bet · GS01TU4 · 2004-11-16 00:00:00 — Därtill kommer möjligheten,såsom regeringen också angett i budgetpropositionen, att i ställetskapa en gemensam, övergripande inspektionsmyndighet för transportområdet.Med det sagda förutsattes syftet med motionen - nämligen att elimineraupplevda rollkonflikter mellan å ena sidan produktionsverksamhet och åandra sidan myndighetsuppgifter, såsom normgivning och tillsyn - blitillgodosett; motionen avstyrktes. anslöt sig till utskottetsuppfattning.År 2004Våren 2004 förelade regeringen proposition 2003/04:106 Sjöfartsskyddett förslag med nationell lagstiftning som en komplettering till detinternationella regelverket på området. I propositionen återfannsemellertid varken något förslag eller någon redovisning avseendesjöfartsinspektionen om utskottet hade förutskickat vid sin tidigarebehandling.Hösten 2004 anmälde regeringen i budgetpropositionen för sittbeslut tidigare om en ändring i instruktion2004:637 med ikraftträdande . Syftet med ändringenanges vara att förtydliga den självständiga roll och det ansvar somsjöfartsinspektionen har inom . Enligt regeringens meninginnebär detta bl.a. att det nu på ett klarare sätt framgår att inspektionenansvarar för huvuddelen av den myndighetsutövning som förekommer inomverket. I vissa avseenden utvidgas också inspektionens ansvarsområde,t.ex. när det gäller normer för farleder och farledsanordningar, lotsning,bemanningsfrågor och sjöfartsskydd. Regeringen anför att ändringenligger i linje med den uppmaning som lämnat till regeringenom att vidta åtgärder för att stärka sjöfartsinspektionens ställning ilagstiftningen.Trafikutskottets yttranden till konstitutionsutskottetTrafikutskottet har i yttranden till vid någratillfällen kommit in på regeringens handläggning av inspektionsverksamheteninom transportsektorn.År 2003Våren 2003 behandlade regeringens redogörelseför behandlingen av skrivelser till regeringen (skr. 2002/03:75,bet. 2002/03:KU29). Beträffande riksdagsskrivelse om övergripandetrafiksäkerhetsåtgärder och om en vägtrafikinspektion (rskr. 1998/99:197)konstaterade trafikutskottet att regeringen i sin skrivelse meddelatatt den, genom ändring i förordning, beslutat om att inrätta envägtrafikinspektion inom ramen för organisation. Utskotteterinrade om sitt eniga tillkännagivande i frågan och efterlyste en avregeringen tillsatt utredning av inrättandet av en för vägtrafikenfristående vägtrafikinspektion. Utskottet noterade att varken någonredovisning av resultatet av det utredningsarbete och remissförfarandesom föregått regeringsbeslutet eller något förslag om inrättande av enfristående vägtrafikinspektion hade förelagts . Däremot,fortsatte utskottet, hade regeringen i budgetpropositionen angettatt den beredde införandet av en vägtrafikinspektion.Enligt utskottets mening var det angeläget att tillkännagivandenbehandlas omsorgsfullt. Har efterlyst utredningsarbete ochförslag i en fråga bör också resultatet och regeringens ställningstagandetydligt redovisas för . Utskottet ansåg att regeringen bordeha återkommit till med en redovisning av det aktuellautredningsarbetet, remissutfallet och sina bedömningar i frågan.År 2004Våren 2004 påtalade trafikutskottet att tillkännagivandefrån våren 2001omsjöfartsinspektionenstillsynav regeringen anmälts såsomej slutbehandlad (skr. 2003/04:75, bet. 2003/04:KU21, yttr. 2003/04:TU2y,rskr. 2003/04:278). Utskottet framhöll rent allmänt vikten av attregeringen efter ett tillkännagivande av utan något egentligtdröjsmål vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att regeringen skallkunna efterkomma tillkännagivanden.Riksdagens revisorers behandlingFörutom den granskning och de därav föranledda förslag till riksdagensom redovisats i det föregående har revisorer tagit befattningmed tillsynsfrågan även i andra sammanhang.Tillsynen - innebörd och tillämpningEfter att ha granskat ett antal samhällssektorer - däribland den omspårbunden trafik - där den statliga tillsynen spelade en viktig rollgjorde revisorer en sammanfattande rapport - och sedermeraförslag till (förs. 1994/95:RR9) om tillsynen som sådan.Revisorerna ansåg bl.a. att det blir svårare för tillsynsmyndigheternaatt påtala bristande lagefterlevnad om det saknas tillämpningsföreskrifterliksom om det inte framgår tydligt av lagstiftningen vilken myndighetsom har ansvaret för tillsynen och vad den uppgiften innebär. Ett exempelvar om det står i lagen att det är som utövar tillsyn trotsatt det i själva verket är en del av verket, nämligen järnvägsinspektionen.Tillsyn inom transportområdet - utfrågningVidare genomförde revisorerna en utfrågning om tillsyneninom hela transportområdet. De önskade få reda på hur förutsättningarnaför tillsynen ser ut inom respektive transportområde samt hur regeringenoch de olika inspektionerna arbetar för att utveckla tillsynen. Frågornagällde:lagstiftning och inspektionens ställningorganisation - tillsynsansvarets fördelning samt förhållandet tillverksamhetsutövare och modermyndighetinformationssystem, analytiska verktyg och kunskaper om det som skalltillsesfinansieringen av tillsynensamhällsorganisatoriska förändringars inverkan på tillsynen.Näringsdepartementets företrädare framhöll att intentionerna var attstärka inspektionernas självständiga ställning. Det närmast föreståendesteget i denna process avsåg luftfartsinspektionen, och förslag tillriksdagen i enlighet härmed aviserades . Först när ensådan separationsprocess har fått genomslag för samtliga fyra inspektionerkan det finnas skäl för regeringen att överväga behovet av en fördjupadsamverkan mellan inspektionerna, anfördes det. Såvitt gällersjöfartsinspektionen hänvisades till att revisorer vid sin granskningfunnit att denna har en något mindre tydlig ställning än luftfartsinspektionenoch järnvägsinspektionen. Också på detta område var avsikten attorganisationen skulle tydliggöras, även med avseende på den mer långsiktigainriktningen.Mot bakgrund av den information som inhämtats konstaterade revisorernai sin rapport inom transportområdet (Informationsrapport /03:3)att arbetet beträffande sjöfarten gick långsamt. Regeringens arbete medatt stärka de olika inspektionernas ställning - i lagstiftningen och iövrigt - borde intensifieras. Arbetet för säkrare transporter borde påett tydligt sätt integreras i samhällsplaneringen.Vissa utredningarInspektionskommitténI sitt betänkande (SOU 1996:82) En översyn av luft-, sjö- och spårtrafikenstillsynsmyndigheter gav inledningsvis en översiktav hur dessa frågor har behandlats i . Trefrågor var särskilt föremål för kommitténs överväganden.Den första gällde frågan om en sammanslagen inspektionsmyndighet.Kommittén tog sin utgångspunkt i det förslag om en utredning av en gemensamtransportinspektion som revisorer hade förelagt (förs. 1994/95:RR7, bet. 1994/95:TU3, rskr. 1994/95:84 och 1994/95:85).De aspekter som behandlades var desamma som revisorer hadebehandlat (se i det föregående). De positiva effekter som kan uppnåsgenom en sammanslagning av de då tre inspektionerna låg inom följandeområden: generell inspektionsmetodik och utredningsteknik, analysmetoderoch riskvärdering, kvalitetsutveckling inom tillsynsverksamheten samtforsknings- och utvecklingsprogram av generell natur. Enligt kommitténsuppfattning kunde samordningsfördelar uppnås på annat sätt utan attinspektionerna ombildades till en inspektionsmyndighet. Det [då] pågåendesamarbetet mellan inspektionerna i arbetsgrupper är ett sätt och ettannat är de kontakter och det samarbete inspektionerna upprätthåller påolika områden som hade redovisats i utredningsbetänkandet. Nackdelarnautgjordes främst av de grundläggande skillnaderna mellan järnväg,luftfart och sjöfart. Den tekniska och operativa miljön och verksamheteninom respektive transportslag är så olikartad att fackkompetens inomrespektive område knappast är användbar utanför den egna sektorn. Föratt på ett kompetent sätt kunna delta och även driva inspektionsverksamhetkrävs långvarig och gedigen erfarenhet från respektive bransch.Sammanfattningsvis fann kommittén att en sammanslagning inte skulle innebärafördelar av sådant slag att den var motiverad.Den andra frågan avsåg norm- och tillsynsarbetet. Kommittén ansåg inteatt det förelåg några bärande skäl för att skilja dessa båda frånvarandra. I stället var slutsatsen att en förening av de båda verksamheternagagnar inspektionernas arbete som man skapar tilltro tillnormgivningsarbetet hos verksamhetsutövarna.Den tredje frågan handlade om inspektionernas organisatoriska hemvist.Enligt kommitténs uppfattning var det inte lämpligt att luftfartsinspektioneningick i en myndighet som inspektionen själv har tillsynsansvaret föroch vars verksamhet är föremål för inspektionens normgivning. Denna syngällde även för järnvägsinspektionen i förhållande till . Enombildning till egna myndigheter förordades. Vad sjöfartsinspektioneninom beträffade fann kommittén inte fog för en separering.Skälet var att inte förvaltar infrastruktur i form avhamnar. Däremot ansåg kommittén att normgivningsansvaret försjösäkerhetsarbetet helt och hållet borde ligga på generaldirektören medantillsynsansvaret borde ligga kvar hos sjöfartsinspektionens chef, dvs.sjösäkerhetsdirektören.TrafikansvarsutredningenI sitt betänkande (SOU 2000:43) Ett gemensamt ansvar för trafiksäkerhetenföreslog bl.a. att de s.k. systemutformarnasansvar skulle regleras i en ramlag. En särskild instans med uppgift attförtydliga och följa upp genomförandet av lagens intentioner och stärkaförutsättningarna för en säker trafik behövdes, ansåg utredningen ochföreslog därför att en särskild tillsynsmyndighet, Vägtrafikinspektionen,skulle inrättas.VägtrafikinspektionsutredningenI sitt slutbetänkande (SOU 2002:65) En vägtrafikinspektion anfördeutredningen att den hade svårt att förorda en självständigfristående vägtrafikinspektion. Ett skäl var att riksdag och regeringtydligt hade markerat angelägenheten av att en sådan inspektion skulleinrättas snabbt. För att möjliggöra detta föreslogs sålunda attinspektionen skulle inrättas som en självständig enhet inom ramen förVägverkets organisation - även om det skulle finnas en risk att medborgarna,intresseorganisationer, andra systemutformare och massmedier kundeifrågasätta inspektionens oberoende. För att säkerställa inspektionenssjälvständiga roll föreslogs därvid attchefen för vägtrafikinspektionen tillsätts av regeringen,chefen för vägtrafikinspektionen lyder direkt under ,vägtrafikinspektionen får en egen anslagspost och egna resultatmål iVägverkets regleringsbrev.Den årliga kostnaden för inspektionen beräknades till 55 miljoner kronor.Däremot, fortsatte utredningen, borde regeringen pröva om intevägtrafikinspektionen borde i ingå i en större organisation inspektioner. Rekryteringsskäl, verksamhetsskäl och ekonomiskaskäl talade för en sådan ordning, anfördes det.TillsynsutredningenTillsynsutredningen har haft i uppdrag att överväga hur den statligatillsynen kan göras till ett tydligare och effektivare förvaltningspolitisktinstrument som bättre bidrar till kontrollen och genomförandet avdemokratiskt fattade beslut. I sitt slutbetänkande (SOU 2004/05:100)Tillsyn - Förslag om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn hävdarutredningen behovet av ett snävare och striktare tillsynsbegrepp. Denredovisar också EU-aspekter på tillsynen. En aspekt gäller möjligheternatill närmare samarbete mellan EU-ländernas tillsynsmyndigheter, en annangäller gemenskapslagstiftningens återverkan på den svenska tillsynen.I ett särskilt kapitel tas upp kraven på en ökad samverkan och samordningmellan tillsynsorganen. Dessa krav kan, menar utredningen, generaliserasoch bör därför ges ett författningsstöd. Utredningen föreslår bl.a. enramlag för statens tillsynsverksamhet på olika områden. En sådan lagförutsätts bidra till bättre samordning och samverkan inom tillsynenmen också till effektivare ingripandemöjligheter.Arbete inom EUKommissionen tillsatte en oberoende expertgrupp för rådgivningtill kommissionen om en strategi för behandling av olyckor inomtransportsektorn. Oberoende tekniska undersökningar av transportolyckor,som syftar till att få reda på själva orsakerna, kan öka säkerhetengenom att förebygga olyckorna. Gruppens roll är att ge råd tillkommissionen om behovet av förbättrad lagstiftning och - om så behövs - tafram nya initiativ för alla transportslag, inklusive transport av energi(pipelines för olja och gas). Tillkallandet av expertgruppen är ienlighet med de tankegångar som presenterades i kommissionens vitbok transportpolitiken : Vägval införframtiden.Propositionen Fortsatt arbete för en säker vägtrafikVåren 2004 lade regeringen fram förslaget Fortsatt arbete för en säkervägtrafik (prop. 2003/04:160). Däri anförs att regeringen överväger atti samband med en utvärdering av Vägtrafikinspektionens verksamhet seöver inspektionens behov av ytterligare verktyg för att fullgöra sinroll. Utskottet behandlar propositionen jämte motioner i sitt betänkande2004/05:TU2.Trafikutskottets offentliga utfrågning hösten 2004Den anordnade utskottet en offentlig utfrågning på tematInspektionsverksamheten inom de olika trafikslagen - behövs ökadsjälvständighet och organisatorisk samordning för ökad effektivitet? Ettskäl var att få ytterligare belysning av frågorna inför behandlingen avde i detta betänkande behandlade motionsyrkandena. Programmet,närvaroförteckningen och uppteckningarna från utfrågningen återfinns sombilagor till detta betänkande. I det följande återges vissa uppgifteroch synpunkter som framkom under utfrågningen under respektive berördrubrik.JärnvägstrafikenFrån sida omtalades att verkets styrelse - i samband med attjärnvägsinspektionen skulle bli en självständig myndighet - att manborde se över möjligheten att bilda en gemensam trafikinspektion.Härigenom skulle man få dels en slagkraftigare och tyngre organisationdär man kan effektivisera administrationen, dels en tydligkunskapserfarenhetsåterföring mellan olika delar av tillsynsverksamheten - dåsådan verksamhet bygger på i princip samma systematiska syn. Det hänvisadestill att SHK utreder olyckor inom alla sektorer.Järnvägsstyrelsen redovisade bl.a. att man löst frågan om administrativtstöd - skiljt från - med hjälp av upphandlade tjänster.VägtrafikenFrån håll betonades att dess styrelse är för en organisatorisktsjälvständig vägtrafikinspektion. Detta hade uttryckts även i remissyttrandettill regeringen. Det hänvisades till den misstanke som finns hos omvärldenom att det förekommer otillbörliga kontakter inom myndighetens ram.Hittills har man emellertid inte sett att en samordning med andratransportslag skulle ge mervärden i detta skede, även om det säkert kanfinnas mycket att vinna i form av erfarenhetsutbyte dem emellan. Påsikt behövs en trafikansvarsreglering på nationell nivå, företrädesvisgenom bred europeisk samverkan.Även vägtrafikinspektionen framhöll vikten av att en trafikansvarslagtillskapas; genom denna skall man reglera juridiskt ansvar för dem somlevererar produkter och tjänster till vägtransportsystemet. Vidareefterlystes en tydlig organisatorisk delning mellan ochvägtrafikinspektionen.SjöfartenSjöfartsverket anförde att verket och sjöfartsinspektionen inom verkethar levt och alltjämt lever ett väldigt nära liv. En stor fördel är kan ha ekonomiadministration, personaladministration, IT-system ochlokaler gemensamt. Det angavs också vara berikande att personer somarbetar med sjöfartsfrågor sitter nära varandra så att man kan diskutera;att sitta med andra transportslag skulle inte ge motsvarande resultat.Ytterligare en fördel är att systemet med finansiering genom avgifter[och inte anslag] innebär att sektorns åtgärder inte behöver vägas motnågot annat transportslag, framhölls det.Sjöfartsinspektionen hävdade å sin sida att man har en betydandesjälvständighet, och sjösäkerhetsdirektörens krav på självständighet ochintegritet har aldrig ifrågasatts inom verket. Sålunda får han alltidde pengar som han begärt. Det tillfogades att självständighet intenödvändigtvis är en organisatorisk fråga, utan det handlar till stor delom personligt omdöme och integritet. Vidare påmindes om förekomsten aven betydande kontrollapparat i form av (),Justitiekanslern (), och . Slutligen framhölls attkontakterna med utlandet är mycket viktigare än med nationella inspektionerför transportslagen.LuftfartenFrån sida anfördes sammanfattningsvis att det haransetts otillbörligt att luftfartsinspektionen utövar tillsyn överLuftfartsverkets flygplatser. Även om det inte finns några belägg förotillbörlig hänsyn kan konstateras att det finns frågetecken förförtroendet. Det är inte bra för vare sig ellerluftfartsinspektionen. Vidare påmindes om att den internationella kopplingenär stark och sker helt inom respektive trafikområde. När delningen ärgenomförd kommer att få en myndighetsstruktur som överensstämmermed flera europeiska länders.Luftfartsinspektionen kompletterade med följande synpunkter. Såvittgällde frågan om en sammanslagen trafikinspektion är man inom ledningenenig om att det inte finns någon samverkanseffekt; Inspektionskommitténsslutsats står sig alltjämt. Ett samarbetsavtal mellan de [numera] fyrainspektionerna har funnits ; en enda samarbetsgrupp återstårsom har träffats under ett par år.Jan BrandbornSom tidigare generaldirektör för , Banverketrespektive redovisade sin syn. Inspektionernaskall vara fristående, detta oavsett om det rent praktiskt skulle fungeramed en inspektion inom ett trafikverk. Det finns, menade han, ingenanledning att dra på sig den kritik som kan finnas mot en otillbörligsamordning inom respektive verk. Såvitt gällde frågan om en samladtrafikinspektion skulle, enligt hans mening, en sådan organisation utgöraen signal från statsmakterna att man prioriterar säkerhetsarbetet. Hanbetonade att tillsynsfunktionen skall vara en kvalitetssäkring; allaskall känna sig trygga att statsmakterna gör vad man kan - med tillgängligkunskap - för att få en så god säkerhet som möjligt inom transportsektorn.Han betonade vikten av erfarenhetsuppbyggnad. Genom att ha sammaambitionsnivå för de olika transportslagen främjas en helhetssyn. Ävenforskningen vinner på att vara trafikslagsövergripande. Samtidigtframhöll han att man i en sådan myndighet organisatoriskt bör stärkafackinspektionernas ställning; organisation och arbetssätt måste anpassasbl.a. till de internationella kontakterna. Han erinrade också om attdet finns en "order" från det politiska systemet om att tillsynsorganenskall samarbeta, utbyta erfarenheter och att detta skall dokumenteras.MotionernaSjöfartsinspektionens ställningKristdemokraternaI motion 2003/04:T441 av m.fl. efterlyses ett tillkännagivandeav om ett åtskiljande av sjöfartsinspektionen från (yrkande 3). Motionärerna citerar budgetpropositionen, nämligen att"det är viktigt att både bibehålla och utveckla en livskraftig svensksjöfartsnäring, inte minst ur ett säkerhets- och miljöperspektiv". Motdenna bakgrund krävs en långsiktig plan som stärker sjöfarten både somtransportslag och som näring. En del i denna plan, fortsätter de, börvara att mister sin ställning som affärsdrivandeverk och att verksamheten i stället finansieras av skattemedel påmotsvarande sätt som . En annan del bör således vara attsjöfartsinspektionen ombildas till en egen myndighet.Samma förslag finns i motion 2004/05:T460 av m.fl.(yrkande 2). Motionärerna noterar att sjöfartsinspektionen från den 1oktober 2004 har ansvar för huvuddelen av myndighetsutövningen inomverket.Vidare sägs att det bör tillskapas en sammanhållen organisationav inspektionsmyndigheter för väg-, järnvägs- och flygtrafiken samtsjöfarten.CenterpartietRiksdagen bör göra ett uttalande om att sjöfartsinspektionen bör skiljasfrån är innebörden i motion 2003/04:T564 av . (yrkande 40). Rent principiellt stöder tanken påatt inspektionen avseende ett trafikslag bör ha en självständig ställning.Genom att skilja inspektionen från dess värdmyndighet uppnås eneffektivare och mer självständig bevakning av verksamheten, betonasdet.Vägtrafikinspektionens ställningModerata samlingspartietI motion 2003/04:T21 av m.fl. begärs ett riksdagensuttalande om behovet av att vägtrafikinspektionen görs oberoende (yrkande2). Det är av största vikt att en oberoende aktör kan lyfta fram bristernahos väghållaren och peka på möjliga förbättringar. Motionärerna tvivlarpå att vägtrafikinspektionen kan utvecklas och bli den oberoende inspektionsom efterlyst ifall den inte lyfts ur . Vidare anserde att en sammanslagning av samtliga inspektioner inom transportsektorntill en enda myndighet kan medföra att den uppbyggda kompetensen utnyttjasbättre.Den nuvarande ordningen kritiseras även i motion 2003/04:T454 av ElizabethNyström m.fl. (yrkande 2). Det är av största vikt att vägtrafikinspektionenär oberoende av , anser motionärerna som också finner att detbehövs en lag som definierar systemutformarna och reglerar deras ansvar.KristdemokraternaEnligt vad som sägs i motion 2003/04:T442 av m.fl. börriksdagen göra ett tillkännagivande av innebörden att vägtrafikinspektionenskall inrättats som en egen myndighet (yrkande 13). De anser att riksdagensbeslut i denna fråga avsåg just en inspektion som var fristående frånVägverket; syftet var att renodla produktions- och kontrollfunktionernainom vägtrafiken på samma sätt som genomförs på luftfartsområdet.Vidare sägs att det bör tillskapas en sammanhållen organisationav inspektionsmyndigheterna för väg-, järnvägs- och flygtrafiken ochsjöfarten.En trafikslagsövergripande inspektionModerata samlingspartietEn oberoende inspektion, gemensam för de fyra transportslagen efterfrågasi motion 2004/05:T464 av m.fl. och motionärerna begärett tillkännagivande om att en sådan skall inrättas (yrkande 24).Järnvägs-, luftfarts-, vägtrafik- och sjöfartsinspektionerna har alla enmycket viktig uppgift att säkerställa och utveckla säkerheten för våratransportsystem. De olika inspektionerna har , var för sig, enegen organisationsstruktur inom respektive myndighetsverk. Samtidigthar de en otydlig organisationsstruktur. För att säkerställa inspektionernasoberoende är det av största vikt att de - förutom att vara frikoppladefrån respektive myndighet - också sammanförs till en gemensam friståendemyndighet. En gemensam myndighet av inspektionerna skapar samordningsvinsteroch en heltäckande överblick av transportsystemet. Vidare ökar dessutommöjligheterna att använda specialkompetenser som är uppdelade påolika organisationer på ett mer effektivt sätt, hävdas det. Motionärernahoppas att regeringen tar till vara förslaget från revisorerom en utredning om möjligheten till en gemensam inspektion.Även i motion 2003/04:T530 av m.fl. (m) framförs dettaförslag (yrkande 23).VänsterpartietI motion 2003/04:T399 av m.fl. (v) begärs att riksdagenuttalar sig till förmån för att de olika trafikinspektionerna samlastill en enda inspektionsmyndighet. Argumentet är att många frågor omtillsyn och säkerhet vid de olika trafikslagen är gemensamma, oberoendeav teknik och organisation. Det kan gälla t.ex. egenkontroll, farligtgods, riskanalyser, rapporteringsrutiner, förarutbildningar ocholycksutredningar.Motionärerna påpekar att säkerhetsfrågor har uppmärksammatsalltmer. Svåra olyckor och hot om terrorhandlingar kräver störreförebyggande säkerhetsarbete. blir alltmer beroende av internationellaregelverk som skall implementeras hos oss. En samlad "Statenstrafikinspektion" skulle kunna bli den myndighet som ansvarar för detta arbete.Enligt motionärernas mening är samordningsfördelar med en gemensaminspektion uppenbara. En jämförelse mellan inspektionerna visar attderas ansvar är olika långtgående och utformade på olika sätt. Motionärernahänvisar i detta till trafikutskottets uttalande . I en samladtrafikinspektion skulle de olika inspektionerna organisatoriskt placerasin under ett gemensamt tak - där även kan hasitt hemvist. Det är angeläget att de olika inspektionernas fackkunskaptas till vara.