bet · GR01BOU9 · 2004-04-29 00:00:00 — Ändringar i fastighetsbildningslagens förfaranderegler m.m. SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition 2003/04:115Ändringar i fastighetsbildningslagens förfaranderegler m.m. samt enföljdmotion och ett förslag i en fristående motion års allmännamotionstid.Propositionen innehåller förslag till ändringar i fastighetsbildningslagen(1970:988) och lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering.Ändringarna gäller dels reglerna om förfarandet vid lantmäteriförrättningar,dels reglerna om rättegångskostnader vid överklagande av lantmäterimyndighetensbeslut om debitering av förrättningskostnader.Det har inte väckts någon motion i anledning av regeringenslagförslag.Utskottet föreslår att antar lagförslagen.Följdmotionen avser förslag om införande av lagstiftning om äganderätttill enskilda lägenheter i flerbostadshus (ägarlägenheter) och har väcktsmed anledning av att regeringen i propositionen har redovisat som sinbedömning att det inte bör införas någon sådan lagstiftning.I den fristående motionen föreslås inskränkningar i kommunernas möjligheteratt förordna om vattenskyddsområden.Utskottet avstyrker motionsförslagen.Till betänkandet har fogats två reservationer och ett särskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Regeringens lagförslagRiksdagen antar regeringens förslag till1. lag om ändring ifastighetsbildningslagen (1970:988),2. lag om ändring i lagen (1971:1037) omäganderättsutredning och legalisering.Därmed bifaller proposition2003/04:115.2. Ägarlägenheter och villkoren för bildande av tredimensionellafastigheterRiksdagen avslår motion 2003/04:Bo4 yrkandena 1 och 2.Reservation 1 (m, fp, kd, c)3. VattenskyddsområdenRiksdagen avslår motion 2003/04:MJ404 yrkande 7.Reservation 2 (m, c)den 29 april 2004På bostadsutskottets vägnarRagnwi MarcelindFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), dePourbaix-Lundin (m), (), (), (), (), (), (), RigmorStenmark (c), (), (), (), () och ().Utskottets övervägandenRegeringens lagförslagUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens lagförslag.PropositionenPropositionen innehåller förslag till ändringar i fastighetsbildningslagen(1970:988) och lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering.Förslagen finns intagna i bilaga 2.De föreslagna ändringarna gäller dels reglerna om förfarandet vidlantmäteriförrättningar, dels reglerna om rättegångskostnader vid överklagandeav lantmäterimyndighetens beslut om debitering av förrättningskostnader.I fråga om förfarandet vid förrättningar föreslår regeringen ändringar ireglerna om underrättelser till och om underrättelser ommeddelade beslut.Regeringen föreslår bl.a. att lantmäterimyndigheten alltid skall skickaen skriftlig underrättelse om ett meddelat beslut till kända sakägare ochandra som kan överklaga beslutet. Syftet är att säkerställa att den somhar rätt att överklaga beslutet också får kännedom om detta för att kunnautnyttja sin rätt att överklaga.Vidare innebär regeringens förslag att lantmäterimyndighetens skyldighetatt underrätta om utsatta sammanträden och om förrättningarsom handläggs utan sammanträde skall begränsas; sådana underrättelserskall skickas enbart om nämnden har begärt det.För vissa ärenden som avser samfälligheter och servitut föreslår regeringensärskilda undantag från bestämmelserna om kallelse till sammanträden ochom underrättelse om beslut.Förslaget innebär vad gäller reglerna om rättegångskostnader att klagandennormalt skall bära sin rättegångskostnad vid överklagande av beslut omdebitering av förrättningskostnader. En enskild sakägare som vinner ettsådant mål föreslås dock i vissa fall kunna få ersättning av allmännamedel för sina rättegångskostnader.Regeringen föreslår att lagändringarna skall träda i kraft den 1 juli2004.Utskottets ställningstagandeRegeringens lagförslag har inte mött invändningar i motioner. Utskottettillstyrker lagförslagen.Ägarlägenheter och villkoren för bildande av tredimensionella fastigheterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget om ägarlägenheter och villkoren förbildande av tredimensionella fastigheter. Jämför reservation 1 (m, fp, kd,c) och särskilt yttrande (mp).PropositionenI propositionen redovisar regeringen sitt ställningstagande i frågan omdet bör införas lagstiftning om äganderätt till enskilda lägenheter iflerbostadshus (ägarlägenheter). Frågan är föranledd av ett tillkännagivandefrån (se bet. 1998/99:BoU7 och rskr. 1998/99:165).På regeringens uppdrag har ägarlägenhetsutredning kartlagt ochanalyserat olika argument för och emot införandet av regler om ägarlägenheteri svensk rätt. Utredningen har vidare, med utgångspunkt från denna analys,föreslagit hur en lagreglering om sådana lägenheter skulle kunna utformas(se betänkandet Att äga sin lägenhet [SOU 2002:21]). Utredningens förslaginnebär bl.a. att ägarlägenheter skall kunna bildas endast vid nyproduktionoch då endast i form av sammanhållna enheter om minst trefastigheter-lägenheter.Regeringen redovisar som sin bedömning att det inte bör införas lagstiftningom äganderätt till enskilda lägenheter i flerbostadshus (ägarlägenheter).Till grund för sitt ställningstagande redovisar regeringen bl.a. att manhar svårt att se att ägarlägenheter i praktiken skulle innebära någrasärskilt påtagliga fördelar för de boende jämfört med bostadsrätt. Regeringenframhåller även att förslag dessutom innebäratt det skall finnas en ägarlägenhetsförening som har hand om den gemensammaförvaltningen, vilket i praktiken minskar skillnaden mellan ägarlägenheteroch bostadsrättslägenheter.Regeringen pekar vidare på vissa potentiella nackdelar med ägarlägenheter.Det gäller bl.a. riskerna för ökad segregation och problem i samband meduthyrning i stor omfattning av ägarlägenheter.Avslutningsvis anser regeringen att det, eftersom reglerna om tredimensionellfastighetsindelning har trätt i kraft, finns goda skäl att avvaktamed förändringar till dess att man har fått en uppfattning om hur den nyalagstiftningen tillämpas.Regeringen har tidigare redovisat avsikten att göra en utvärdering avreglerna om tredimensionell fastighetsindelning (se prop. 2002/03:116 s.43 och s. 116). I vart fall intill dess en sådan uppföljning har gjortsanser regeringen att det inte framstår som lämpligt att utvidga reglernastillämpningsområde.MotionenI en följdmotion, 2003/04:BoU4 (m, fp, kd, c), begär motionärerna attregeringen skyndsamt skall återkomma till med förslag om delslagstiftning för enskilda ägarlägenheter, dels förslag till lagändringsom innebär ett avskaffande av 3 kap. 1 a § första stycket 4fastighetsbildningslagen (1970:988).Utskottets ställningstagandeInledningsvis finner utskottet skäl att peka på att den bestämmelse ifastighetsbildningslagen som motionärerna vill ta bort innebär att enfastighetsbildning som medför att en tredimensionell fastighet nybildaseller ombildas får ske under förutsättning att fastigheten, om den äravsedd för bostadsändamål, är ägnad att omfatta minst fem bostadslägenheter.Villkoret är en nödvändig men ej tillräcklig förutsättning för bildandeav en sådan tredimensionell fastighet.Det som motionärerna föreslår innebär att man går längre änÄgarlägenhetsutredningen. Utredningens förslag avser nämligen endastnyproduktionoch inte det befintliga beståndet av lägenheter.Utskottet ansluter sig till regeringens i propositionen redovisadebedömningar och avstyrker motionsförslaget.VattenskyddsområdenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget om vattenskyddsområden. Jämförreservation 2 (m, c).MotionenI motion 2003/04:MJ404 (m) yrkande 7 föreslår motionärerna inskränkningari möjligheterna att förordna om vattenskyddsområden. De anför att kommuneralltför ofta tar till områden som är väsentligt större än vad som ärbefogat.Utskottets ställningstagandeEnligt 7 kap. 21 § MB får eller kommun förklara ett områdesom vattenskyddsområde till skydd för en grund- eller ytvattentillgångsom utnyttjas eller kan antas komma att utnyttjas för vattentäkt. I sammakapitels 22 § MB anges att eller kommun skall meddela sådanaföreskrifter om inskränkningar i rätten att förfoga över fastigheter sombehövs för att tillgodose syftet med vattenskyddsområde.Syftet med inrättande av vattenskyddsområden brukar ofta anges vara attge garantier för att råvattnet efter ett normalt reningsförfarande skallkunna användas för sitt ändamål. Framför allt är det fråga omdricksvattenproduktion. I skyddsföreskrifter kan förbud meddelas mot exempelvishantering av petroleumprodukter och andra kemikalier, spridning av gödsel,spridning av bekämpningsmedel, infiltration av hushållsspillvatten ochkommunalt dagvatten, industriell verksamhet, transport av farligt gods,anläggande av vägar, bebyggelse, grävning, täktverksamhet, bad, båtfartoch fiske. Vidare kan länsstyrelse och kommun ålägga en markägare attupplåta mark för stängsel och skyltar som behövs för att tillgodose syftetmed vattenskyddsområdet.Fastighetsägaren har rätt till ersättning på grund av beslut som innebäratt mark tas i anspråk eller att pågående markanvändning inom berörd delav en fastighet avsevärt försvåras t.ex. genom föreskrifter enligt 7 kap.22 § om åtgärder och inskränkningar som rör vattenskyddsområden.I likhet med motionärerna anser utskottet naturligtvis det vara betydelsefulltatt möjligheterna att inrätta vattenskyddsområden och att meddelaskyddsföreskrifter m.m. är väl avvägda och att fastighetsägares möjligheteratt erhålla ersättning är rimliga. Reglerna om ersättning motsvarar vadsom allmänt sett gäller inom område (31 kap. 4 § MB). Isamband med miljöpolitiska proposition uttalade sig dåvarandejordbruksutskottet och om principerna för ansvaret vid bevarandetav skyddsvärda områden m.m. (1990/91:JoU30 s. 255). Regeringen kom därefteratt hänvisa till dessa principer i motiven till (prop. 1997/98:45,bet. 1997/98:JoU20). Uttalandet innebär i korthet att ansvaret för attsäkerställa den biologiska mångfalden inte får begränsas till att bli enfråga om statens ekonomiska resurser för intrångs- och inlösenersättningar.En princip, parallellt med Polluter Pays Principle (principen om attförorenaren betalar), borde utformas där förvaltande av naturen och denbiologiska mångfalden blir ett normalt inslag i verksamheten och som inteförutsätter statliga bidrag. ansåg att alla har ettansvar för att bevara biologisk mångfald och att också det ekonomiskaansvaret bör delas av alla. Med detta synsätt fordrades enligt utskottetalltså regler, enligt vilka samhället till en viss grad kompenserarmarkägare och andra rättighetsinnehavare, som grundas på bl.a. naturvårdsskäl.Miljöbalken kom i enlighet med uttalandena att i korthet innebära atträtt till ersättning föreligger vid beslut om nationalpark, naturreservat,kulturreservat, biotopskyddsområde, vattenskyddsområde samt föreläggandeoch förbud enligt den s.k. samrådsparagrafen (12 kap. 6 §). Innebär ettsådant beslut att mark tas i anspråk eller att pågående markanvändninginom berörd del av en fastighet avsevärt försvåras betalas ersättning förintrånget. Ersättning betalas också vid vissa undersökningar och vidföreläggande om stängselgenombrott m.m. En eventuell ersättning skallemellertid alltid minskas med ett belopp som motsvarar vad fastighetsägarenär skyldig att tåla utan ersättning. och harhärigenom satt en gräns för ersättningsmöjligheterna enligt miljöbalken.Det föreligger enligt bostadsutskottets mening inte anledning att föreslåriksdagen att ändra inställning i dessa frågor. Motionsförslaget avstyrks.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlettföljande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslagtill riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Ägarlägenheter och villkoren för bildande av tredimensionellafastigheter,punkt 2 (m, fp, kd, c)av (), de (), (), (), (), () ochPeter ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo4yrkandena 1 och 2.StällningstagandeAtt äga sin bostad innebär för många människor en social trygghet sominte kan mätas i pengar. Att veta att bostaden är deras egen och att statenhar en lagstiftning som backar upp ägandet är en trygghet för många sombor i eget hus, s.k. egnahemsboende. Med nuvarande svensk lagstiftning ärdet inte möjligt för människor som av olika skäl föredrar att bo i lägenhetatt äga sin bostad. Varken hyresrätt eller bostadsrätt motsvarar kravenför dem som ser ett värde i ägandet.De flesta länderna i vår närhet har lagstiftning som tillåter ägarlägenheter.Här kan nämnas , , , och . Därär det en uppskattad boendeform som fyller behov på ett sätt som hyresrätteller bostadsrätt inte kan göra.Olika alternativ har sina fördelar och sina brister. Det är bara denenskilda familjen eller individen som kan avgöra vilken boendeform sompassar bäst just för dem. Hyresrätten erbjuder hög service men litet egetinflytande över boendet. Bostadsrätten erbjuder ett mer personligt deltagandemen har sina givna nackdelar jämfört med en ägarlägenhet eftersom detsaknas lagfart och inteckningsrätt för de enskilda lägenheterna. Mångabostadsrättsföreningar hamnade i ekonomiska problem när realräntechockenkom kring . Med ägarlägenheter blir ansvaret personligt och riskenmer överblickbar för respektive hushåll.Syftet med upplåtelseformen ägarlägenhet är att lägenheter skall kunnalagfaras och intecknas på i princip samma sätt som småhus. På det sättetskapas en större trygghet för finansieringen. Det kan också finnas ettintresse hos bostadsköparen att med eget arbete i lägenhetens färdigställandenedbringa anskaffningskostnaden.Med tredimensionell fastighetsbildning och enskilda ägarlägenheter kanbyggandet komma i gång relativt snabbt i de områden där fler bostäderefterfrågas mest, dvs. i tillväxtregionerna med bostadsbrist och bostadsköerpå upp . Ovanpå affärs- och kontorsbyggnader skulle ägarlägenheteri en tredimensionell fastighetsbildning kunna byggas. En trolig positivsidoeffekt av detta blir mer levande och tryggare stadskärnor när flerbereds möjlighet att bo centralt.Ett nödvändigt och betydande steg mot införandet av ägarlägenheter hartagits genom att tredimensionell fastighetsbildning sedan den 1 januari2004 är möjlig. Det är nu dags för nästa steg, ägarlägenheter, vilket bl.a. förutsätter ett upphävande av den omotiverade bestämmelse ifastighetsbildningslagen som kräver att tredimensionella fastigheter omfattarminst fem bostadslägenheter. Vi anser att det är viktigt att regelverketför tredimensionell fastighetsbildning utformas så att det kan anpassastill ett regelverk för ägarlägenheter. En gräns om minst fem lägenheterför tredimensionell fastighetsbildning förhindrar ägarlägenheter och bördärför avskaffas.Riksdagen bör tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo4 yrkandena 1och 2.2. Vattenskyddsområden, punkt 3 (m, c)av de (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:MJ404yrkande 7.StällningstagandeDet moderna samhällets krav på infrastruktur och samhällsplanering drabbaribland enskilt ägande. Den nära samhällsplaneringen är i huvudsakdecentraliserad till kommunerna som enligt "lägstanivåprincipen"(subsidiaritetsprincipen) är den beslutsnivå som står medborgarna närmast. Dettaär bra eftersom lokala förhållanden bäst kan beaktas på lokal beslutsnivå.Vid samhälls- och infrastrukturutbyggnad är det ofrånkomligt att enskiltägd mark måste kunna tas i anspråk. När behovet uppstår är det dockutomordentligt viktigt att ianspråktagandet av den enskildes mark sker påett sådant sätt att onödigt intrång undviks.När det gäller vattenskyddsområden händer det alltför ofta att kommunernatar till markområden som är väsentligt större än var som är befogat. Mångagånger sker dessa utlägganden utan tillräckliga geologiska och hydrologiskaundersökningar, dvs. med otillräckligt underlag. Inom skyddsområdena kanden pågående markanvändningen påverkas högst påtagligt utan att markägareeller brukare får någon kompensation. Det finns även exempel fråndomstolsvärlden där jordbrukare på grund av ovilja från kommunens sida måstegå till domstol för att få ersättning i fall då pågående markanvändningavsevärt försvårats, t.ex. genom inskränkningar i gödselhanteringen. Dettaär inte acceptabelt.Riksdagen bör tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:MJ404 yrkande 7.Särskilt yttrandeÄgarlägenheter och villkoren för bildande av tredimensionella fastigheter,punkt 2 (mp)() anför:Miljöpartiet anser att det är viktigt med en mångfald av boendeformer ochär därför i princip inte emot ett införande av ägarlägenheter. Från den1 föreligger en väsentlig förutsättning för detta, nämligenen helt ny lagstiftning om tredimensionell fastighetsbildning. Den avserdock inte enskilda lägenheter utan är tänkt att användas för bildande avsammanhängande fastighetsbestånd om minst fem lägenheter. Ännu har ingasådana lägenheter kommit till stånd, men finns ändå på planeringsstadieti åtminstone ett kommunalt bostadsföretag i betänkandet Att äga sin lägenhet (SOU 2002:21) redogör årsÄgarlägenhetsutredning för kartläggning och analys av argument för och emotägarlägenheter och lämnar också ett förslag på lagstiftning för boendeformenenligt en svensk modell. Vid en nordisk jämförelse skulle den mest liknaden danska med direkt äganderätt av fast egendom.Bland remissvaren finns de som tillstyrker, de som inte uttrycker någonåsikt och de som är tveksamma eller avstyrker. Delade meningar råder omhuruvida bostadsbyggandet skulle öka eller om utrymmet för byggandet avhyresrätter skulle bli lidande av att tillgången på kapital riktas motbyggandet av ägarlägenheter. Utredningen konstaterar att bostadsmarknadenskulle tillföras ytterligare en boendeform som kräver en kapitalinsats.På det sättet skulle valfriheten öka, åtminstone för den som kan betalaen sådan insats.Utredningen tror inte att ägarlägenheter skulle medföra risk för segregation,medan bl.a. i , kommun ochHyresgästföreningen ifrågasätter utredningen på den punkten.Miljöpartiet hävdar bo- och brukarplikten i samband med ägande av andrafastigheter som t.ex. jordbruksfastigheter och är emot att användabostadsobjekt som spekulation.Det föreliggande förslaget till ägarlägenhetslagstiftning innehåller ingabegränsningar i t.ex. rätten att hyra ut bostaden. Utredningen bedömeratt utbudet av bostäder att hyra skulle kunna öka. utredningarhar däremot påtalat de problem som eventuella hyresgäster står inför, bl.a. sämre besittningsskydd och boendeinflytande.För de mest utsatta grupperna på bostadsmarknaden är det oerhört väsentligtatt bostadsbyggandet kommer i gång ordentligt. Billiga hyresrätter är detsom efterfrågas av ungdomar och andra bostadslösa. Även behovet aväldreboende och gruppbostäder måste tillgodoses.Den nya lagstiftningen om tredimensionell fastighetsindelning skallförhoppningsvis kunna tillföra en del nya bostäder. Den ger en möjlighetatt förtäta utan att ta grönytor i anspråk. Överväganden om en ändring avden lagstiftningen bör anstå tills den varit i kraft ett tag och hunnitutvärderas. Av detta följer att även ställningstagandet angående etteventuellt införande av ägarlägenheter i den form utredningen föreslår böranstå.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenProposition 2003/04:115 Ändringar i fastighetsbildningslagens förfarandereglerm.m. :antar regeringens förslag tilllag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988),lag om ändring i lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering.Följdmotion2003/04:Bo4 av de m.fl. (m, fp, kd, c):1. begär att regeringen skyndsamt återkommer till riksdagenmed förslag om lagstiftning för enskilda ägarlägenheter.2. begär att regeringen skyndsamt återkommer till riksdagenmed förslag till ändring av fastighetsbildningslagen (1970:988) som innebärett avskaffande av 3 kap. 1 a § första stycket 4 om att fastighetsbildningsom medför att en tredimensionell fastighet nybildas eller ombildas endastfår ske om fastigheten, om den är ägnad åt bostadsändamål, är ägnad attomfatta minst fem bostadslägenheter.Motion från allmänna motionstiden /04:MJ404 av m.fl. (m):7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att vattenskyddsområdens utläggning inskränks till vad somerfordras baserat på vedertagen dokumentation och vetenskap.Regeringens lagförslag återfinns i bilaga 2.Bilaga 2Regeringens lagförslag