bet · GS01UU2 · 2004-11-18 00:00:00 — Ett viktigt exempel på förändradmetodik är övergången från inriktningen på särskilda insatser för kvinnortill en strategi som går ut på att låta ett jämställdhetsperspektivgenomsyra hela verksamheten och som ett komplement till huvudstrategingöra särskilda insatser för att främja jämställdhet. Ett annat exempelär introduktionen av en jämställdhetsansats som innebär ett skifte frånfokus på kvinnor till en inriktning på kvinnor och män och förhållandenadem emellan. Projektgruppen har dock i sitt arbete kunnatidentifiera att det alltjämnt förekommer svårigheter att i budgetsammanhanghävda jämställdhetsfrågornas och jämställdhetsinsatsernas betydelse.Det är ett förhållande som bör noteras och ges ökat fokus i framtiden.En självklar utgångspunkt för en framgångsrik fattigdomsbekämpning äruppslutningen bakom demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet.Den ökande förståelsen för att fattigdom också inkluderar brist påmöjligheter och trygghet har satt fokus på respekten för de mänskligarättigheterna som en utgångspunkt för ett lands utveckling. Mänskligarättigheter, demokrati, jämställdhet och god samhällsstyrning har mångagemensamma aspekter. De är delvis processer som är ömsesidigt förstärkandeoch utgör varandras förutsättningar.Globaliseringen öppnar, enligt projektgruppens mening, nya möjligheteratt lösa problem med orättvisor, ojämlikhet och fattigdom genom t.ex.ökad medvetenhet om, och respekt för, gemensamma värden som demokrati,mänskliga rättigheter och jämställdhet. har tidigarevälkomnat det omfattande arbete som det internationella samfundet gjortför kvinnor och kvinnors rättigheter samt för en ökad jämställdhet.Samtidigt återstår mycket att göra. Jämställdhet är både en fråga omrättvisa och en fråga om bättre fungerande samhällen. I det framtidaarbetet med att globalt verka för jämställdhet kan flera saker göras.Arbetet kan bl.a. inriktas på att säkerställa att internationella lagaroch konventioner om mänskliga rättigheter som de flesta av världensstater undertecknat också efterlevs. Vidare bör demokratiarbetet medföraatt fler kvinnor kommer med i beslutande församlingar och i det politiskalivet. Slutligen är det viktigt att få med fler kvinnor både ikonfliktförebyggande åtgärder och i återuppbyggnaden av samhällen som harupplevt krig. I arbetet för att uppnå ökad jämställdhet i utvecklingsländernaär det, enligt projektgruppen, angeläget att relatera insatser ochverksamheter till lokala levnadsbetingelser i de länder där insatsergörs. Bristande kunskap om lokala förhållanden riskerar att bidra tillmissriktade insatser som får motsatt effekt än den önskvärda.Projektgruppen vill påpeka att det är en tämligen omfattande och komplexuppgift att utvärdera biståndet utifrån jämställdhet. Att avgöra huruvidaspecifikt svenska insatser haft framgång och bidragit till måluppfyllnadenav det biståndspolitiska målet om jämställdhet som ställdesig bakom 1996 är inte fullt ut möjligt. Möjligheterna att med statistiskamått utvärdera och mäta hur svenskt utvecklingssamarbete bidragit ökad jämställdhet i samarbetsländerna är begränsade. Konstateras kandock att utvecklingstendenserna i världen pekar på såväl förbättringarsom försämringar av kvinnors och flickors livssituation. Dessutom börnoteras att svenska insatser inte sällan sker som en del i en störrehelhet och i samarbete med andra aktörer och länder. Det faktum attjämställdhetsmålet dessutom bäst förutsätts bli uppfyllt genom att ettjämställdhetsperspektiv integreras i alla biståndsfrågor ("mainstreamas")bidrar till svårigheten att uttala sig om huruvida svenska insatserhaft avsedd inverkan eller inte.Projektgruppens huvudsakliga angreppssätt har därför, med beaktande avden tid som stått till gruppens förfogande, varit begränsat till attfrämst studera av andra aktörer genomförda utvärderingar. Av stortintresse i dessa sammanhang har både och Sidas egnautvärderingar varit.Den utvärdering som projektgruppen låtit utredningstjänstgenomföra av hur Sidas ramorganisationer redovisar sitt arbete medjämställdhetsfrågorna visar på svårigheten att utvärdera biståndsinsatseri dessa delar. Det förefaller svårt att i enskilda organisationersrapportering av arbetet för att öka jämställdheten inom utvecklingssamarbetetutläsa om arbetet varit framgångsrikt eller inte. En sådan ordning ärinte tillfredsställande. Det finns anledning, menar projektgruppen, attnärmare överväga hur arbetet med uppföljning och utvärdering kan utvecklasför att bli ett användbart verktyg i biståndsarbetet. Projektgruppenförutsätter därför att initiativ, såväl av de enskilda ramorganisationernasjälva som av Sida, tas för att öka möjligheterna att utvärderaoch följa upp biståndsverksamheten utifrån jämställdhetsaspekter.Projektgruppen anser att högre krav bör kunna ställas på enskildaorganisationer när det gäller uppföljning och utvärdering av hurjämställdhetsaspekterna i utvecklingssamarbetet har fungerat.Det faktum att det föreligger svårigheter att utvärdera utvecklingssamarbetetutifrån ett jämställdhetsperspektiv får inte medföra att utvärderingaruteblir. Projektgruppen anser det angeläget att det även framgent aktivtgörs insatser för att utvärdera och följa upp insatser inomutvecklingssamarbetet för att uppnå jämställdhet.Jämställdhet, såväl nationellt som internationellt, handlar till stordel om attityder i samhället. Arbetet med att uppmärksamma jämställdhetsfrågornaär därför av största vikt. Det är, enligt projektgruppens mening,angeläget att ha ett långsiktigt och uthålligt perspektiv. Förändringarav djupt rotade strukturer och organisatoriska mönster kan endast ändrasefter ett aktivt och enträget arbete. Erfarenheten, inte minst frånSverige, visar att förändringar tar tid. bör svenska erfarenheterkunna bidra till att underlätta och möjliggöra snabbare förändringar iländer som inte kommit lika långt i jämställdhetsarbetet somSverige.Projektgruppens arbete har visat att i många länder setts somett föregångsland, vilket projektgruppen menar är något som förpliktarinför framtiden. Som ovan anförts har projektgruppen goda förhoppningarom att de nya målformuleringar som gäller för politiken för globalutveckling och för utvecklingssamarbetet kommer att ge jämställdheten enminst lika stark ställning som . kan även fortsättningsvisvara ett föregångsland.Projektgruppens arbete visar att även andra länder bedrivit en politiksom i många stycken kan lyftas fram vad gäller insatser för att ökajämställdheten i utvecklingsländerna. Projektgruppen anser att delärdomar som gjorts i utvärderingar av sådant utvecklingssamarbete böruppmärksammas och tas till vara . Att visa på goda exempelär i detta avseende viktigt.Bland de många exempel som kan anges märks genderhandläggare som kanvara ett arbetssätt för att driva frågor om jämställdhet. Projektgruppenanser det angeläget att kunskapen i jämställdhetsfrågor hos utsänd ochhemmastationerad personal är tillfredsställande. Till diskussionen omgoda exempel hör också arbetet i med kvinnojourerna. Kvinnojourerkan ha dubbel verkan i samarbetsländerna, dels genom den hjälp de gertill enskilda kvinnor och barn, dels genom de erfarenheter samhällenavinner av de erfarenheter och den kunskapsuppbyggnad som följer avkvinnojourer. Enligt vad projektgruppen kunnat inhämta arbetar inte Sidamed uppbyggnad av kvinnojourer eller liknande i samarbetsländerna.Däremot är det möjligt att motsvarande verksamhet får stöd inom ramenför projektbidragen till enskilda organisationer. Projektgruppen finnerdock anledning att ge politiskt starkare styrning och uppmärksamhet åtkvinnojourer.Projektgruppen menar att det faktum att jämställdhet måste integrerasi allt utvecklingsarbete inte motsäger behovet av samordning ochsamstämmighet. Det är enligt projektgruppens mening viktigt att sådanasamordningsinsatser får en fungerande organisation och läggs på högstatänkbara nivå i de myndigheter, organisationer och institutioner somberörs av utvecklingsfrågorna. Som ovan angetts gäller det i hög gradSida och dess styrelse, sedan för internationellt biståndavvecklats. Det är vidare angeläget att utvecklar ettförhållningssätt, t.ex. i form av en uppförandekod eller motsvarande, i dessafrågor för de organisationer där är delaktigt.Projektgruppen vill i diskussionen om jämställdheten inom utvecklingssamarbetethänvisa till FN:s millenniemål. har åtagit sig att genom samverkanmellan olika politikområden bidra till genomförandet av FN:s åtta s.k.millennieutvecklingsmål. Det övergripande millenniemålet är att framtill halvera den andel människor som lever i absolut fattigdomoch hunger. Övriga mål rör utbildning, jämställdhet, hälsa, miljö ochpartnerskap. I kompletterades utvecklingsmålen med ytterligaremål som bl.a. rör sanitet, integrerad vattenförsörjning, biologiskmångfald, kemikalier och fiske. Målen är globala åtaganden, och densvenska politiken för global utveckling är ett bidrag till deras uppfyllelse.Projektgruppen instämmer i bedömningar som gjorts om att det är möjligtatt uppnå millennieutvecklingsmålen även om tidsplanen för vissa måltroligtvis inte kommer att hålla.Frågor om sexuell och reproduktiv hälsa saknas i de internationellterkända millenniemålen. har dock bedrivit ettaktivt arbete på detta område. Att främja en trygg och säker sexualitetoch en god reproduktiv hälsa i befolkningen har utgjort en hörnsten idet folkhälsopolitiska arbetet. En trygg sexualitet, fri från fördomar,diskriminering, tvång och våld är hälsosam. Trygg och säker sexualitetoch en god reproduktiv hälsa skall därför utgöra ett av målområdena förfolkhälsan. Kunskap är en viktig källa till att nå målet, och en brasex- och samlevnadsundervisning kan spela en nyckelroll för ungasutveckling och är särskilt viktig för dem vars hälsa riskerar att utvecklasogynnsamt. Rätten att själv få välja partner, samlevnadsform och omeller när man skall få barn borde gälla för alla människor. Denna rättär dock långt ifrån säkerställd, även om det skett vissa förbättringarinom området. Det är viktigt att sprida denna rättighet till alla, ochprojektgruppen, i likhet med utrikesutskottet, förutsätter att Sverigeäven fortsättningsvis internationellt aktivt arbetar för människorssexuella och reproduktiva hälsa. har goda förutsättningar attdela med sig av sin tradition när det gäller upplysningsarbete. Ävengenom att fortsätta att främja jämställdhet kan en förbättring ske.Mot bakgrund av ovan gjorda överväganden finner projektgruppen anledningatt rekommendera utskottet att i sitt arbete med utvecklingsfrågornatydliggöra det ansvar som faller på att noga beaktajämställdhetsfrågorna i utvecklingssamarbetets alla delar,notera svårigheterna att i budgetsammanhang hävda jämställdhetsfrågornasoch jämställdhetsinsatsernas betydelse,överväga hur arbetet med uppföljning och utvärdering kan utvecklas föratt bli ett användbart verktyg i jämställdhetssträvandena inomutvecklingssamarbetet,ställa högre krav på enskilda organisationer när det gäller uppföljningoch utvärdering av hur jämställdhetsaspekterna i utvecklingssamarbetethar fungerat,uppmärksamma kvinnojourers möjliga roll i utvecklingssamarbetet,samtutveckla ett förhållningssätt, t.ex. i form av en uppförandekod ellermotsvarande, i jämställdhetsfrågor för de organisationer där ärdelaktigt.