framhålla att yttrandefrihetenoch tryckfriheten är centrala värden i fria ochdemokratiska samhällen. För att ett fritt och öppetsamhälle skall bevaras är tanke- ochinformationsfrihet av fundamental vikt. I ett frittoch demokratiskt samhälle skall det enligt våruppfattning råda frihet att ge ut och distribueramedieprodukter samt att fritt pröva deras ekonomiskabärkraft. Det skall vara mediekonsumenterna som,inom ramen för de tekniska begränsningar som gällerför olika medier, genom sina val avgör vilka mediersom skall ha framgång. Vi vill framhålla att det ärav utomordentlig vikt att massmedieföretag står friafrån beroende till regeringen och att den friakonkurrensen värnas.Vi vill också framhålla att nödvändigheten av enstatlig reglering av frekvensfördelning minskargenom att den tekniska utvecklingen möjliggör etteffektivare utnyttjande av frekvensbanden. Därföranser vi att framtida koncessioner inom radio och TVskall fördelas genom ett auktionsförfarandemotsvarande det som ursprungligen tillämpades förden privata lokalradion. Staten bör inte lägga sig ihur frekvensbanden utnyttjas utöver de hänsyn sombehöver tas när det gäller användningsområden förnärliggande frekvensområden.Vad vi nu har anfört bör med bifall tillmotionerna K271 yrkande 10, K444 yrkandena 1, 4 och6 samt Kr359 yrkande 3 ges regeringen till känna.4. Teknikneutral medielagstiftning (punkt 6)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 4. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:Kr359 yrkande 10.StällningstagandeVi vill framhålla att ett nyckelord i den utvecklingvi ser är teknikkonvergens. Alltfler medierutnyttjar alltmer lika teknik. Inte endastnationsgränser suddas ut när global kommunikationblir vardag. Också gränserna mellan olika mediertunnas ut alltmer och blir diffusa. Enligt våruppfattning är det därför viktigt att ta etthelhetsgrepp över det mediala utbudet utan hänsyntill vilken teknik som används för att distribuerainnehållet. Lagstiftning och politik måste bli merteknikneutrala. Det vi i stället förordar att ärstödet till svensk kultur, i detta sammanhang främstden som är förpackad i elektronisk kommunikation,ökar. Vi anser därför, i enlighet med vad som anförsi motion Kr359 yrkande 10, att det bör göras en bredöversyn av den medielagstiftning som finns ,innefattande kulturpolitiska mål och stödformer, isyfte att uppnå en större teknikneutralitet.5. Mediekoncentration (punkt 7)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 5. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:K388.StällningstagandeVi vill framhålla att mångfald i medierna är avbetydande vikt för den fria åsiktsbildningen. Föratt tryck- och yttrandefrihet skall kunna fungera ipraktiken krävs distributionskanaler så atttidningar och tidskrifter verkligen kan nå sinaläsare. är situationen dock sådan attdistributionskanalerna krymps och kontrolleras avnågra enstaka, dominerande förlag. Mångfalden, ochdärmed tryck- och yttrandefriheten, sätts därmed urspel. Vi anser att detta är mycket allvarligt.Regeringens uppdrag till attkartlägga och analysera mediemarknaden, inklusivedistributionen av tidskrifter, var välkommet, menanalysen skulle endast ske från konkurrenssynpunkt.Enligt vår uppfattning bör distributionen avtidskrifter även utredas ur ett tryck- ochyttrandefrihetsperspektiv. Vi instämmer därför i vadsom anförs i motion K388 yrkande 1 om en sådanutredning och att hänsyn därvid skall tas tillMediekoncentrationskommitténs förslag.Vi delar vidare uppfattningen i motion K388yrkande 2 att en särskild regel bör införas ikonkurrenslagen om att prövningen i fall som harbetydelse för den grundlagsskyddade sektorn skallske under beaktande av de grundläggande intressenaav att säkerställa ett fritt meningsutbyte, en frioch allsidig upplysning och ett konstnärligtskapande. Därmed säkerställs att konkurrenslagentillämpas med beaktande av mediesektorns särart. Idetta sammanhang kan noteras att isin rapport föreslagit att frågan om konkurrenslagenär tillämplig på medieområdet bör klargöras.Därutöver anser vi, i enlighet med vad som anförsi motion K388 yrkande 3, att enmediekoncentrationslag bör införas vid sidan avkonkurrenslagen. Därmed kan situationer där bolagmed en dominerande ställning hämmar en effektivkonkurrens förhindras.Vad som anförts bör med bifall till motion K388i dess helhet ges regeringen till känna.6. Rätt till genmäle (punkt 9)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 6. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:K382 yrkande 1.StällningstagandeJag vill framhålla att mediesamhället tenderar attkarakteriseras av tillspetsning och konkretisering,vinkling, personifiering, intensifiering ochpolarisering. Denna utveckling kan i flera avseendenhota enskildas integritet och värdighet. På andrahåll i har en laglig genmälesrättdiskuterats. Bestämmelsen i radio- och TV-lagen omberiktigande blir enligt min mening lätt en"gummiparagraf" utan någon egentlig kärna. Eftersomsjälvsaneringen på detta område knappast ärövervägande bör en mer detaljerad och mersubstantiell rätt till genmäle införas. Därmedskulle ett förstärkt skydd för den enskilde uppnås.Vad som anförts bör med bifall till motion K382yrkande 1 ges regeringen till känna.7. Negativ textreklam (punkt 10)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 10borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 7. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:K382 yrkande 2.StällningstagandeJag vill framhålla att ett massmedium systematisktkan missgynna eller misskreditera genom att beskrivaett företag, en organisation eller en produkt på ettosakligt och felaktigt sätt. finns en mycketliten möjlighet att beivra sådan verksamhet. Såsomanförs i motion K382 yrkande 2 borde även denna typav systematisk och osaklig misskreditering bliföremål för den medieetiska debatten. Jag anserdärför att regeringen borde ta initiativ tillöverläggningar med branschen för att åstadkommafrivilliga överenskommelser inom området. Om maninte lyckas med detta bör möjligheterna tilllagstiftning undersökas. Vad som anförts bör medbifall till den nämnda motionen ges regeringen tillkänna.8. och TV(punkt 11)av (), (),(), (m), TobiasKrantz (fp), () och NilsFredrik ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 11 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 8. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:K382 yrkande 3.StällningstagandeVi vill framhålla att har en viktig uppgift att fylla i sitt arbetemed att hävda den enskildes integritet ochvärdighet. Det har ibland riktats kritik mot nämndenmed hänvisning till att den rutinmässigt och utannärmare analys tycks avfärda en del anmälningar ochkränkningar. I likhet med vad som anförs i motionK382 yrkande 3 vill vi framhålla att det är viktigtatt statliga myndigheter seriöst ägnar sig åt detsom de är tillsatta att sköta. Det finns en risk föratt granskningen leder tillavtrubbning vid de olika bedömningarna. Enligt vårmening är det därför dags att nu genomföra enallsidig och relevant utvärdering avGranskningsnämndens verksamhet. Vad som anförtsbör med bifall till den nämnda motionen i berörd delges regeringen till känna.9.