bet · GR01SFU5 · 2004-03-02 00:00:00 — Imån av tid kan också andra ställa frågor men jag förbehåller mig rättenatt fördela ordet till ledamöter. Dessa kan å andra sidan väljaatt fråga såväl inledande talare som andra inbjudna gäster.Jag vill påminna om att utfrågningen direktsänds i TV. Jag tror att bådeTV 24 och sänder utfrågningen. Efteråt kommer en skriftlig dokumentationsom får ligga till grund för de riksdagsdebatter som vi ska ha.Med denna mycket korta inledning upprepar jag mitt välkomnande till ersom kommit hit till utfrågningen. Ordet går först till ,generaldirektör vid , för ett 15 minuters inledandeanförande.Val och väljare resp. icke-väljareHans Jacobson: Det är rätt många saker som jag åtminstone någotsånär börberöra för att vi ska få ett bra underlag för debatten. Jag kommer därföratt ta det i expressfart och ganska ytligt. Efteråt svarar jag gärna påfördjupande frågor.Jag har en innehållsförteckning som jag tänkte följa. Först och främstkan jag säga att utskottet har bett mig att lite grann rekapitulera hurresonemanget gick när man bestämde sig för att ha det som så småningomblev premiepensionen. Sedan tänkte jag gå in på tre praktiska aspekter avPPM:s arbete, premiepensionsverksamheten.Vad vet spararna om premiepensionen, och vad tycker de framför allt omden hjälp och det stöd som de får från oss?Hur väljer spararna, och hur har det gått för dem med deras sparande?Vad kostar det att vara pensionssparare i premiepensionssystemet?På slutet hoppas jag hinna med en liten summering.Om man vill veta lite grann om hur resonemangen gick när det bestämdesatt vi skulle ha ett premiepensionssystem får man gå tillbaka tillPensionsarbetsgruppens principbetänkande 1994. När man läser de motiveringarnafår man ha i åtanke att de skulle skrivas och godkännas av en gruppmänniskor som egentligen tyckte rätt olika men de skulle ändå kunna enas omen motivering för den kompromiss som de hade kommit fram till. Det därbetyder att det inte precis slår gnistor om motiven; det är inte storaprincipiella riktlinjer som dragits upp utan det är ganska jordnäraargument som man tagit fram och kunnat enas om. (Bild 1) För det första är inkomstpensionen som en typ av kedjebrevssystem.Vi betalar nu för våra gamlingar och hoppas att det när vi blir gamlaska finnas ungdomar som är beredda att betala för oss. Man resonerade pådet sättet att det kunde vara bra om varje generation sparade ihop åtminstonetill en mindre del av sin egen pension för att inte vara helt beroende avdet här kedjebrevssystemet.För det andra såg man ett egenvärde i att den enskilde genom det härsystemet själv kunde påverka sin pension, kunde ha ett inflytande på hurden egna åldersförsörjningen skulle te sig.För det tredje, och slutligen, såg man en möjlighet till riskutjämninggenom att ha både inkomstpensionen/fördelningssystemet och den fonderadepremiepensionen.Inkomstpensionen hänger på hur det går med standardutvecklingen i samhälletoch premiepensionen på hur det blir med avkastningen på kapitalmarknaderna.De där två kommer naturligtvis inte att gå likadant , utan ettår kommer den ena att gå bättre och den andra lite sämre. Ett annat år ärdet tvärtom. På det sättet kan man åstadkomma en jämnare utveckling avhela pensionssystemet. (Bild 2) Jag går så över till det praktiska: Vad vet spararna, och vadtycker de? Där kan man säga att det är ömsom vin, ömsom vatten. När visäger att i pensionssystemet ingår inkomstpension och premiepension ochfrågar pensionsspararna om de kan säga något om vad premiepensionen innebär,är det som kan komma med någon typ av svar. Vi ställer ingahöga krav för full poäng. Trots det är det alltså som klararfrågan. Dessutom är det en sjunkande tendens. var det nämligen48 % som klarade frågan.När vi i stället frågar om de tycker att de har tillräckliga kunskaperför att hantera den egna premiepensionen är det som svarar ja.Om vi frågar dem som har sina pengar placerade i Premiesparfonden, kan75 % av dem inte säga någonting om hur deras pengar förvaltas - vad detär för sorts tillgångar som de i grunden har placerat i.Detta tycker jag förstås är alldeles otillräckligt; det är rätt så dystert.Jag hade hoppats och trott att vi skulle komma betydligt längre under dehär tre och ett halvt åren. Jag kan inte föreställa mig att ärnöjd när man nu har fattat beslut om en av de absolut viktigaste reformernaunder och det visar sig att det bara är knappthälften av dem som är berörda som egentligen har lite "pejl" på hur systemetfungerar. Det känns inte riktigt bra. Detta är den mörka sidan av saken. (Bild 3) För att ta den ljusa sidan av saken är det faktiskt så att desom tagit del av vår information, av vår service, tycker att den är bra.80 % av dem som har läst våra broschyrer och av dem som besökerwebben tycker att det är bra. Så mycket som av dem som ringer tillvår personliga service i tycker att den tjänsten är bra. Dettaär naturligtvis mycket uppmuntrande, och det stimulerar oss till att gåvidare med utveckling och fördjupning av de här tjänsterna. Det vi framförallt känner att vi vill utveckla är stödet till pensionsspararna i processenför hur jag ska välja för mitt sparande, hur jag ska välja att placeramina pengar - låta dem förvaltas. Där känner vi att vi vill, och behöver,gå vidare och förbättra stödet. (Bild 4) Hur väljer då alla sparare? Ja, vi kan börja med att titta litegrann på valfrekvensen framför allt för nya sparare, unga sparare. Hösten2000 var det ju stor uppmärksamhet kring premiepensionen. Så mycket som60 % av de allra yngsta, och ännu mer hos hela populationen, gjorde ettaktivt val - fyllde i en fondvalsblankett och skickade in den. Säkert vardet också många bland de återstående som tänkte igenom sakenmen som bestämde sig för att inte göra något val. Men sedan sjönk siffranraskt och dramatiskt. var det14 % och som gjorde ett aktivt val.Det finns säkert flera förklaringar. En viktig förklaring tror jag är attäven föräldrarna skulle göra sitt första val, så det blev nog imånga hem en familjegrej att sätta sig ned med fondvalet. I varje fallser det väldigt dystert ut. Utskottet frågar i programmet vad som händer,hur det blir, om det bara blir färre som är intresserade av att göra ettfondval. Vad händer då med systemet?Om denna ökenvandring fortsätter måste man självklart komma till en punktdär man måste se över systemet och göra om det. Det är ju fullt möjligtfortfarande att ha ett fonderat system med individuella konton, men därstaten bestämmer om kapitalförvaltningen. Jag tror inte att vi är på vägåt det hållet; det känns inte som att vi är på väg ut i öknen. Man kantill att börja med lyssna på ungdomarna. När vi frågar dem som inte valtfonder nu svarar : Ja, jag förstår att det här är viktigt. Ja, jagtänker ta tag i det här, sätta mig in i det och fatta ett eget beslut såsmåningom när jag får lite mer pengar på mitt konto.Det är ett ganska naturligt sätt att resonera för den som har kvartill pensionen och som har på kontot, och vi tänker acceptera denattityden hos dem. (Bild 5) Men det finns också andra tecken som pekar mot att det inte ärriktigt så dystert som de här "nybörjarsiffrorna" visar. Det framgår omman tittar på kontakterna, på intresset hos hela pensionsspararkollektivet- på dess aktivitet och intresse. Vi kan som exempel ta dem som besökervår webb och som går in och tittar på sitt eget konto, på sitt egetsparande. var det 1,8 miljoner sådana besök - alltså de som gick inoch tittade på sitt privata konto. var det 2,8 miljoner sådanabesök, alltså en ökning med på ett år.Vi kan också ta en ögonblicksbild på jämfört med januari2004. hade vi 223 000 sådana här besök. hade vi664 000 besök, alltså nästan en tredubbling från det ena året till detandra. Detta talar för att det finns ett växande intresse - från låganivåer i och för sig, men tendensen är ganska tydlig.Hur har vi då valt att spara? Hur har vi fördelat vårt sparande? (Bild 6) Vi har olika fondtyper i katalogen: Sverigefonder, IT-fonder,Premiesparfonden och så vidare. Vi kan "se igenom de kulisserna" och sevad det är för tillgångsslag som vi placerar i. På den översta nivån serdet ut så här: svenska aktier , utländska aktier och räntorknappt , alltså i aktier och i räntefonder. Av aktiernaligger en tredjedel i och två tredjedelar utomlands. Jag tror attdet är en ganska typisk svensk fondspararbukett. (Bild 7) Hur har det gått för sparandet? Det enkla svaret är att det hargått uselt; det finns inget annat svar på frågan. Kurvan visar PPM-index.PPM-index svarar på frågan om vad som har hänt med den hundralapp somsattes in i det första fondvalet. Den har åkt i nedförsbackenoch tappat av sitt värde. är den alltså värd bara . Men mankan inte fokusera på detta, för den uppgiften får nämligen en allt mindrebetydelse.Vi köpte för ganska mycket pengar , och dyrt blev det. Men redanår 2001 satte vi in nya pengar och köpte billigare. köpte vi ännubilligare, för att inte tala om då det verkligen var reapris. Detblev en lysande investering, en uppgång . Man kan alltså intetitta på enskilda år, utan man måste baka ihop. är det enganska fet förlust. Vi har förlorat av hela det insatta kapitalet.18 % är mycket men väsentligt mycket . Det känns lite merhanterbart, tycker jag. (Bild 8 ) För ros skull har vi plockat isär siffrorna och ochdelat upp dem på Premiesparfonden och de valda fonderna. Det är intevärldens bästa precision i den här beräkningen men den ger ändå enfingervisning. Det har alltså gått lite bättre - eller lite mindre dåligt,beroende på hur man vill uttrycka det - för dem som ligger i Premiesparfonden.De har förlorat av sina pengar. Beträffande de valda fonderna harman förlorat av sina pengar. Sedan finns det naturligtvis en spridningi gruppen valda fonder. Det finns de som ligger på +150 %. (Bild 9) Jag kommer så till den sista sakfrågan: Vad kostar det att varapensionssparare i premiepensionssystemet?Framför allt ska man komma ihåg att det finns två komponenter. Man betalaren avgift till sina fondförvaltare, och man betalar en avgift till PPM.Jämförelseobjektet är då inte privat fondsparande i bank eller så, utanjämförelseobjektet är ett fondförsäkringsbolag, varför den totala kostnadenligger där.PPM har ett rabattsystem, som ni säkert vet. Vi kräver rabatter påfondförvaltarnas kostnader, och det är en progressiv rabatt. Ju mer vi sätterin i systemet, desto högre rabatter ska det vara. Rabattsystemet slårockså hårdare mot höga avgifter än mot låga.Efter rabatter betalade man i genomsnitt till sinaförvaltare, vilket för den genomsnittlige pensionsspararen betyder 66 krför fondförvaltningen. Till PPM betalar man också en procentuell avgift,i det här fallet . Det betyder i avgift till PPM. Sammanlagtkostade det i genomsnitt att vara med i premiepensionssystemetförra året. Båda procentsatserna, respektive , kommer attsjunka allteftersom det kommer in mer pengar i systemet och fonderna såatt säga pressas upp i rabattrappan och vi får fler sparare att fördelavåra kostnader på.I anslutning till detta med kostnader vill jag ta fram ett av de viktigastemålen i vårt regleringsbrev för - som vi nu gör bokslut för. Därsägs det att vi ska ha en kostnadseffektiv förvaltning, till nytta förpensionsspararna. Där har vi, får man säga, haft ett väldigt gynnat lägegenom att PPM är en alldeles ny myndighet. Vi har inga gamla pappersbaseradeoch personalkrävande rutiner att släpa på, utan vi har kunnat gå rakt påden allra senaste tekniken. Vi satsar väldigt intensivt på självbetjäningoch på helautomatiserade processer. En riktigt ifylld pensionsansökan ochett riktigt ifyllt fondbyte ska betyda att det bara säger svisch raktgenom systemet utan att något mänskligt öga faller på ansökan. Det helaresulterar i ett automatgenererat brev som går ut i andra änden. (Bild 10) På det här sättet kan vi ligga absolut i framkant när det gällerdet som kallas för 24-timmarsmyndigheten - en förvaltning i medborgarnastjänst, med medborgarna i fokus etcetera. Vi kan dessutom göra det härtill en rimlig kostnad. Jag tycker att vi har varit ganska framgångsrikai det där arbetet. av alla kontakter som initierats av pensionsspararnakommer via en självbetjäningskanal. Det finns mer kvar att göra. Vi kanännu inte ta emot pensionsansökan på webben men en första sådan versionkommer . På lite sikt vill vi till exempel kunna skickaut en bekräftelse på fondbyte via webben som elektronisk post i ställetför som pappersbrev. Det går fortare, blir billigare och skonarmiljön. (Bild 11) Också den sista punkten har jag hämtat ur regleringsbrevet 2003.Jag har valt ut de, som jag tycker, viktigaste målen som satts upp föross. Har vi då löst uppgiften?Det ska vara en kostnadseffektiv förvaltning till nytta för pensionsspararna.Det är svårt att göra ett kategoriskt uttalande om en sådan sak då detgäller den egna verksamheten. Jag tycker dock att vi väldigt mycket harfokus inriktat på att uppnå just det här. Vi har ett starkt fondspararfokus.Det är verkligen något som vi jobbar med att hållalevande.Riksrevisionen håller nu på med en granskning av oss, av uppbyggnaden avpremiepensionen. Det arbetet ska redovisas . Det blir naturligtvisväldigt spännande för oss att se vad de som utomstående experter så attsäga tycker om vårt arbete.Vi ska ha lägre avgifter än jämförbara pensionsinstitut, och det vågarjag nog påstå att vi har. Vi kappas kanske med AMF, som också liggerväldigt bra till. Men i varje fall i kronor räknat tror jag att vi ärbilligare än de.Vi ska ha ett brett och varierat fondutbud - för litet är det i varjefall inte. Jag känner mig dock lite missnöjd med bristen på fantasi. Jaghade hoppats på lite mer påhittiga nya typer av fonder, kanske garantifondermed en garanterad avkastning eller åtminstone med en garanti mot förlusteller något sådant. Dit har vi dock ännu inte kommit.Vårt möte med pensionsspararna ska kännetecknas av hög tillgänglighet ochgod service, och så är det; det vet vi.Informationen ska ge god kännedom om systemets möjligheter och underlättafondvalet. Där återstår mycket att göra. Vi ser där en rejäl utmaning närdet gäller informationen, tjänsterna och stödet till pensionsspararna.Efter ska vi driva vidare arbetet i ett närmare samarbetemed och sedan med den nya . Det är,tycker jag, en extra spänningsdimension när det gäller det här arbetetoch något som vi ser fram emot.Mikael : Jag är redaktör för det nya nyhetsbrevet har följt pensionssystemets tillblivelse och sysslatmed fonder sedan 1980-talet.Jag ber att få tacka för inbjudan att komma hit och ge synpunkter . Jag kanske kunde få ta ett lite vidare perspektivän så och snabbt gå igenom några av de frågor som jag ser saknar en lösningeller inte är några problem eller där det skulle behövas en lösning påkort respektive på lite . Jag ska göra genomgången så snabbtsom möjligt. Jag går först igenom frågorna. (Bild 12) PPM-systemet fick en allt annat än lycklig födsel. Det vartekniskt sjabbel vid införandet och förseningar. Därefter följde det störstabörsraset någonsin, värre än Kreugerkraschen och börsraset i New York1929.Under perioden från till föll värdenamed . Det gör att jag tycker att man bör vara väldigt försiktig närman utvärderar systemet, åtminstone än så . Man kan också diskuterahuruvida systemkonstruktionen är rimlig. Ska man fundera över att göra påannat sätt? Återigen är det kanske för tidigt att göra det.Av har vi hört att andelen icke-väljare är stor, framförallt bland nytillkomna pensionssparare. Detta är naturligt; det är ju småbelopp. Ska ungdomar i åldern - om de får kallas ungdomar -verkligen behöva fundera över sin pension? Jag tycker att det är tveksamt.De borde, menar jag, ha viktigare saker att fundera på. Det viktiga blirdå att tillse att det finns bra icke-valsalternativ. Det går alltid attvälja senare.Dessutom behöver ett passivt val inte vara dåligt. Problemet är att detinte med säkerhet går att uttala sig om utfall, lika lite som det går attuttala sig om ekonomins tillväxttal , den egna löneutvecklingen iett 40-årigt perspektiv eller inflationen - för att ta några exempel.Däremot skulle man kunna förbättra urvalet och förenkla processerna förväljarna, som väl har 618 fonder att välja mellan. Man kunde sättaupp kvalitetskriterier och kanske straffa ut "dåliga fonder" eller fondersom får för få väljare. Jag återkommer senare till det för att sedanavslutningsvis ta upp något som jag hoppas inte är förbisedda effekter avsystemet. (Bild 13) Låt oss börja med systemkonstruktionen. Man hade kunnat göradet här betydligt enklare. Som var inne på hade man kunnatskapa en blandfond för varje generation, med tydligt uppställda kriterierför hur kapitalet allokeras och placeras. Då skulle man förlora något somjag tror att vi har fått med PPM-systemet - den folkbildande effekten.Skulle staten ta hand om det här från ax till limpa, från vaggan tillgraven, är pension något man får av politiker. Men visst skulle det bliett enklare system och utan förluster i effektivitet samt ge ett likartatutfall för alla inom varje generation.Sedan är det problemet med att det är ett avgiftsbestämt system. Man fårvad det blir. Om nu medborgarna ska sättas in i ett system där de får vaddet blir - de ska alltså hänga sig själva - kan det vara lämpligt att fåvälja vilket rep det ska göras i.Ska man då fundera över att ta bort "dåliga fonder" så att ingen hängersig i en fond som inte borde ha varit med i systemet? Skulle man göra ensorts koppling mot ett index och säga att fonder som inte följer ett visstindex inte längre ska få vara med - man diskvalificerar dem - kan man fårätt lustiga effekter. det var börsras var det en typ avfonder som gick bra. De skulle nu ha varit borta. när börsen stigerigen är det de fonderna man skulle ha, och då skulle de inte ha gått attplacera i igen. Därför tror jag inte att det är en bra lösning.Vi kan också fundera över om man kan ta bort fonder som folk inte vill haför att minska utbudet och göra katalogen tunnare. I Pictet Fixed IncomeFund, som placerar i pundnoterade obligationer, finns det såvitt jag vetbara en enda sparare i hela PPM. Ska man ta bort den fonden? Ja, man skakanske göra det.Men om man nu låter bara de fonder finnas som väldigt många människorvill ha, som genomsnittet av befolkningen väljer, vad blir då effekten?Jag är rädd att det lite grann blir som med privatradion. Det blir väldigtmånga stationer men alla spelar samma musik. (Bild 14) Är det då farligt att folk inte väljer? Nej, som jag var innepå handlar det om långsiktighet. Det går att välja om . Det går attfå en bild av sitt pensionssparande än när man är gammaloch har fått sin första lön. Det finns alla möjligheter att vara långsiktig.Ett långsiktigt val kan också vara ett icke-val.Man kan också fundera över alla som tycker att det har rasat. En dollarnoteradfond ska ställas i relation till vilket värde dollarkursen har när mansjälv går i pension. Det kan ju vara svårt att veta om jag köper dollartill reapris . , när jag själv ska gå i pension, har det kanskevarit en bra affär att köpa billiga dollarandelar.Jag menar alltså att bara för att spararna inte går in och byter somgalningar behöver systemet inte vara ett fiasko. Många byten behöver hellerinte vara ett tecken på succé. Det bästa är om människor är medvetna omvilka val de har gjort.Än så länge är systemet väldigt "omoget". Det innehåller bara några fåprocent av det värde som det kommer att ha när det är "moget". Därför ärdet inte särskilt mycket att förundras över att människor än så länge ärpassiva, särskilt förstagångsväljarna. Men med ett par hundra tusen påkontot finns det större möjligheter att människor verkligen bryr sig omvilka pengar de har på kontot och hur de placeras. Med stigande beloppkommer nog bytesfrekvensen och intresset att öka. (Bild 15) Så sent som i går såg jag att man till och med kan få konsulthjälppå webben för att få sin premiepension förvaltad. Företaget harsom affärsidé att hantera människors PPM-fonder endera genom att ge löpandetips om en ny fördelning av fonder eller också genom att man tar överhela förvaltningen diskretionärt. tar man för att se tillatt det alltid är rätt blandning. Detta sköter man utan att kundernabehöver vara inblandade. Alternativt får man för tips viamejl där det står: Just nu är det de här fonderna man ska ha, så skaffadem på en gång!Det skryts här. +53 % är betydligt bättre än de minusprocent som Hansredovisade. Det har man klarat i verkliga fonder sedan starten år 2000.Jag tror att vi kommer att få se fler av de här hjälpcentralerna somförsöker tjäna pengar på att människor inte vet vad de ska välja. 525 krpå innebär en kostnad på . Med avkastning under dehär åren kan det vara väl värt pengarna. (Bild 16) Kan man då hitta på andra sätt att förbättra urvalet och minskarisken? Det finns ett antal mycket volatila fonder i PPM-systemet, alltsåsådana som fluktuerar väldigt högt upp. Det går att ta bort den spekulationen.Man skulle kunna tänka sig att rödmarkera dem och säga att ingen får hamer än , eller i den typen av "läskigt farliga fonder".Frågan är om de är riskabla för alla. Ska en sparare med en mycket litenandel i PPM-systemet vilken på kort sikt vill maximera denna förvägrasden möjligheten? Jag tror att det är tveksamt.En viss allokering kan också tvingas fram, så att man måste ha lägst x %i realränteobligationer och x % i svenska fonder. Därmed blir valet merbegränsat, men då ligger vi återigen snubblande nära de statliga fonderna,som kan förvaltas utan att spararna blandas in.Däremot tror jag att man skulle ha ett ratingsystem. Det borde kunna byggapå enkla matematiska samband för fonder som kan klassificeras och innehållatydliga risk- och avkastningsmått - en sorts VDN-fakta om en viss fondsom bygger på historiska data som redan finns hos PPM. Att välja en fondmed bra rating skulle bidra till att minska investeringsrisken, och PPMborde väl vara väl skickat att ta fram en sådan rating. Då skulle ocksåvalet kunna förenklas. En sparare skulle kunna säga: Jag vill ha en globalfond, men jag är bara intresserad av fonder med högsta rating. Då skulleurvalet falla från flera hundra fonder till fem eller möjligen sex vidvarje tillfälle. Fonder som inte har rating har inga VDN-fakta, och sådanabehöver man då inte välja.Avslutningsvis vore det också rimligt att skiva så attden får en generationsprofil. Då behöver inte alla generationer ha sammaallokering oavsett hur länge de tänker spara innan de går i pension. (Bild 17) Men vad händer om folk inte väljer? Jag har lånat en prognosfrån som visar att andelen passiva väljare kommer attvara större än andelen aktiva om alla kurvor pekar åt det här hållet. Dåär frågan om Premiesparfonden fortfarande ska ha som motto att allokerapengarna såsom genomsnittet av PPM-väljarna väljer. Då blir ju snartPremiesparfonden den rikslikare som man ska placera efter, så att man självsätter sin allokering.Det här tror jag är en svartsyn. Jag tror inte att de passiva kommer attvara så här många. Jag tror, som jag har sagt, att de kommer attöka, framför allt i takt med en stigande börsutveckling. Folk tittar ogärnapå ett konto med minus men gärna på ett med plus.Avslutningsvis bara några effekter på lite . I ett system därvi har 5,2 miljoner sparare blir det ju inte så, som man kansketror, att alla får genomsnittet. Vi ser redan nu lär finnas någon med en behållning på i PPM-system,och i tidningen har jag hittat ett exempel på vad som händerför sparare. Någon promille av spararna kommer att lyckas väldigt bra. (Bild 18) Den här "grafen" visar behållningen i PPM för tre identiskasparare som gått in i systemet , som haft identiskayrkeskarriärer, som startade med och som haft årliglöneutveckling. Vid avkastning innehåller PPM-kontot 822 000 kr.Kollegan som har uppnått avkastning har , vilketborde ge en premiepension på mot de 5 000 kri månaden som den förste kollegan får. Och , som hittarrätt i fonddjungeln - vilket någon promille av spararna kommer att göra;var så säkra - kommer att få i premiepension.Jag har ägnat mig åt att ställa en del frågor här.