bet · GR01SFU7 · 2004-02-19 00:00:00 — Nordisk konvention om social trygghet SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens proposition 2003/04:44 Nordisk konventionom social trygghet jämte en motion som väckts med anledning av propositionen.Konventionen föreslås ersätta den nordiska konventionen av den 15 juni1992 om social trygghet (SFS 1993:1529). I huvudsak föranleds den nyakonventionen dels av ändringar inom EG-rätten, dels av ändringar inom denationella socialförsäkringssystemen. Den nya konventionen har en tydligarekoppling till förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemenför social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmarflyttar inom gemenskapen.Konventionen föreslås införlivas i svensk rätt genom en särskild lag somskall träda i kraft den dag regeringen bestämmer.Utskottet föreslår att godkänner konventionen och antar regeringenslagförslag med en redaktionell ändring samt avslår motionen.Utskottets förslag till riksdagsbeslutKonventionenRiksdagen godkänner den nordiska konventionen om social trygghet av den18 samt antar regeringens förslag till lag om nordisk konventionom social trygghet med den ändringen att i 2 § andra meningen skall ordetArbetsmarknadsstyrelsen ersättas med Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen.Därmed bifaller proposition 2003/04:44 punkt 1, bifaller delvisproposition 2003/04:44 punkt 2 och avslår motion 2003/04:Sf15.Stockholm den 19 februari 2004På socialförsäkringsutskottets vägnarTomas EnerothFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), SvenBrus (kd), (), Per (), (), AnitaJönsson (s), (), (), (), (), (), (),(), (), (), () och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningDen nordiska socialpolitiska kommittén beslöt att tillsättaen arbetsgrupp för att göra en översyn av den nordiska konventionen avden om social trygghet mot bakgrund av de förändringar somskett i de nordiska ländernas system för social trygghet,EG-rätten och på området samordning av social trygghet.Under åren 2002 och 2003 har en ny nordisk konvention mellan ,, , och om social trygghet förhandlats frammellan representanter för regeringarna i länderna.Konventionen undertecknades den 18 augusti 2003.Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiskaregeringen, och Miljöpartiet.En motion har väckts med anledning av propositionen.Propositionens lagförslag och konventionen återfinns i bilaga 2 ochmotionsförslaget i bilaga 1.BakgrundDen nu gällande nordiska konventionen om social trygghet komtill som ett led i den process som ledde till avtalet om det europeiskaekonomiska samarbetsområdet (EES) och därefter och Sverigesmedlemskap i den europeiska unionen (EU).Genom kom de materiella reglerna i förordning (EEG) nr 1408/71om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagareeller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (förordningen) istor utsträckning även att gälla inom . Ett viktigt moment i 1992års konvention var att i materiellt hänseende utsträcka tillämpningen avde flesta av förordningens regler till sådana personer som inte direktomfattades av förordningen, dvs. personer som inte var medborgare i ettEES-land eller som inte ansågs som anställda eller egenföretagare. Ettannat viktigt motiv var att reglera den stora förändring i samordningenav rätten till grundpensioner som övergången till tillämpningen avförordningen innebar i form av att alla pensioner beräknas och utbetalasfrån alla de länder där rätt till pension uppkommit, s.k. pro rataberäkning.Efter det att konvention trädde i kraft harförordningen ändrats nio gånger. Bland annat har förordningenspersonkrets utökats till att även omfatta tredjelandsmedborgare som endastpå grund av sitt medborgarskap tidigare inte har omfattats av förordningen.Genom olika avgöranden från har också tolkningen avförordningen förändrats . Vidare har , och Sverigeinom sina pensionsområden genomfört stora principiella förändringar.Utskottets övervägandenPropositionenDen nya nordiska konventionen ger kompletterande bestämmelser rörandevissa frågor och personer som redan är behandlade i förordningen. Denreglerar även de finansiella mellanhavandena mellan länderna vad avsersjukvård och vissa arbetslöshetsförmåner enligt förordningens artiklar omdetta. Slutligen förbinder sig länderna att behandla icke-förvärvsaktivasom om förordningen var gällande även för dem. Av konventionstexten följerdock att denna utsträckta tillämpning av förordningen skall ske med vissaundantag.Enligt artikel 2 är konventionens sakliga tillämpningsområde identisktmed det som gäller för förordningen nu och . Om förordningenssakliga tillämpningsområde förändras följer konventionen automatiskt medutan att några särskilda ändringar i konventionen behöver göras varjegång.Enligt artikel 3 gäller konventionen för personer som omfattas avförordningen. Därtill gäller konventionen för alla andra personer som är ellerhar varit omfattade av lagstiftningen om social trygghet i ett nordisktland eller som kan härleda rättigheter från personer som är eller harvarit försäkrade i ett sådant land.Artikel 4 anges i propositionen vara den mest centrala artikeln i helakonventionen. I denna slås fast att förordningens regler generellt skatillämpas på alla personer försäkrade och bosatta i som inte direktomfattas av förordningen. Grupper som artikeln i huvudsak kommer atttillämpas på är EU- eller EES-medborgare som inte är eller har varitanställda eller egenföretagare enligt förordningens mening (icke-förvärvsaktiva)och som således är bosatta i . Denna generella utsträckning avförordningens bestämmelser gör att det ofta endast blir nödvändigt attformulera regler i konventionen för de enskilda förmånsslagen om det finnsanledning att göra undantag från förordningens bestämmelser. Särskildabestämmelser gäller dock för . Förordningens tillämpningsområdehar utökats till att gälla de medborgare i tredje land som enbart på grundav sitt medborgarskap inte omfattas av dessa bestämmelser. omfattasdock inte av denna utökning av personkretsen och har därför i en bilagatill konventionen antecknat i vilken omfattning konventionens personkretsskall gälla för . I denna föreskrivs att i fråga om kapitlen 7 och8 i avdelning III i förordningen (familjeförmåner, förmåner för pensionärersminderåriga barn och för barn som mist en av eller båda föräldrarna),artiklarna 69 och 70 i förordningen (arbetslöshetsförmåner) samt grundpensioneri artiklarna 8 och 9 i konventionen skall den utsträckta tillämpningenenbart gälla medborgare i ett nordiskt land.I artikel 5 föreskrivs att för personer som inte varit förvärvsaktiva iförordningens mening tillämpas lagstiftningen i det nordiska land där deär bosatta. Icke-förvärvsaktiva makar och barn till i första hand utsändaanställda och motsvarande skall omfattas av lagstiftningen i det utsändandelandet.Artikel 7 behandlar ersättning för kostnader för hemresa vid sjukdom ochmoderskap och har sin motsvarighet konvention.I artikel 8 görs undantag på området för grundpensioner från den utsträcktatillämpningen av förordningen. I praktiken gäller det personer som aldrigvarit förvärvsaktiva. En person som inte är eller har varit anställd elleregenföretagare i förordningens mening är berättigad till grundpensionfrån ett nordiskt land endast när han har förvärvat rätt till sådan pensionfrån detta land på grundval av bosättning i landet. Kravetkan inte uppfyllas genom att bosättnings- och försäkringsperioder i andraEU/EES-länder åberopas. Perioder under vilka någon har uppburit pensionfrån ett annat land, för vilket förordningen eller konventionen gäller,medräknas inte vid prövning om bosättningskravet är uppfyllt.I artikel 9, som har sin motsvarighet konvention, föreskrivsatt en person så länge denne är bosatt i ett EES-land är berättigad tillgrundpension som han har förvärvat rätt till i ett nordiskt land.Även artikel 12 har sin motsvarighet konvention. Den ger densom arbetat i ett nordiskt land, och som återvänderdit, rätt att erhålla dagpenningförmåner vid arbetslöshet utan att pånytt ha uppfyllt de krav för rätt till förmåner som gäller enligtförordningen.Enligt artikel 13 skall de behöriga myndigheterna ingå ett tillämpningsavtal.Ett sådant avtal väntas under våren 2004.Enligt artikel 15 avstår länderna, i enlighet med vad som gäller enligt1992 års konvention, från återbetalning av utgifter för vårdförmåner ochvissa arbetslöshetsförmåner.Konventionen skall träda i kraft i tredje månaden efter denmånad, då samtliga regeringar har meddelat den danska regeringen att degodkänner konventionen. När konventionen träder i kraft upphör 1992 årskonvention att gälla. Den nya konventionen skall inte medföra minskningav förmånsbelopp som utges vid konventionens ikraftträdande.Konventionen förutsätter att det i varje land skall finnas en behörigmyndighet som skall utfärda de bestämmelser som fordras för att säkerställaen enhetlig nordisk tillämpning av konventionen. Eftersom Riksförsäkringsverkethar det yttersta ansvaret för tillämpningen av konventionen är det, enligtregeringens uppfattning, lämpligt att verket för svensk del är sådanbehörig myndighet. Vid frågor som rör förmåner vid arbetslöshet bör dockverket samråda med Arbetsmarknadsstyrelsen.Lagen bör träda i kraft den dag regeringen bestämmer för att ikraftträdandetskall kunna sammanfalla med den tidpunkt då konventionen träder i kraft.I konventionen görs inga nya åtaganden som medför nya kostnader för svensktvidkommande.MotionenI motion Sf15 av () begärs ett tillkännagivande omdet danska undantaget i konventionen. Motionären anför att detta kommeratt medföra oklarheter beträffande vad som gäller för icke nordiskamedborgare som bor i . Det innebär bl.a. problem för familjer som harfamiljemedlemmar som pendlar över den danska gränsen och där åtminstoneen part är utomnordisk medborgare. Regeringen bör ta upp konventionentill omförhandling och framhålla det olyckliga för Öresundsregionenstillväxt med undantaget i konventionen.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att det är angeläget att genom konventioner medandra länder reglerar multi- och bilaterala förhållanden på den socialatrygghetens område för att därigenom åstadkomma samordning av de olikaregelsystemen. Vidare är det angeläget att den nordiska konventionenanpassas till nu gällande bestämmelser. Beträffande det danska undantagetinnebär detta att icke nordiska medborgare, som annars skulle ha omfattatsav konventionen, inte kommer att göra detta beträffande vissa förmåner.Utskottet är av den principiella uppfattningen att en nordisk konventionpå den sociala trygghetens område bör vara så heltäckande som möjlig.Därigenom undviks i motsvarande grad svårigheter och oönskade effekter itillämpningen. Utskottet vill härvid peka på att i det nordiskaregeringssamarbetet är frågor om gränshinder en högt prioriterad fråga. Detdanska undantaget har sin grund i undantag beträffandetredjelandsmedborgare enligt förordningen. Det får således tolkas så att Danmarkinom ramen för det nordiska samarbetet i princip inte vill getredjelandsmedborgare vidare rättigheter än vad åtagit sig inom ramenförEU-samarbetet. Utskottet anser att det danska undantaget i konventionenfår godtas, men att regeringen fortsättningsvis bör verka för ett borttagandeav detsamma.Från och med den 1 januari 2004 har en ny myndighet, Inspektionen förarbetslöshetsförsäkringen, övertagit tillsynen över arbetslöshetskassornasoch arbetsförmedlingarnas handläggning av arbetslöshetsförsäkringen. Detsamråd som enligt 2 § i regeringens lagförslag skallha med , skall verket i stället ha med Inspektionenför arbetslöshetsförsäkringen.Med nu angiven ändring tillstyrker utskottet regeringens förslag ochavstyrker motion Sf15.Särskilt yttrandeKonventionen (m)Per (), () och () anför:Det är bra att det föreligger ett förslag om en ny nordisk konvention omsocial trygghet. Det stämmer överens med den rörlighet av arbetskraftensom skall gälla inom EU-området. Inriktningen på en sådan överenskommelsebör vara att undvika undantag för något land. Det är inte bra att vissapersongrupper i förhållade till ett lands regelsystem utesluts från densamordning av förmåner som gäller i övriga delar av , vilket kanbli följden av det danska undantaget som medför oklarheter för utomnordiskamedborgare bosatta i . De problem som därvid uppkommer blir särskiltkännbara i där många bor på ena sidan av ocharbetar på den andra sidan. Detta innebär en begränsning som drabbarenskilda människor och blir till men för tillväxten i regionen. Vi anserdärför att regeringen bör ta upp konventionen till omförhandling ochframhålla de negativa konsekvenserna av undantaget i konventionen.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenProposition 2003/04:44 Nordisk konvention om social trygghet:1. Regeringen föreslår att godkänner den nordiska konventionenom social trygghet av den 18 augusti 2003.2. Regeringen föreslår att antar regeringens förslag tilllag om nordisk konvention om social trygghet.Följdmotion2003/04:Sf15 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförsom undantag i den nordiska konventionen om social trygghet.Bilaga 2Regeringens lagförslag