bet · GS01AU1 · 2004-11-25 00:00:00 — Utsikterna på ettårs sikt är mycket optimistiska. Närmare tvåtredjedelar av företagen i branschen räknar med attaktiviteten kommer att öka.Uppgifter av intresse för bedömningen avarbetsmarknadsläget framkom också närKonjunkturinstitutets generaldirektör lämnade informationtill utskottet. konstaterade bl.a. attexporttillväxten i är stark och att enuppgång i exportvolymerna i ett första skede brukarmedföra ökat kapacitetsutnyttjande och därefterökade investeringar. Sysselsättningen, menade han,ligger nu på en stabil nivå.Produktivitetsutvecklingen har varit ovanligt stark,vilket gjort att sysselsättningsuppgången fördröjtsnu när det sker en förbättring i ekonomin. Hanssonräknade med att en sysselsättningsökning börjar 2005och att denna förstärks 2006.En ny version av publicerasden av ochFöretagarna. Enligt den förhandsinformation somlämnats är bedömningen bland landets företagare atten uppgång i konjunkturen väntas. Denna är dock intejämnt fördelad. Skillnaderna mellan branscher ärbetydande - för vissa väntas en stark uppgång, förandra en fortsatt konjunkturnedgång.Utskottet kan sammanfattningsvis konstatera attdet visserligen finns tydliga tecken på enkonjunkturförbättring men att en mer resolutvändning i ekonomin ännu inte ägt rum. Utskottetdelar regeringens bedömning i budgetpropositionenatt arbetslösheten blir något lägre än iår. Det kan, som också chefförutspår, ske en viss uppgång av antaletsysselsatta under 2005.Uppgifterna från SCB om att antaletundersysselsatta ökat och att antalet fast anställdaminskat kraftigt medan tidsbegränsat anställda ökatfinner utskottet oroande. Enligt utskottetunderstryker detta vikten av åtgärder för attmotverka en fortsatt utveckling av detta slag.Mål för arbetsmarknadspolitiken m.m.En fråga som nästan ständigt är föremål fördiskussion och överväganden är hur målen på detarbetsmarknadspolitiska området och för AMV ska varautformade. Utskottet har vid ett flertal tillfällenbehandlat sådana spörsmål, senast ibudgetbetänkandet , betänkande2003/04:AU1, där ett förslag från regeringen ommålformulering behandlades liksom ett antalmotionsförslag med liknande inriktning.Också förde utskottet ibetänkande 2002/03:AU8 ett resonemang om mål förarbetsmarknadspolitiken m.m., då med utgångspunktfrån revisorers förslag 2002/03:RR10. Därhade revisorerna riktat kritik mot bl.a. det dågällande målet för arbetsmarknadspolitiken ochföreslagit en generell översyn av målen. Utskottetavstyrkte revisorernas förslag med hänvisning i pågåendeöversyn av strukturen för styrning och uppföljningav den arbetsmarknadspolitiska verksamheten.Samtidigt ansåg utskottet att det fanns anledningatt överväga en ändring av målet så att dettydligare skulle framgå att detta ska bidra till detöverordnade målet för den ekonomiska politiken (sebilden nedan).Utskottet framhöll i betänkande AU8 också att "detär väsentligt att det förs en fortlöpande diskussionom mål och målstruktur på detarbetsmarknadspolitiska området. Att utskottet engång anslutit sig till ett visst politiskt målinnebär givetvis inte att detta mål för all framtidska kvarstå oförändrat. I stället är det önskvärtatt politiska mål successivt omprövas och vid behovförtydligas." Detta är en uppfattning som utskottetvidhåller även i dag.Regeringskansliets nämnda översyn avstrukturen för styrning och uppföljning av denarbetsmarknadspolitiska verksamheten resulterade iett förslag i förra årets budgetproposition (prop.2003/04:1 utgiftsområde 13) om ett nytt mål förarbetsmarknadspolitiken. Målet, attarbetsmarknadspolitiken ska bidra till en välfungerande arbetsmarknad, tillstyrktes av utskottet,och beslutade i enlighet med detta (bet.2003/04:AU1, rskr. 2003/04:70). I den nämndabudgetpropositionen presenterades också en nyindelning i verksamhetsområden på detarbetsmarknadspolitiska området. Redan tidigarefanns en indelning i verksamhetsgrenar.Eftersom således förändringar gjorts avmålstrukturen på det arbetsmarknadspolitiska områdetanser utskottet att det finns ett värde i att härredovisa gällande struktur. På bilden nedan angesockså målet för den ekonomiska politiken, vilket,som framgått, ska stödjas avarbetsmarknadspolitiken.Det bör framhållas att endast beslutatom målen för den ekonomiska politiken respektivearbetsmarknadspolitiken. I övrigt är det regeringensom genom regleringsbrev för de berördamyndigheterna (, Inspektionenför arbetslöshetsförsäkringen respektive Institutetför arbetsmarknadspolitisk utvärdering) beslutat ommålstrukturen.Som framgår av bilden nedan finns det förarbetsmarknadspolitiken sammanlagt fem mål angivnaför de tre verksamhetsområden som regeringenbeslutat om:I fråga om förmedlingsverksamheten· Att bidra till att arbetslöshetstiden för dearbetssökande samt vakanstiden för otillsattaplatser förkortas.·· Att säkerställa arbetslöshetsförsäkringens rollsom omställningsförsäkring.·I fråga om programverksamheten· Att de arbetsmarknadspolitiska programmen ska ökamöjligheten för arbetssökande att få ett arbetesamt motverka brist på arbetskraft.·I fråga om verksamhetstillsyn, kontroll och uppfölj-ning· Att tillsynen och kontrollen av detarbetsmarknadspolitiska regelverket skaförbättras.·Att öka kunskaperna om samlade effekter av dearbetsmarknadspolitiska insatserna.MÅLSTRUKTUR* FÖR ARBETSMARKNADSPOLITIKEN 2004Mål för ekonomiska politiken: Full sysselsättning och ökatvälstånd genom en god och uthållig ekonomisktillväxtUtskottet begränsar sig i detta sammanhang till attbehandla AMV:s roll med anknytning till målstrukturen(förmedlingsverksamhet och programverksamhet). Därvidkonstaterar utskottet att regeringen, till skillnadfrån vad som var fallet fram till ,inte längre i regleringsbrevet för AMV fastslår någrakvantifierade mål för verksamheten inom AMV. Det gördäremot AMS. I verksamhetsplanen () finns följande fem mål (här isammandrag) utöver den av regeringen beslutademålstrukturen.· Av arbetsgivare som anmäler lediga platser ska, igenomsnitt för året, (lika för allalän) ha fått tillräckligt med sökande för attkunna anställa inom rimlig tid.·· Andelen sökande som uppger att de har enhandlingsplan ska uppgå till (lika föralla län).·· Andelen kvinnor och män som fått arbete 90 dagarefter avslutad utbildning ska vara så hög sommöjligt. Alla län ska nå ett resultat på minst70 % som genomsnitt för året.·· Antalet långtidsinskrivna kvinnor och män fåruppgå till högst 36 000 personer i genomsnitt föråret.·· Andelen övergångar från anställning med lönebidragtill osubventionerat arbete ska öka jämfört medföregående år. Målnivån för riket är minst 0,35 %.·Utskottet noterar att AMS på regeringens uppdragförbereder ett sjätte mål som syftar till att mätadet av regeringen fastställda målet om att kortaarbetslöshetstiderna för kvinnor och män (se bildenovan). Ett sådant mål kan väntas generera väsentliginformation för uppföljning av denarbetsmarknadspolitiska verksamheten. Målet som AMSfått i uppdrag att formulera ska ligga till grund förbåde kvantitativ och kvalitativ mätning avanvisningar till lediga platser.Utskottet konstaterar att det inte är någon enkeluppgift att utforma målen förarbetsmarknadspolitiken. Det slog också IFAU fasti sitt remissvar med anledning av Riksdagensrevisorers ovannämnda rapport. IFAU anförde:Målen [för arbetsmarknadspolitiken] är flera (debrukar ofta delas in i stabiliserings-,allokerings- och fördelningspolitiska mål), målenkan komma i konflikt med varandra och kan oftaprioriteras olika av regeringar med olikaparlamentariskt stöd. Slutligen finns det mycketmindre av konsensus [än i fråga om målen förpenningpolitiken] om hur olika medel kan bidratill att målen faktiskt uppfylls.Mot denna bakgrund är det inte en enkel uppgift attutforma målen för AMV:s verksamhet. Klart äremellertid att arbetsmarknadspolitiken inte ensam kanförväntas leda till att samtliga typer av mål uppnås.Det handlar istället om vilka bidrag, utöver dem somandra typer av politik åstadkommer, somarbetsmarknadspolitiken kan ge.När målen är fastställda är det viktigt att de når uti hela myndighetsorganisationen så att de är kändadär. Detta betonades i revisorers förslag2002/03:RR10 som nämnts ovan. Revisorerna ansåg attkunskaperna inom AMV om målen förarbetsmarknadspolitiken måste förbättras. Utskottetavstyrkte revisorernas förslag i denna del medhänvisning till att en översyn av mål- ochresultatstyrningen pågick och förutsatte attregeringen för redovisar vilka åtgärder somvidtas för att öka kunskaperna om målen (bet.2002/03:AU8). Någon sådan redovisning har ännu intelämnats.I förra årets budgetbetänkande, liksom dessförinnani betänkande 2002/03:AU8, utgick utskottet också frånatt skulle få ta del av relevanta delar avresultaten från den nya form av strategiskuppföljningsdialog eller avrapportering från AMS tillregeringen som sker ,exempelvis i form av en resultatskrivelse. Utskottetfinner anledning att erinra om dessa uttalanden.En ny struktur för mål- och resultatstyrning från2004 redovisades som framgått i förra åretsbudgetproposition (prop. 2003/04:1 utgiftsområde 13).I sina kommentarer till denna förutsatte utskottet(bet. 2003/04:AU1) att resultatredovisningen i den nuaktuella budgetpropositionen skulle utgå från den nyastrukturen. Utskottet kan nu konstatera att dettaönskemål i relativt stor utsträckning tillgodosetts ibudgetpropositionen för 2005.Utskottet anser sammanfattningsvis att demångdimensionella målen för arbetsmarknadspolitikenbättre än tidigare fångas in genom den målstrukturmed tre nivåer som redovisas i bilden ovan. Samtidigtvill utskottet påpeka, i likhet med iutskottets yttrande 2004/05:AU1y tillfinansutskottet, att det återstår arbete med atttydligare presentera mål och resultat. En tydligareoch sammanhållen redovisning av mål, vilkaindikatorer som används och resultaten av mätningarmed dessa bör ytterligare eftersträvas. Medsuccessiva förbättringar finns enligt utskottet godaförutsättningar för att den nya strukturen för mål-och resultatstyrning ska kunna bidra till eneffektivare arbetsmarknadspolitik.Med hänvisning till vad som redovisats ovan och medhänsyn till det pågående utvecklingsarbetet inom AMVavstyrker utskottet förslag om enutredning om arbetsmarknadspolitikens mål och medel.Utskottet anser inte att de av föreslagnamålen skulle innebära ett förtydligande.När det gäller förslag om ettnytt mål för sysselsättningen som utgår från att ökaantalet arbetade timmar i relation till befolkningeni arbetsför ålder erinrar utskottet om sitt uttalandei förra årets budgetbetänkande med anledning avmotsvarande motionsförslag. Utskottet förklarade sigdär dela uppfattning attutvecklingen av arbetskraftsutbudet bör mätas, menansåg att det bör ankomma på regeringen att finnanärmare former för hur detta ska gå till. Utskottetstår fast vid denna uppfattning.Som framgått anser regeringen att det s.k.sysselsättningsmålet, att av befolkningen iåldern ska vara reguljärt sysselsatt, skaligga fast även om målet inte kommer att uppnås under2004. Utskottet ser med tillfredsställelse på attregeringen står fast vid sysselsättningsmålet ochanser att det är angeläget att målet nås.Regionala skillnader på arbetsmarknaden förklarasav komplexa förhållanden, och förändringar skerlångsamt. Sysselsättningen i regionerna beror påsåväl befolkningsstrukturen som efterfrågan påarbetskraft. varierade sysselsättningsgradeni länen mellan och . I takt med attkonjunkturen har försvagats har en viss ökning skettav skillnaderna mellan regionerna.Utskottet har vid ett antal tillfällen, däribland ide senaste två budgetbetänkandena (2002/03:AU1respektive 2003/04:AU1), betonat att det är en storutmaning att skapa förutsättningar för att alla delarav landet och hela den potentiella arbetskraften skafå del av den positiva utvecklingen framöver.Utskottet har också framhållit att det är viktigt attuppmärksamma de betydande inomregionala skillnaderna,bl.a. Det är angeläget attutjämna skillnader i arbetslöshet och sysselsättningmellan olika regioner och olika grupper av människorliksom att öka rörligheten på arbetsmarknaden.Folkpartiet har som framgått föreslagit ett mål omatt av alla i arbetsför ålder i varjekommun respektive större bostadsområde ska ha ettarbete. Utskottet, som i sitt förra budgetbetänkandebehandlade motsvarande förslag från partiet, villframhålla att ambitionsnivån att utjämna skillnadermellan regioner är hög. Den regionalautvecklingspolitiken inriktas mot att skapa enhållbar tillväxt och en god servicenivå för kvinnoroch män i alla delar av landet. Statens viktigasteroll är att skapa goda grundförutsättningar ochnödvändiga strukturer för en sådan utveckling. Härkrävs samverkan mellan många politikområden.En stor del av outnyttjadearbetskraftspotential finns i de utsatta stadsdelarsom omfattas av lokala utvecklingsavtal. Inom ramenför dessa avtal, som stat och kommun tecknat i syfteatt minska segregationen i storstäderna, har detvuxit fram flera framgångsrika samverkansmetoder föratt lokalt öka sysselsättningen. I de 24 stadsdelarsom omfattats av avtalen harsysselsättningen ökat stadigt. äremellertid andelen sysselsatta låg i förhållande tillomgivande regioner och till genomsnittet i landet.Särskilt låg är sysselsättningsgraden inom gruppenutlandsfödda kvinnor.I handlingsplan för sysselsättning harregeringen aviserat att kommunerna och staten ikommande avtal ska träffa överenskommelser omgemensamma insatser för att bättre ta till varaarbetskraftspotentialen i de stadsdelar istorstäderna som karakteriseras av bl.a. höggenomsnittlig arbetslöshet. Om skillnaderna iarbetslöshet och sysselsättning mellan olika regioneroch olika grupper ska kunna nås och omsysselsättningsmålet på och regeringens mål omatt halvera antalet socialbidragstagare ska kunnaförverkligas är det viktigt att de framgångsrikametoderna genomförs i ordinarie verksamhet påkommunal och statlig nivå. Utskottet ser positivt pådetta och vill framhålla att inte minst insatsernaför att nå det sistnämnda målet kan väntas fåpositiva effekter på sysselsättningen i utsattaområden.I avsnittet Arbetsmarknadspolitiska program ochsärskilda grupper på arbetsmarknaden återkommerutskottet senare till motionsförslag om invandraresarbetsmarknad och redogör där också för en radåtgärder som vidtas för att främja situationen påarbetsmarknaden för invandrare. Redan här villutskottet emellertid instämma i Kristdemokraternasuppfattning att invandrare möjligt efterankomsten till måste komma ut påarbetsmarknaden. Hinder mot detta måste undanröjas.Kristdemokraterna efterlyser som framgått en svenskhandlingsplan för att genomföra de åtgärder motarbetslöshet som EU-länderna gemensamt kommit framtill. Utskottet vill för sin del framhålla attregeringen i nationella handlingsplan försysselsättning tydligt och klart redovisar vilkasysselsättningsrekommendationer som ministerrådetlämnat till . Dessutom anges i planen - därregeringen redovisar vilka åtgärder som vidtagitseller avses bli vidtagna med anledning avsysselsättningsriktlinjerna - hursysselsättningsrekommendationerna genomförs.Utskottet instämmer i regeringens bedömning attmålen och inriktningen för den svenskaarbetsmarknadspolitiken ligger väl i linje med EU:ssysselsättningsstrategi och dess mål och riktlinjer.AMV:s och arbetsmarknadsnämndernas rollerMed anledning av motionsförslag från ,, och enskildamotionärer om att lägga ned eller kraftigt banta AMVvill utskottet framhålla att de förändringar av AMV:sstyrning och organisation som pågått under senare åroch som fortgår bl.a. har inneburit en betydandeminskning av AMS verksamhet.AMS har regeringens uppdrag att utvecklastyrning, metoder och organisation inom AMV.Regeringen förutsätter enligt gällande regleringsbrevför AMV att AMS ska genomföra åtgärder för att äneffektivare skapa en sammanhållen organisation somsäkerställer ett likartat tjänsteutbud ochtillämpning av regelverk. I regleringsbrevet angesatt nödvändig omfördelning av resurser i första handska ske från AMS och länsarbetsnämnderna och så långtsom möjligt göras utan att resurser tas från denoperativa förmedlingsverksamheten.AMS har tillsammans med de fackligaorganisationerna kommit överens om hur det fortsattaförändringsarbetet ska bedrivas. Resurser ska förasöver till arbetsförmedlingsverksamheten genomminskade administrativa kostnader och reduceradbemanning. Totalt beräknas bemanningen inom verketsadministration minska med mellan 300 och 400personer. AMS centrala administration har under 2004skurits ned med ca 60 årsarbetare.De nämnda motionsförslagen föranlederutskottet att upprepa sina tidigareställningstaganden om att det bör finnas en statligarbetsförmedling över hela landet. Förmedlingensverksamhet ska kännetecknas av enhetlighet,rättssäkerhet och effektivitet. Förmedlingen skagarantera arbetssökande och arbetsgivare ett likartatutbud av tjänster och service över hela landet. Dettaställer stora krav på verkets ledning och styrning.I förra årets budgetbetänkande anförde utskottet:Att tjänste- och serviceutbudet skall vara likartatinnebär självfallet inte att det skall vara likadantöverallt. Tvärtom ställs stora krav på anpassningtill regionala och lokala förhållanden. Målen förverksamhetsområden och verksamhetsgrenar liksom deresurser som står till förfogande måste kunnaomvandlas till konkreta aktiviteter i den dagligalokala verksamheten.Detta kräver såväl en dialog mellan och inom olikanivåer och enheter i verket som en dialog medomvärlden. Förmåga att samverka på ett konstruktivtsätt med externa intressenter är av största vikt. Detgäller såväl med andra myndigheter som medorganisationer, kommuner, partsföreträdare m.fl."Utskottet står kvar vid denna uppfattning och villsamtidigt framhålla att det inte är någonsjälvklarhet att en mer centraliserad organisationautomatiskt leder till ökad effektivitet, störrerättssäkerhet och bättre handläggning. Vikten avdialog måste betonas liksom betydelsen av lokalt ochregionalt inflytande i arbetsmarknadspolitiken.Därmed instämmer utskottet också i vad som sägs imotionerna A257 (s), A277 yrkande 1 (s) och A317 (s)när det gäller betydelsen av lokalt inflytande överarbetsmarknadspolitiken.Utskottet är dock inte berett att taställning i frågan om en eventuell sammanslagning avAMS och länsarbetsnämnderna, vilken behandlas såväl iden nämnda motionen A257 (s) som i ettmotionsförslag från . När det gäller dennafråga vill utskottet avvakta regeringensställningstagande till Statskontorets rapport Det nyaArbetsmarknadsverket (2004:16) och de remissvar medanledning av rapporten som inkommit tillRegeringskansliet. I rapporten har resultatet avAMV:s nya ledningsform följts upp, och där lämnasockså förslag om hur bör utformasför att ge goda förutsättningar för en nationelltenhetlig och effektiv verksamhet, anpassad efterregionala förhållanden.Arbetsmarknadsnämnderna har en viktig funktion närdet gäller att medverka till att denarbetsmarknadspolitiska verksamheten utformas utifrånlokala förutsättningar och behov. Deras roll är attverka för en förbättrad samordning av olika aktörersinsatser och att mobilisera det lokalaarbetskraftsutbudet. I nämnden ska ingå företrädareför länsarbetsnämnden, arbetsförmedlingen, den ellerde kommuner som berörs och lokalaarbetsmarknadsparter.Bestämmelser om nämndernas verksamhet finns iförordningen (2001:623) med instruktion förArbetsmarknadsverket. Där sägs att nämnden särskiltska medverka till att nå målen för den nationellaarbetsmarknadspolitiken, att skapa former och utrymmeför aktivitetsgarantin, att svara för god kvalitet iungdomsinsatserna och skapa samsyn mellan olikaaktörer för att främja att varje individsarbetsförmåga tas till vara så att det blir möjligtför den enskilde att försörja sig genom eget arbete.I förordningen anges också att nämnden ska mobiliseradet lokala arbetsmarknadsutbudet.Arbetsmarknadsnämnderna är lokala samverkansorgan.Deras uppgift är att ge möjlighet till lokaltinflytande över den nationellaarbetsmarknadspolitiken. Det kan gälla inriktningenpå de arbetsmarknadspolitiska programmen ellermedverkan i projekt inom Växtkraft mål 3 (se underanslaget 22:5).Utskottet ser positivt på att AMV de senaste årenhar lagt ökad tonvikt på att förstärka samverkan medarbetsmarknadsnämnder och andra aktörer. Ett särskiltprogram för samverkansfrågor har utformats, och inomAMS har en särskild stabsfunktion församverkansfrågor inrättats. AMV genomförde under 2003över hela landet totalt 35 regionalaheldagskonferenser om samverkansfrågor, och i dessadeltog förutom företrädare för bl.a.länsarbetsnämnder och kommunledningar sammantaget merän 2 000 personer, eller ungefär två tredjedelar avlandets samtliga ledamöter i arbetsmarknadsnämnder.Syftet med konferenserna har varit att spridakunskap om målen för arbetsmarknadspolitiken och attstimulera diskussionen i den enskildaarbetsmarknadsnämnden om hur man ska arbeta. Ettannat viktigt syfte har varit att inspireraledamöterna i arbetsmarknadsnämnderna att ta upparbetsmarknadsfrågorna i de organisationer ochmyndigheter de representerar för att på så vis göramånga fler medvetna om frågornas vikt och betydelsenav bred samverkan kring arbetsmarknadspolitiken.Ett budskap som man fört ut vidsamverkanskonferenserna har varit att det ärangeläget att varje arbetsmarknadsnämnd upprättar enplan för vad man ska koncentrera sig på undermandatperioden. Tre områden har framhållits somsärskilt viktiga. Genom att formulera några exempelpå frågor kring var och en av dessa har AMS söktstimulera diskussionen. Utskottet väljer att återgedessa för att ge en något mer konkret illustration.· Kompetensförsörjning. Diskuterar vi i vårarbetsmarknadsnämnd fortlöpande det samladeutbildningsutbudet i vår kommun? Täcker utbudet de behov somfinns på arbetsmarknaden och ?·· Integration. Hur fungerar samverkan iintegrationsarbetet hos oss? Finns något annatforum än fråga?·· Rehabilitering. Har vi i arbetsmarknadsnämnden enbild av ohälsan i vår kommun? På vilket sätt är viinvolverade i diskussionen omarbetsmarknadsrehabilitering? Används näringslivetoch fackföreningarna i arbetet med att öppnaarbetsplatserna för arbetshandikappade ochsjukskrivna?·Enligt AMS planeras omfattande uppföljningsinsatseräga rum . Avsikten är att följa upp detidigare samverkanskonferenserna genom regionalakonferenser över hela landet med företrädare förbl.a. arbetsförmedlingsnämnder och länsarbetsnämnder.Andra frågor om samverkanCenterpartiet och - som framgått - enskildamotionärer betonar vikten av lokal förankring ochlokalt inflytande i arbetsmarknadspolitiken.Arbetsmarknadspolitikens mål är nationella, menutskottet ser regional och lokal medverkan när detgäller medlen som viktigt. Regionala partnerskapsyftar till sektorsövergripande samarbete ochsamordning för hållbar regional utveckling. De nyaregionala tillväxtprogrammen utgår från att det ärlokala och regionala aktörer som har den störstakunskapen om sin region och därmed även om vilkainsatser som är lämpligast för att uppnå nationellamål. Genom den regionala utvecklingspolitiken främjassysselsättning och social sammanhållning i helalandet.En viktig del i den regionala utvecklingspolitikenutgörs av de regionala tillväxtavtalen - från 2004ersatta av regionala tillväxtprogram - som tagitsfram av regionala partnerskap och bestått av enanalys av regionens tillväxtförutsättningar, ettprogram för tillväxt samt skriftliga överenskommelsermellan de parter som skulle genomföra och finansieraprogrammet. Av avtalen har framgått vilka aktörer somskulle finansiera och koordinera genomförandet samthur uppföljning och utvärdering skulle ske. Några nyastatliga medel satsades inte på tillväxtavtalen.Syftet var i stället att använda befintliga statligaanslag inom olika utgiftsområden på ett kreativt ocheffektivt sätt för att främja tillväxt ochsysselsättning.Regeringens uppföljningar av de regionalatillväxtavtalen, senast i Rapport om tillväxtavtalen- Fjärde året.