bet · GR01KU20 · 2004-05-13 00:00:00 — Idepartementet har man en person som ägnar sig åt defrågor som gäller SJ. Han skulle hålla LeifPagrotsky informerad om läget i SJ, analysera detomfattande materialet och gå igenom de 30 pärmarna.Enligt var det en korrekt värderingatt åberopa undantaget "om betydande hinder möter",eftersom den berörda personalen var upptagen medandra viktigare åligganden i det här speciellafallet. Den person som skulle ägna sig åt SJ tog medförtur itu med uppgiften att anlita en konsult somkunde hjälpa dem i analysarbetet, att skötasakfrågan och att därefter gå igenom de 30 pärmarna.Enligt fick medhänsyn till materialets omfång skyndsamt ta del avdetta.På fråga uppgav vidare att ärendetom SJ omfattas av samarbetet med ochMiljöpartiet. När det gäller hur tidsbrist kanuppstå med tanke på att regeringen utövar dagligförvaltning av statens bolag uppgav han attdepartementet hade ställt krav på ytterligaregenomlysning av SJ:s ekonomi. Detta resulterade iatt man kom fram till att tillgångarna varövervärderade och att man inte tillräckligt hadetagit upp skulder. Då hade SJ en månad på sig attkalla till bolagsstämma och påsig för att fylla upp kapitalbristen. Därmed uppstoden tidsbrist. Den förvärrades av att man, tillskillnad från andra aktiebolag, måste gå tillriksdagen. Tidsfristen blev inte som förandra ägare utan ungefär tre månader.Utskottet har vidare ställt en ytterligare fråga iskriftlig form till enligtföljande. I vad mån fanns det någon formellmöjlighet att bereda ärendet proposition 2002/03:142 genom remiss, t.ex. genom att undanta någotmaterial från det som delgavs remissinstansen ellerremissinstanserna, eller genom att organiseraremissen på något annat särskilt sätt?Näringsdepartementet har i en skrivelse den 20april 2004, bilaga A3.2.3, svarat att inledningsvisfår hänvisas till vad som i Statsrådsberedningenssvar till den 10 april 2004anförts i fråga om beredningen av propositioner ochproblem med hantering av material som omfattas avsekretess i beredningsarbetet. Vidare framhållerdepartementet att själva sakfrågan i ärendetomfattades av sekretess. Det fanns inte någon annaninformation i ärendet som, avskild från den hemliga,kunde användas för ett meningsfulltremissförfarande. Av den anledningen gjordesbedömningen att ett remissförfarande inte kundeanvändas.Utskottets ställningstagandeDet nu aktuella granskningsärendet aktualiserar treroller som regeringen innehar. För det förstaaktualiseras regeringens roll som ägare ochförvaltare av statliga företag. Vidare berörsregeringens roll som ansvarig för förslag somöverlämnas till för beslut. Därutöveraktualiseras regeringens agerande som myndighet iförhållande till enskilda.Granskningen har för det första avsett huruvidafyra propositioner till , med förslag ifråga om företag med statligt ägande, har uppfylltregeringsformens krav på beredning och utgjort etttillräckligt underlag för beslut.Regeringen har inte i något av dessa ärendengenomfört en sedvanlig remissbehandling. Som skälanförs i tre av propositionerna att frågorna var avsådan karaktär att det inte förelegat behov av attinhämta yttranden och upplysningar från någramyndigheter, sammanslutningar och enskilda. På frågafrån utskottet har dockutvecklat sina skäl för att inte genomföra remiss påså sätt att om regeringen i de riksdagsärenden sominnefattar känsliga affärshemliga uppgifter skulleinhämta yttranden från enskilda, sammanslutningaroch myndigheter, innan regeringen beslutar enproposition, skulle detta allvarligt kunna skadabolagets värde och verksamhet genom bl.a. denosäkerhet om bolagets framtid som ettremissförfarande skulle skapa. Därutöver anförs attvid en avvägning av fördelarna med att inhämtayttranden och nackdelarna för bolagets verksamhetkan slutsatsen dras att risken för skada i sambandmed remissförfarande klart överstiger de fördelarett remissförfarande kan innebära. NäringsministerLeif har inför utskottet uppgett attanalyser och rapporter från finansiella ochjuridiska rådgivare skaffades in för att regeringensförslag skulle vila på ett väl berett underlag.I de nu aktuella ärendena har således förekommituppgifter som regeringen av hänsyn till sekretessinte har ansett sig kunna offentliggöra. Det kankonstateras att i sådana fall kan regeringens rollsom ägare och förvaltare av statliga företag varasvår att förena med regeringens roll som den somansvarar för och lämnar förslag till riksdagen.Därvid måste en avvägning göras mellan å ena sidanintresset av att inte skada statensförmögenhetsinnehav och å andra sidan intresset avatt en så fullödig bakgrundsinformation som möjligtges i den proposition som överlämnas till riksdagen.Som redovisats ovan fann näringsutskottet iärendet om överlåtelse av aktier i att beredningsunderlaget inte vartillräckligt. Utskottet genomförde därför en egenremiss. Ett enigt utskott uttalade att propositioneninte motsvarat de krav som normalt börställa vad gäller underlagsmaterial från regeringen.Utskottet saknade en redovisning av regeringensanalys av olika tänkbara, alternativa lösningar.Enligt utskottets mening borde regeringen hainhämtat remissynpunkter i ärendet.Konstitutionsutskottet anser, i enlighet mednäringsutskottets bedömning, att regeringen i dettafall inte har uppfyllt kraven på beredning i 7 kap.2 § RF.När det gäller ärendena om kapitaltillskott tillTeracom AB respektive åtgärder för att stärka denfinansiella ställningen i fann enutskottsmajoritet att det av regeringen presenteradeunderlaget för beslut var tillräckligt. Ibåda dessa ärenden fanns dock en minoritet som ansågatt regeringens underlag för de aktuella förslageninte var tillräckligt.Vad gäller det för granskningen aktuella fjärdeärendet - vissa ägarfrågor m.m. rörande SvenskExportkredit - har regeringen inte åberopat hemligauppgifter som hinder för remissbehandling utan attdet inte fanns tidsutrymme för en remiss.Näringsutskottet ansåg vid beredningen av dettariksdagsärende att det uppenbart hade varit positivtatt få en fylligare bakgrundsbeskrivning och enanalys av alternativa tillvägagångssätt. Emellertidhade utskottet förståelse för att tidsbristen iförsta hand var en konsekvens av omsorgen om bolageti fråga. En minoritet i utskottet yrkade dock i enreservation att regeringen skulle ges till känna vadsom anfördes om att propositionen hade brister somunderlag för beslut och om tidsbristen iärendet.Som framgått har i flera av de aktuella ärendenafunnits delade meningar i beredande utskott huruvidadet har funnits tillräckligt underlag för riksdagensbeslut. De brister som en utskottsminoritet harpåtalat har inte egentligen gällt detberedningsunderlag som utskottet har haft tillgångtill, utan har avsett att propositionen i sig intehar utgjort ett tillräckligt underlag för riksdagensbeslut. Hur ledamöter utanför beredande utskott kan,utöver propositionen i fråga, informeras i ärendendär det förekommer hemliga uppgifter är enligtutskottet mot bakgrund av gällande regelverk enfråga som rymmer många dimensioner, bl.a. vad somgäller för inre arbete. Utskottet vill idetta sammanhang, som gäller granskning avregeringen, framhålla att det är av stor vikt attregeringen, för att uppnå största möjliga öppenhet,gör en noggrann avvägning beträffande för det förstahuruvida remiss kan genomföras och för det andravilka uppgifter som kan lämnas i propositionen.Enligt utskottets mening är det vidare av stor viktatt regeringen, för att tidsbrist i såväl i sin egensom beredning inte skall uppstå, ärförutseende i sin ägarroll när det gällertidsfrister och tar ställningtill vilka frågor som kräver riksdagsbeslut.Granskningen föranleder inget ytterligare uttalandei denna del.En annan fråga som är aktuell igranskningsärendet, och som gäller regeringensagerande som myndighet i förhållande till enskilda,är huruvida regeringen enligt bestämmelserna omhandlingsoffentlighet i 2 kap. TF har varittillräckligt skyndsam vid utlämnande av allmännahandlingar i ärendena rörande respektiveTeracom AB. I fråga om har regeringen den 6februari 2003 fattat ett beslut om att inte lämna utvissa handlingar, där begäran om utlämnande avhandlingar kom in . De dokumentsom var offentliga skickades till den som begärt demden . har dockuppgett att offentliga handlingar fanns tillgängligahos . När det gällerdet sistnämnda har utskottet inte tagit del av denaktuella begäran om att få ta del av allmännahandlingar. Om begäran rörde att få ta del avhandlingar genom kopia, borde de mot bakgrund avkravet på skyndsamhet ha tillhandahållits den sombegärde att få ut dem , då dekonstaterades vara offentliga, och inte först ijanuari 2003.Vad gäller att regeringen inte förrän den 6februari 2003 beslutade att övriga handlingar iärendet om inte skulle lämnas ut, har frånNäringsdepartementets sida uppgetts att dettamaterial var mycket omfattande och innehöllaffärsekonomiskt känsliga uppgifter som krävde ennoggrann beredning av vad som skulle kunna lämnasut. Utskottet vill härvid framhålla att kravet påskyndsamhet i 2 kap. 13 TF innebär att en begäran omkopior av allmänna handlingar skall behandlas medförtur. Inga obehöriga dröjsmål får såledesförekomma. Granskningen föranleder i denna del ingetytterligare uttalande från utskottets sida.Vad gäller tidsåtgång för att lämna ut allmännahandlingar i ärendet rörande framgår avNäringsdepartementets redovisning att det har varitfråga i de flesta fall, men inågra fall närmare . Utskottet vill härvidhänvisa till vad som anförts ovan om innebörden avkravet på skyndsamhet. Granskningen föranleder idenna del inget ytterligare uttalande frånutskottets sida.Den nu genomförda granskningen har vidare avsetthuruvida regeringen har hemligstämplat missivet skrivelse till med information omkapitaltillskott m.m. till med angivande avrätt sekretessbestämmelse. harhärvid uppgett att det i är envanlig rutin att man sätter hemligstämpeln påförsättsblad eller missiv av en handling, eftersomdet inte är praktiskt möjligt eller tidsekonomisktatt stämpla samtliga sidor i ett sammanhängandedokument. Efter en begäran om utlämnande gjordeRegeringskansliet en skadebedömning, vareftermissivskrivelsen lämnades ut. Granskningenföranleder i denna del inget uttalande frånutskottets sida.3.3 Näringsdepartementetsupphandling av ekonomisk ochjuridisk rådgivningAnmälanI en anmälan till har anmältsNäringsdepartementets upphandling av vissa externatjänster, bilaga A3.3.1. Anmälarna hänvisar till attdepartementet som ett led i beredningen av prop.2002/03:86 Åtgärder för att stärka den finansiellaställningen i upphandlat rådgivningstjänsterfrån revisionsfirman och från cirka 10 miljoner kronor.Anmälarna ställer frågorna om det är möjligt att iavtal av denna storleksordning frångå bestämmelsernai 5 kap. lagen om offentlig upphandling ochbakomliggande direktiv, om upphandlingendokumenterats i enlighet med gällande regler och omramavtalen med ochMannheimer Swartling tillkommit i enlighet medgällande lagregler.Gällande reglerUpphandling över ett tröskelvärde är noga reglerad ilagen (1992:1528) om offentlig upphandling ().Enligt 1 kap. 4 § skall upphandling göras medutnyttjande av de konkurrensmöjligheter som finnsoch även i övrigt genomföras affärsmässigt.Anbudsgivare, anbudssökande och anbud skallbehandlas utan ovidkommande hänsyn.Öppen upphandling definieras i 1 kap. 5 § somupphandling där alla leverantörer får lämna anbud.Enligt 1 kap. 8 § skall annons om upphandling sändastill officiellapublikationer. Enligt 1 kap. 22 § skall enupphandlande enhet anta antingen det anbud som ärekonomiskt mest fördelaktigt eller det anbud som harlägst anbudspris. Vid bedömningen av vilket anbudsom är det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudetskall hänsyn tas till samtliga omständigheter såsompris, leveranstid, driftskostnader, kvalitet,estetiska, funktionella och tekniska egenskaper,service, tekniskt stöd, miljöpåverkan m.m. Iförfrågningsunderlaget eller annonsen skall angesvilka omständigheter som tillmäts betydelse.Omständigheterna skall om möjligt anges efterangelägenhetsgrad, med det viktigaste först.Upphandling av tjänster regleras i 5 kap. LOU.Enligt 12 § är huvudregeln att en upphandlande enhetskall annonsera sin upphandling. Enligt 20 § skalltiden för mottagande av anbud vara minst 52 dagarfrån den dag då annonsen om upphandling avsändes ominte förhandsannonsering skett.RamavtalRamavtal definieras i 1 kap. 5 § som avtal som ingåsmellan en upphandlande enhet och en eller fleraleverantörer i syfte att fastställa samtliga villkorför avrop som görs under en viss period.I förordningen (1998:796) om statliginköpssamordning fastslås vikten av att myndigheterunder regeringen använder de gemensamma avtal somfinns. Genom förordningen ges Statskontoret iuppgift att åstadkomma besparingar för staten genomatt verka för att avtal (ramavtal eller andragemensamma avtal) träffas för varor och tjänster somupphandlas ofta, i stor omfattning eller som uppgårtill stora värden, och för effektivare inköp genomatt utveckla, samordna och följa uppinköpsverksamheten med upphandlande myndigheter.Tanken bakom inköpssamordning[57] är attåstadkomma besparingar genom att stärka köpkraftenoch förenkla upphandlingsarbetet. Inköpssamordningbidrar till att förbättra köpkraften, rationaliseraupphandlingsverksamheten, kompetensutnyttjande,konkurrens om akutköp och småbeställningar samtstandardisering som begränsar underhålls- ochservicekostnader. Nackdelar med inköpssamordning ärrisken för att det blir fråga om så stora volymeratt konkurrensen sätts ur spel.Den vanligaste formen av inköpssamordning ärramavtal/avropsavtal. I lagen om offentligupphandling används termen ramavtal för det avtalsom ingås mellan en upphandlande enhet och en ellerflera leverantörer i syfte att fastställa samtligavillkor för avrop som görs under en viss period.Ramavtal kan vara rikstäckande, regionala ellerlokala. Det skall framgå av avtalet vilka som kanavropa och följaktligen omfattas av denvärdeberäkning som gjorts vidupphandlingstillfället. Sådana avtal kan normaltutnyttjas frivilligt.BakgrundDen begärde Regeringskanslietsförvaltningsavdelning att en anbudsinfordran skullepubliceras i och EGT, bilaga A3.3.2.Anbudsinfordran gällde ramavtal för successiva avropav kortare och längre konsultuppdrag gällandejuridiska och ekonomiska utredningar. När det gällervillkoren hänvisades till förfrågningsunderlag, ochsista dagen för mottagande av anbud angavs till den20 . Upphandlingen genomfördes som öppenupphandling beroende på att värdet beräknadesöverstiga 1 223 000 kr.Den 7 februari 2000 beslutade chefsjuristen vidRegeringskansliets förvaltningsavdelning om ettförfrågningsunderlag med inbjudan att lämna anbud påkonsulttjänster inom juridik och ekonomi för tidenden -med möjlighettill förlängning med , bilaga A3.3.3.I förfrågningsunderlaget angavs attRegeringskansliet inte kunde lämna garantieravseende inköpsvolymer och att det ålåg antagnaleverantörer att leverera det behov som avropadesunder avtalsperioden. Om anbudet kom att delas medflera leverantörer förbehöll sig Regeringskanslieträtten att välja från fall till fall vilkenleverantör man valde att avropa ifrån. Enligtförfrågningsunderlaget skulle antadet ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet medbeaktande av kvalitet, kompetensområden och pris.Ett av de uppställda kraven var att leverantörenskulle vara auktoriserad revisor/revisionsbolag omanbudet avsåg ekonomiska tjänster.Den 17 april 2000 gjordes en anbudsutvärdering,bilaga A3.3.4.Totalt hade 19 anbud erhållits, varav åtta frånrevisionsbyråer. Tre av dessa åtta uppfyllde intekravet på auktorisation. När det gällerkvalitetskravet för revisionsbolag tillmättes deuppdrag som redovisats av KPMG, ÖhrlingsPricewaterhouse , ochDeloitte Touche en särskild tyngd. I fråga omkompetensområden redovisade samma fyra företagenligt utvärderingen en något större bredd inomvissa områden beroende på att man använder sig avflera seniora konsulter inom dessa områden. Enprisjämförelse när det gäller revisionsbolagen gavvid handen att den femte och återståendeanbudsgivarens prisnivå var lägre än de övrigas.Avtal slöts med samtliga fem anbudsgivare somuppfyllde de uppställda kraven.Elva anbud hade kommit in från advokatbyråer. Iutvärderingen redovisas med hänsyn till godadvokatsed inte närmare uppgifter om prisnivåereller referenser till icke-offentligauppdragsgivare. Enligt utvärderingen uppvisadesamtliga advokatbyråer tillräckligt hög kompetens.Med hänsyn till mångskiftandeverksamhet borde dock avtal i första hand träffasmed de byråer som har kompetens inom i principsamtliga rättsområden. I första hand borde avtalslutas med , och . Som komplement till de tre stora byråernaborde avtal träffas med fem angivna av de övrigaåtta byråerna. Dessa fem hade särskild kompetensinom skilda områden och dessutom i två fall lågprisnivå.Den 25 april 2000 beslutadeförvaltningsavdelningens chefsjurist att träffaramavtal med de angivna leverantörerna bilagaA3.3.5. Avtal med slötsden 15 och och med 2000.Avropsavtal mellan ochÖhrlings slöts vid tretillfällen, , den 13 januari 2003och den 10 juni 2003.Mannheimer Swartling Advokatbyrå AB arbetade i detnu granskade fallet som underkonsult till ÖhrlingsPricewaterhouse behandlingFrågan om upphandling av ramavtal har berörts iutskottets granskning (bet.2001/02:KU10), då det gjordes en genomgång av åttaslumpvis utvalda upphandlingar inom Finans- ochNäringsdepartementen, bl.a. gällde det två konsultersom anlitats inom ramen för ett ramavtal. Utskottethänvisade till att det tidigare konstaterat bristeri upphandlingsrutinerna och framhöll att detfortfarande fanns vissa brister även omupphandlingsrutinerna syntes förbättrade. Utskottetredovisade att en konsult återkommandedirektupphandlats och att det funnits anledning atttidigare än som skedde teckna ett ramavtal med den ifrågavarande konsulten. Vissa brister i fråga omdokumentationen förekom dessutom. Förekomsten avramavtal omnämndes också i utskottets granskning avÖstersjömiljarden (bet. 2000/01:KU20).Våren 2000 (bet. 1999/2000:KU20) granskadeutskottet tio slumpmässigt utvalda upphandlingarav tjänster av olika slag inomNäringsdepartementets område. Några av de utvaldafakturorna gällde ekonomiska och juridiskakonsulttjänster med hänvisningar till avRegeringskansliets förhandlingsavdelningupphandlat ramavtal med beslut den 19 november1997. Ramavtal förelåg dock inte vid de aktuellatidpunkterna. Ett upphandlingsförfarande förramavtal hade genomförts , och i enskrivelse från förvaltningskontoret den 19november 1997 hade angetts att Regeringskanslietsförvaltningskontor beslutat att anta anbudavgivna av bl.a. Lybrant ochAdvokatfirman . Utskottet anförde i sinbedömning:Utskottet vill starkt understryka vikten av attupphandlingslagens bestämmelser följs inomRegeringskansliet och att detta görs med godmarginal till de olika gränser som sätts ilagen. roll som föredöme förandra myndigheter gör detta särskilt viktig. Omman inom inte klart ochotvetydigt hanterar upphandlingarna medutgångspunkt i de gränser som ges i lagenriskeras att upphandlingslagens regler urholkasinte bara inom utan också inomandra myndigheter. De ekonomiska vinster som kanuppnås genom att använda också förfaranden somkan uppfattas som mindre enkla riskerar dessutomatt gå förlorade.Granskningen har visat att brådska i flera fallåberopats som skäl för att använda regler somegentligen kan ses som undantagsregler. De skälför brådska som åberopats har som grundomständigheter som i principborde ha kunnat förfoga över om planeringen varitbättre. Dessutom har i några falltilläggsbeställningar med förhållandevis storabelopp gjorts utöver det ursprungliga avtalet påett sätt som kan tyda på att den ursprungligaplaneringen inte varit tillräcklig. Det kan ocksåifrågasättas om inte ett nytt regelrättupphandlingsförfarande borde ha genomförts närdet visade sig att tilläggsbeställningarnasvärden skulle komma att uppgå till belopp som varstora i förhållande till den ursprungligaupphandlingen.Det som har framkommit under granskningen visarvidare att tjänster i vissa fall har köpts utanatt ett regelrätt upphandlingsförfarandegenomförts. Det gäller vissa köp i samband medPolenåret. Det gäller också det avtal somslutits med om konsulttjänster i sambandmed IT-satsningen i och som idetta hänseende faller särskilt tydligt i ögonen.Otillräcklig dokumentation om vad somförekommit har också medfört att det finnsoklarheter som försvårar en bedömning iefterhand. Enligt utskottets mening gergranskningen anledning till kritik mot det sättsom dess upphandlingar skötts på.Inom har gjorts en översynav rutiner och organisation . att i upphandlingslagensmening skulle kunna ses som en upphandlande enhetoch att tröskelvärdena då kunde ha särskildbetydelse. Ett annat viktigt skäl för samordningvar effektiviteten.En arbetsgrupp med företrädare för samtligadepartement och den centralaupphandlingsfunktionen, vars funktion är atterbjuda stöd i upphandlingar, har skapats förinformationsutbyte, policyfrågor och utveckling.Enligt utskottets mening kan en sådan grupp fyllaen viktig funktion när det gäller att geupphandlingarna en mer central roll iarbetsplaneringen inom . Enbättre information från den centralaupphandlingsfunktionen skulle också kunna bidratill att det inte uppstår missförstånd kringförekomsten av ramavtal, vilket skett i ett av degranskade fallen.Uttalanden av statsrådNäringsminister har itvå svar på frågor i hänvisat till attregeringen anlitat Coopersoch inom ramen för de ramavtalsom ingått med ekonomiska ochjuridiska rådgivare.Den 17 december 2003 besvarade statsrådet en fråga om den statliga inköpssamordningen medramavtal. Frågeställaren hade påtalat att enleverantör i ett ramavtal med flera leverantörerinte garanteras någon försäljning enligt avtalet ochkan bli helt utan beställning. I anledning av dettaville statsrådet framhålla att den grundläggandeprincipen om öppenhet och förutsebarhet kräver attden upphandlande enheten så långt det är möjligtklargör i förfrågningsunderlaget hur de olikaleverantörerna kommer att utnyttjas, dvs. anger enprioritetsordning eller anger att de av t.ex.beredskapsskäl kommer att utnyttjas i lika storomfattning.Promemoria från NäringsdepartementetSom svar på frågor från harinom utarbetats en promemoria,bilaga A3.3.6.I promemorian anges att år 2000genomförde en upphandling av konsultuppdrag gällandejuridiska och ekonomiska utredningar enligt reglernai 5 kap. lagen (1992:1528) om offentlig upphandling(). Upphandlingen resulterade i 13 ramavtalavseende juridiska och ekonomiska konsulttjänster.Avropen innehåller inga begränsningar när det gälleromfattning, t.ex. avropens längd, antalet konsultereller avropens totala värde. En sådan utformning ärenligt promemorian förenlig med LOU.Denna typ av upphandlingar styrs avRegeringskansliets breda behov av aktuella tjänsteroch behovet styr helt antalet som väljs. När detgäller ekonomiska och juridiska tjänster måste ävenjäv och intressekonflikter beaktas. Risk finnsenligt promemorian annars för att den endaleverantören som har den kompetens som behövs ärförhindrad att genomföra leveransen på grund avintressekonflikt. uppfattar inteatt gällande EG-direktiv, eller avgöranden frånprejudicerande instanser ställer krav på attramavtal med flera leverantörer skall rangordnaseller att volymer skall fördelas.Upphandlingen avser mycket kvalificerade konsultermed specialistkompetens inom ett eller fleraområden. anser inte att det finnspraktiska möjligheter att rangordna leverantörereller att ange volymer. En förutsättning för attrangordna leverantörer är också att de tjänster somerbjuds är exakt jämförbara.Vid tidpunkten för avropet av ekonomiska rådgivarebedömdes harbäst erfarenhet och kompetens. Flera andra företagmed ramavtal med genomförde dåomstruktureringar till följd av boskillnad mellanrevision och ekonomisk rådgivning. En viktigutvärderingsfaktor var om rådgivaren kunde geRegeringskansliet en väl grundad bedömning av om eneventuell investering i skulle ge rimligavkastning.Vissa bilagor till avropsavtalen har missvisandebetecknats som uppdragsavtal.