bet · GR01UU9 · 2004-03-18 00:00:00 — I yrkande 13 framhålls att Sverigegenom biståndet skall verka för utbildning av inhemska "barnmorskor" såatt de inser skadligheten med könsstympning och upphör med denna verksamhetoch i yrkande 14 att i EU skall verka för att kvinnlig könsstympningerkänns som ett brott mot mänskliga rättigheter. Även i motion 2003/04:U255(kd) yrkande 18 framförs samma krav.I motion 2002/03:U328 (kd) framhålls att länder som anstränger sig föratt förbättra kvinnors rättigheter och kvinnors tillgång till skolutbildningoch andra resurser får lägre andel fattigdom, snabbare ekonomisk tillväxtoch mindre korruption än länder som inte gör sådana ansträngningar. Iyrkande 19 krävs att ökat stöd bör ges till allmän utbildning ochupplysningskampanjer för att ändra attityder till flickors/kvinnorsmänniskovärdeoch mänskliga rättigheter. I yrkande 20 krävs att i olika bilateralaoch multilaterala sammanhang för upp den afrikanska flickans skolsituationför att få afrikanska myndigheter att ta tag i problemet med sexuellatrakasserier och våld riktat mot flickor i skolorna. I yrkande 21 krävsatt internationellt skall arbeta mot att flickor/kvinnor användssom handelsvaror och slavar och, i yrkande 23, verka för att traditionellalagar som diskriminerar kvinnor skall avskaffas.I motion 2003/04:Ju478 (mp) yrkande 13 krävs att tar initiativ iFN att hålla en världskonferens om mansrollen.I motion 2003/04:U255 (kd) framhålls att nästan alla världens samhällenoch resurser styrs och kontrolleras av män. Enligt () är det våldet mot kvinnor och flickor som har identifierats somdet största hindret för att kvinnor skall få mer inflytande och makt.Kvinnor är fattigast i världen och också de minst utbildade, men ändåutför kvinnor i många utvecklingsländer det mesta av arbetet i jordbruket.Kvinnors rätt till mark, krediter och produktionsmedel är därför avgrundläggande betydelse. Ojämlikheten mellan könen minskar möjligheternatill en effektiv fattigdomsbekämpning, vilket i sin tur påverkar bådekvinnor och män. Motionärerna menar i yrkande 10 att bör verkaför att det internationella samfundet intensifierar arbetet med att stoppadet könsrelaterade våldet och, i yrkande 11, att verkar för att"hedersmord" sätts upp som ett prioriterat ämne på den politiska dagordningeni och inom EU. I yrkande 12 krävs att bekämpningen av traffickingbör prioriteras och att inom ramen för biståndspolitiken bör riktastöd till kampen mot kvinnlig könsstympning (yrkande 16). I yrkande 17krävs att skall rikta utbildningsinsatser gällande kvinnligkönsstympning till invandrarkvinnor och svensk hälso- och sjukvårdspersonaloch i yrkande 21 krävs att uppmanar att presentera ennationell handlingsplan för att motverka mäns våld mot kvinnor bl.a. ilandets skolor, och i yrkande 22 krävs skärpta krav från och EUi förhandlingar med kandiderande medlemsländer till Europeiska unionenför att förhindra barnäktenskap. I motion 2003/04:U352 (kd) yrkande 11krävs att de grundläggande rättigheterna för barn även skall omfatta rättenatt tillhöra en familj.I motion 2003/04:U278 (fp, m, c kd,) yrkande 1 krävs att skallverka för att alla FN:s medlemsländer skall anta och uppfylla resolution1325, och i yrkande 4 krävs att bör arbeta för att systematisktvåldtagna kvinnor skall kunna kräva skadestånd av den stat som beordrateller underlåtit att avstyra sådana övergrepp och i yrkande 5 att Sverigei alla internationella insatser bör erbjuda stöd och rehabilitering påplats åt våldtagna kvinnor.I motion 2003/04:U286 (c) yrkande 3 framhålls att bör ge garantierför att kroppsvisitering av kvinnliga fångar utförs av kvinnlig personaloch att övergrepp kommer att straffas. I motion 2003/04:U312 (kd) yrkande7 krävs att , inom EU och FN, mer kraftfullt bör agera mot brottmot mänskliga rättigheter, övergrepp och tortyr och för förbud av kvinnligkönsstympning. I motion 2003/04:U327 (v) konstateras att en feministiskanalys av verkligheten visar på nödvändigheten av genomgripande förändringarav den rådande ordningen. I det avseendet anser vi att de resolutionersom antagits av det internationella samfundet är viktiga i kampen förkvinnors mänskliga rättigheter. I yrkande 1 krävs att en tillgänglig,användbar och hanterlig sammanställning av alla de internationellakonventioner och resolutioner som berör kvinnors situation i världen skapasoch ges en omfattande spridning.I motion 2003/04:U334 (s) framhålls att våldtäkter i krig först nu harkommit att betraktas som ett brott mot mänskligheten och äruppförda som krigsbrott enligt Romstadgan för den internationella domstoleni . Brotten begås främst i inomstatliga konflikter med avsikt attåstadkomma etnisk rensning. Resolutionen gav generalsekreteraren möjlighet att göra en studieom kvinnor, fred och säkerhet. Rapporten som presenterades under hösten2002 understryker att kvinnor och flickor betalar ett särskilt högt prisför väpnade konflikter och att kvinnor skall sättas i centrum för FN:sfredsbevarande aktiviteter. Världens kvinnor och män måste gemensamt taavstånd ifrån de krigsförbrytelser som riktas mot civila kvinnor ochflickor i krig runt om i världen.I motion 2003/04:Ju447 (fp) yrkande 10 krävs att verkar för attfå internationella organisationer och fler länder att mer aktivt bekämpamänniskohandel.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att en av det nybildade FN:s första åtgärder varatt i organisationens stadga slå fast att de mänskliga rättigheterna gällerför både kvinnor och män, flickor och pojkar. FN har därefter under årenslopp fortsatt att konsekvent föra in denna princip i olika konventioner.FN:s konvention om avskaffande av allt slags diskriminering av kvinnor(kvinnokonventionen) ger ett ramverk för att säkerställa likarätt för kvinnor och män. Konventionen lyfter fram regeringars skyldighetatt i lagstiftning och praxis utrota de vanligaste formerna av diskrimineringav kvinnor på grund av kön. var bland de första länderna attratificera konventionen, som trädde i kraft 1981.Med utgångspunkt i kvinnokonventionen driver i samarbete medlikasinnade stater en rad frågor som syftar till att uppmärksamma bristanderespekt för kvinnors rättigheter. tar upp frågan om kvinnors ochflickors rättigheter i den utvecklingspolitiska dialogen, liksom idiskussioner med regeringsföreträdare i multilaterala sammanhang. Målsättningenär att jämställdhetsaspekten skall genomsyra alla delar av den svenskapolitiken. Det övergripande målet för svensk jämställdhetspolitik i ettinternationellt perspektiv är att kvinnor och män skall ha samma möjligheter,rättigheter och skyldigheter inom alla väsentliga områden i livet.Kvinnodiskrimineringskommittén är ett oberoende expertorgan inom FN somhar till uppgift att granska konventionsstaternas efterlevnad avkvinnokonventionen. Medlemsländerna måste rapportera tillkommittén om hur man lagstiftningsmässigt, juridiskt och administrativtlever upp till konventionens olika artiklar. Rapporterna behandlas sedanvid kommitténs möten dit representanter kallas för de regeringar varsrapporter är uppe till behandling. Kommittén kan även ta emot informationfrån enskilda organisationer. Kopplat till finnsockså ett fakultativt protokoll, som ger enskilda individer eller grupperav individer klagorätt till . Protokolletger också kommittén en möjlighet att på eget initiativ undersöka påståddakränkningar av de rättigheter som anges i konventionen.Utskottet framhåller att aktivt har medverkat i uppföljningsarbetetav FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor i väpnade konflikter somantogs 2000. Resolutionen betonar bl.a. vikten av att öka kvinnors deltagandei fredsprocesser och återuppbyggande av det civila samhället samt uppmanarstater att tillse att kvinnors, flickors och pojkars mänskliga rättigheterrespekteras under och efter väpnade konflikter.Utskottet har i betänkande 2003/04:UU3 politik för global utvecklingframhållit betydelsen av att förstärka det praktiska arbetet med attkonsekvent införliva en könsmedvetenhet och ett jämställdhetsperspektiv iden internationella verksamheten och i utvecklingssamarbetet.Könskonsekvensanalyser skall genomföras och mål och indikatorer identifierasinomalla politikområden, och dessa skall vara vägledande för verksamheten.Utskottet framhåller att kvinnor och flickor bör tillförsäkras sammarättigheter som män och pojkar. Diskriminering av kvinnor och flickor såväli samhället som i familjen hindrar att de erkänns som fullvärdiga medborgaremed lika rättigheter som män och pojkar och dessutom tillhör ofta kvinnoroch flickor den fattigaste delen av befolkningen.Kvinnors och flickors deltagande och intressen skall säkerställas i alladelar av politiken. Det praktiska arbetet med att införliva ettjämställdhetsperspektiv i arbetet och att tillämpa befintlig kunskap ochinformation bör därför intensifieras, och metodutvecklingen på området börstärkas.Utskottet framhåller att förstärker sina insatser för integreringav ett jämställdhetsperspektiv i arbetet med och uppföljningenav resultatet från världstoppmötet i . Arbetet med attuppfylla intentionerna i och millennieutvecklingsmåleninnebär dels ökade satsningar på stöd riktade till kvinnor och flickor,dels förbättrad biståndseffektivitet så att stödet når de fattiga ochmest behövande. Utskottet menar att antagit en roll som pådrivareinternationellt i genderfrågor och i arbetet med millenniemålen måstegenderperspektivet ständigt beaktas och måste mansrollen, detmanliga våldet och inte minst männens ansvar när det gäller spridningenav hiv/aids uppmärksammas. Män utövar våld mot barn, mot kvinnor och motandra män, och det är viktigt att även uppmärksamheten riktas på dennarealitet. I FN:s millennieutvecklingsmål finns inte sexuell och reproduktivhälsa som ett angivet mål. Många, bl.a. (),menar att FN:s millenniemål om fattigdomsreduktion, jämställdhet, attbekämpa hiv/aids och att förbättra mödrars och barns hälsa inte kan uppnåsom man inte gör omfattande satsningar på sexuell och reproduktivhälsa.Utskottet menar att är ett av de länder som är pådrivande när detgäller att i internationella forum lyfta fram frågor kring sexuell ochreproduktiv hälsa och rättigheter, inklusive kvinnors rättigheter, våldmot kvinnor och flickor samt jämställdhet mellan kvinnor och män ochungdomars särskilda behov. Det dokument som länderna enades om i sambandmed i avspeglar denna syn. De internationellaöverenskommelserna har dock hotats av den rörelse avabortmotståndare som vuxit sig stark i synnerhet i . I vissa fall harbistånd från villkorats så att internationellaorganisationer i utvecklingsländer begränsas i sitt arbetet med att informeraom eller förespråka aborter. Konsekvensen blir bl.a. att alltfler kvinnordör i samband med en graviditet, många till följd av försök att genomföraen illegal abort.Utskottet konstaterar att även och vissa islamiska stater intesällan ifrågasätter internationella överenskommelser inom området sexuelloch reproduktiv hälsa.Utskottet framhåller att vid den fjärde kvinnokonferensen som anordnadesi i antogs ett handlingsprogram som innehåller förslagom åtgärder inom områden där kvinnor diskrimineras. Det handlar om utbildning,hälsa, våld, väpnade konflikter, inflytande, mänskliga rättigheter, medier,miljö och flickors situation. Handlingsprogrammet innehåller 361 paragrafermed förslag på hur flickors och kvinnors situation kan förbättras. Dokumentetär inte juridiskt bindande men innehåller rekommendationer som är moralisktbindande för de 189 länder som antog handlingsprogrammet genom konsensus,dvs. 62 länder reserverade sig dock mot olika paragraferi dokumentet. De flesta reservationer gällde kvinnors sexuella rättigheter,frågan om aborter och flickors arvsrätt. reserverade sigmot hela avsnittet om hälsa.Utskottet menar att arbetet med att implementera rättigheterna ochhandlingsprogrammet från försvåras när hot kommer från USAom indragna medel. På ett liknande sätt villkoras de amerikanska anslagenför de internationella organisationer som arbetar med hiv/aids. Risken äröverhängande att de organisationer som förespråkar avhållsamhet som denrätta metoden mot hiv/aids blir de som gynnas av politik.Utskottet menar att det är utomordentligt angeläget att besluten frånKairo- konferensen om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter följsupp och efterlevs. Det är mycket oroande att och en rad andra ländersträvar efter att riva upp besluten, men glädjande att det råder enighetinom EU om försvar av resultaten från . Det är angelägetatt finna allierade även utanför EU-kretsen för att få till stånd ett såstarkt motstånd som möjligt mot de krafter som vill underminera de beslutsom fattades i . Utskottet menar också att det är viktigt att fortsättaatt ge stöd till enskilda länder, FN-organisationer och frivilligorganisationerså att besluten från kan fullföljas. Sedan mitten av 1990-taletarbetar FN:s befolkningsprogram UNFPA med att förankra Kairoprogrammetsbreda synsätt på frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och öka förståelsenför kopplingen mellan befolkning och utveckling. Organisationen har ocksåbidragit till att avdramatisera dessa frågor i delar av ochAfrika.Utskottet menar att det är angeläget och nödvändigt att öka kvinnorsinflytande i arbetet med fred, konflikthantering och återuppbyggnad, bådeför att hitta fredliga sätt att lösa hotande konflikter och för att påverkavilka frågor som bör stå i fokus. Detta är viktigt för att föra framperspektiven från de civila som är krigets stora offer, obeväpnade kvinnor,barn och gamla, till de beslutsfattare som initierar krig och som dominerarförhandlingar om konflikter, krigföring och återuppbyggnad.Utskottet understryker vidare vikten av att utforma en sammanhängandestrategi för att öka kvinnors medverkan i alla led av arbetet med väpnadekonflikter. har varit ledande både i arbetet medfredsfrämjande insatser och med jämställdhet och borde kunna vara ledandeäven i frågor om kvinnor i fredsfrämjande verksamhet. Utskottet harinhämtat att håller på att utarbeta förslag tillåtgärder för utbildning, kompetensutveckling och ledarskapsutveckling föratt öka antalet kvinnor i internationella konflikthanteringsuppdrag. Enviktig fråga är att utarbeta förslag för att förankra en genusbaseradkonflikthanteringspolitik i FN, i EU och i det internationella samfundeti övrigt, dvs. en dialog och en politik där både mäns och kvinnors synpunkterförs fram.Sverige arbetar aktivt i FN, bl.a. genom bidrag till FN:s enhet förfredsbevarande verksamhet och genom aktiv medverkan i FN:s s.k. C 34-kommitté,för att kvinnors prioriteringar skall synliggöras. I detta arbete behandlasbl.a. mandaten för FN:s fredsbevarande operationer, utbildningen ochsammansättningen av de kontingenter som sänds ut av FN, liksom vikten avatt tala med kvinnor på samma villkor som med män i krigsdrabbade områden.Konkret har arbete gått ut på att föra upp kvinnors angelägenheter påagendan så att bl.a. våld mot kvinnor åtgärdas och att förövare av sådantvåld lagförs. Andra frågor som har uppmärksammats är kvinnors rätt tillegendom, kvinnors hälsa och reproduktiva rättigheter samt att handel medkvinnor och barn förbjuds och motverkas. har lämnatbetydande ekonomiska bidrag också till organisationer som Kvinna tillKvinna, främst för stöd till lokala kvinnoorganisationer som arbetat pådessa viktiga områden.Utbildning är en av de viktigaste faktorerna när det gäller att minskafattigdomen och öka människors möjligheter att aktivt kunna delta isamhällets ekonomi, politik och kultur. Det är utskottets bestämda uppfattningatt basutbildning, lika för flickor och pojkar, är en nyckel till ekonomisk,politisk och social utveckling och därmed också till en rättvis ochhållbar global utveckling. Utskottet har tidigare (bet. 2003/04:UU3 Sverigespolitik för global utveckling) framhållit att arbetet med att uppfyllaintentionerna i och millennieutvecklingsmåleninnebär ökade satsningar på stöd riktade till kvinnor och flickor. Iarbetet med millenniemålen måste genderperspektivet ständigt beaktas, ochutskottet menar att satsningar på flickors utbildning och hälsa är en avde viktigaste investeringarna ett samhälle kan göra. När kvinnor och mänhar möjlighet att delta på lika villkor blir utvecklingen starkare.Utskottet har inhämtat att regeringen arbetar aktivt för att identifieraoch nominera fler kvinnor till freds- och konfliktarbete och för attpåverka FN, m.fl. att utse fler kvinnor på sådana poster. Andra viktigainsatser kan omfatta stöd till organisationer som aktivt arbetar för attfå kvinnor i krigsdrabbade områden och involverade i återuppbyggnadsarbetet,arbetet med ny konstitution, uppbyggnaden av polisväsen och civilamyndigheter liksom i budgetarbete och administration om fördelning avbegränsade ekonomiska resurser.Sverige bör arbeta för att genderperspektivet skall bli en obligatoriskdel i alla landrapporter och temarapporter. En uppföljningsmekanism krävsför resolution , enligt mönster från (Conventionon the Elimination of All Forms of Discrimination against Women), vilketskulle kunna öppna för bättre bevakning och rapportering, liksom förmöjligheten att utse speciella rapportörer och ta hänsyn till enskildaklagomål.Utskottet menar att satsningar på flickors utbildning och hälsa är en avde viktigaste investeringarna ett samhälle kan göra. När kvinnor och mänhar möjlighet att delta på lika villkor blir utvecklingen starkare. Sverigehar aktivt verkat för att förekomsten av alla former av våld mot kvinnoruppmärksammas inom FN och andra internationella forum, såsom Europarådetoch , samt att det motverkas där det förekommer. deltar aktivti arbetet i , kvinnokommission och kommission förmänskliga rättigheter med FN:s resolutioner om våld mot kvinnor, ochkommissionen fördömer all form av våld mot kvinnor och uppmanar stater attanta och genomföra lagstiftning om våld mot kvinnor. Även inom Europarådetär arbetet för att motverka våld mot kvinnor ett prioriterat område inomjämställdhetsarbetet. antog ministerkommittén en rekommendationom våld mot kvinnor för att förstärka medlemsländernas arbete inom området.När det gäller möjligheter att i det internationella arbetet, t.ex. inom FN, förhindra prostitution, handlar det först och främst om attflytta fram positionerna genom fortsatt diskussion och debatt i fråganoch genom att försöka informera, påverka attityder och väcka opinion. Somett led i detta arbete anordnade , i samband med FN:s kvinnokommissionssession , ett seminarium om handel med kvinnor och prostitution.Frågan om prostitution är kontroversiell internationellt eftersom synenpå prostitution varierar kraftigt mellan olika stater, och Sverigesposition är i minoritet i världen. Därför är det viktigt att understrykaatt trycket på förändring även måste komma från den inhemska opinionen irespektive land.Utskottet har inhämtat att bl.a. finansierar ett projekt somSvenska institutet genomför i form av seminarier runt om i världen för attinformera om prostitution och människohandel. Erfarenheterna fråninformationsarbetet har varit mycket positiva. Inom EU planeras för närvarandeinte några förslag till bindande rättsakter om straffrättslig koordineringi prostitutionsfrågan. Ett antagande av sådana rättsakter kräver att allaEU:s medlemsstater är överens, men i denna fråga, och ,saknas en sådan grundläggande samsyn.Utskottet konstaterar att människohandel förekommer över hela världenoch berör såväl fattiga länder som rika. Enligt FN har omfattningen ochorganiseringen av handeln och den globala spridningen ökat under senareår. Detta gäller inte bara handel för sexuella ändamål utan även andraformer av exploatering, såsom tvångsarbete och handel med organ.Utskottet menar att bekämpningen av människohandel är en svensk profilfrågai internationella sammanhang, och flera initiativ har tagits i olika forum.Bl.a. har inom ramen för EU:s regionala samarbeten med ochAfrika tagit initiativ till att utarbeta gemensamma handlingsplaner föratt bekämpa människohandel. Den europeiska säkerhetsorganisationen antagit en handlingsplan mot människohandel, och har aktivtverkat för planens tillkomst och beslutet om inrättandet av en särskildrepresentant för att bekämpa människohandel. I är Sverigeengagerat i utarbetandet av en europeisk konvention mot människohandel.Sverige finansierar dessutom olika projekt för att bekämpa människohandelgenom såväl som . Utskottet understryker vikten av att deorganisationer som har ansvar för frågor om trafficking och prostitutionskall arbeta för att utforma internationella uppförandekoder, som ävenkan fungera som riktlinjer för näringslivet.Kvinnlig könsstympning karakteriseras som en sådan skadlig traditionellsedvänja som orsakar kvinnor och flickor fysiskt och psykiskt lidande ochsom det åligger regeringar enligt konventioner om mänskliga rättigheteratt avskaffa. Frågan är föremål för behandling i olika internationellaorgan, bl.a. i FN:s övervakningskommittéer av konventioner om mänskligarättigheter, (), FN:s fond för befolkningsfrågor(UNFPA) och (). Frågan behandlas även av FN:sspecialrapportörer. Särskilda insatser görs, och program läggs fast, föratt sprida kunskap om sedvänjans skadliga effekter och för att medverkatill att kvinnlig könsstympning avskaffas. Kvinnlig könsstympning haräven behandlats i Traditionella skadligasedvänjor där stater uppmanats att förbjuda kvinnlig könsstympning ochatt lagföra dem som utför könsstympning. I resolutionen i FN:s kommissionför mänskliga rättigheter om Avskaffande av våld mot kvinnor fastslåsatt kvinnlig könsstympning skall ses som en form av våld mot kvinnor somskall fördömas, förbjudas och förövarna skall lagföras. , och EU,har tagit initiativ till att FN aktivt skall verka för att eliminerakvinnlig könsstympning.Utskottet är av den bestämda uppfattningen att sociala, kulturella ochreligiösa faktorer aldrig kan användas som ursäkt för att orsaka kvinnorlidande och fysisk och psykisk skada. Även döda kvinnor skall skyddasfrån könsstympning. ser med intresse på de initiativ som tagitsi länder i Nord- och där lokala kvinnoorganisationer, ofta medaktiv medverkan av män, arbetar med att ersätta könsstympning med andramer symboliska riter för att markera att unga flickor upptas i samhällensgemenskap.Utskottet kan konstatera att inom ramen för arbetet med kvinnors åtnjutandeav de mänskliga rättigheterna har givit hög prioritet till frågorkopplade till kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter,inklusive människors möjlighet att själva fatta beslut om sexualitet ochbarnafödande. Kvinnor har en rätt att bestämma över sina egna kroppar ochsin sexualitet, däri inbegripet en möjlighet att bestämma om de vill födabarn eller inte. Frågan om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter,i synnerhet kopplingen till abort, är dock mycket kontroversiell, inteminst i FN-sammanhang. Utskottet menar att i internationellasammanhang måste fortsätta att verka för att frågan om kvinnors sexuellaoch reproduktiva hälsa och rättigheter har ett starkt skydd och utskottetvidhåller tidigare ståndpunkt (bet.