bet · GR01BOU13 · 2004-05-27 00:00:00 — De planinstrument m.m. somkommunerna förfogar över torde, som delvis har framgått av detvå redovisade domstolsavgörandena, också göra det möjligt för dem attundvika olämplig lokalisering av olika anläggningar för mobiltelefoni.Det är värt att notera att de kommunala planerna och de kommunalabedömningarna av markens lämplighet för olika ändamål får betydelse såväl iärenden enligt PBL som vid ledningsrättsförrättningar.Det är också ofta till den kommunala nivån (t.ex. miljönämnder) somtillsynsansvaret och möjligheterna att ställa villkor på verksamhetsutövarehar lokaliserats. Mobiltelefonimaster är inte tillståndspliktiga enligtmiljöbalken men en tillsynsmyndighet kan, om övriga förutsättningarföreligger, ingripa mot olämpliga placeringar med stöd av miljöbalkensförsiktighetsprincip. En grundläggande förutsättning för ett ingripande (t.ex. genom åläggande att nedbringa strålning från en sändare) är att detfinns skäl att anta att strålningen från den aktuella sändaren kan medföraskador eller olägenheter för människors hälsa eller för miljön, dvs. riskför hälso- eller miljöpåverkan. I det sammanhanget får framför alltkunskapsläget avseende strålningseffekter och uppgifter om vilken strålningsom den aktuella antennen faktiskt avger avgörande betydelse. Med stöd av26 kap. 21 § MB kan miljönämnden som tillsynsmyndighet begära attteleoperatörer lämnar uppgifter om t.ex. vilken uteffekt eller riktverkan somen mobilstation har om det finns behov av det i tillsynsarbetet.Det får mot denna bakgrund i första hand anses vara ett kommunalt ansvaratt placeringar av mobiltelefonimaster m.m. inte innebär överskridandenav de av SSI fastslagna gränsvärdena eller att de på annat sätt blirolämpliga.Utskottet avstyrker motionerna.Informations- och samrådsfrågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslagen om informations- och samrådsfrågor.Jämför reservation 3 (v, mp).MotionernaMotion 2003/04:Bo5 (v) yrkande 3 innehåller förslag om att det skall varaobligatoriskt med samråd med bygg- och miljönämnd i samband med attledningsrätt prövas.Motionärerna pekar vidare bl.a. på att hyresmarknadens stora organisationerhar enats om en gemensam policy för uppsättning av basstationer förmobiltelefoni där det bl.a. framgår att berörda hyresgäster skall informerasom basstationer. De anför även att är den endasom har en samlad information om var alla , antenner och basstationerär placerade. Den informationen anser man bör göras tillgänglig förallmänheten (yrkande 2). Även yrkandena 5 och 6 innehåller förslag som syftartill att förbättra möjligheterna att göra information om placeringar avmaster m.m. mer tillgänglig. Motionärerna anser att det skall krävasbygglov för alla sändningsmaster och att bygganmälan måste ske innan nyabasstationer och antenner tas i bruk. Tanken är att kommunen härigenomskall få tillgång till information om olika placeringar.Utskottets ställningstagandeNär det gäller frågan om samråd vill utskottet inledningsvis peka på attvid förrättning enligt ledningsrättslagen skall bl.a. 4 kap. 15 och 24 §§fastighetsbildningslagen, FBL, tillämpas (se 16 § ledningsrättslagen).Enligt det förslag till ändringar i 4 kap. 15 och 24 §§ FBL, som utskottethar ställt sig bakom (prop. 2003/04:115, bet. 2003/04:BoU9), skalllantmäterimyndigheten bl.a. vid ledningsrättsförrättning, om förrättningenhandläggs utan sammanträde, underrätta den eller de kommunala nämndersom fullgör uppgifter inom plan- och byggväsendet om förrättningen innanden avslutas, eller, om sammanträde hålls, underrätta nämnden/nämndernaom tid och plats för sammanträdet. Enligt förslaget är tanken att nämnd,t.ex. vid s.k. principsamråd, skall kunna kräva att alltid bli underrättadi dessa fall.Enligt 19 § ledningsrättslagen skall lantmäterimyndigheten vid behovdessutom samråda med de myndigheter som berörs av upplåtelsen.Här kan tilläggas att även , MB, innehåller bestämmelser omsamråd som är av intresse. Genom regleringen i 12 kap. 6 § MB ställs detsålunda, trots att det inte är fråga om enligt balken tillståndspliktigverksamhet, i vissa fall krav på samråd. En förutsättning är att verksamheteneller åtgärden kan komma att väsentligt ändra naturmiljön. Samrådet skallske med den myndighet som har tillsynsansvaret på området. Av motiventill denna del av (prop. 1997/98:45) framgår bl.a. att detkan vara motiverat att göra en anmälan för samråd vid uppförande av radio-och telemaster.Bostadsutskottet behandlade frågor om möjligheter att få tillgång tillinformation om bl.a. mobiltelefonimasters placeringar i betänkandet2003/04:BoU7 Mobiltelefonmaster och buller i planeringen m.m. Utskottetredovisade då bl.a. att Kammarrätten i i beslut som meddeladesden har tagit ställning till en vid () avslagen begäran om att få ut uppgifter om position och adress församtliga befintliga UMTS-sändare (3G-sändare) i (mål nr7462-03). Kammarrätten ansåg att uppgifterna rör nätoperatörernas affärs-och driftsförhållanden och att företagen kan antas lida skada om de begärdauppgifterna lämnas ut. Kammarrätten fann därför att uppgifterna omfattadesav sekretess enligt 8 kap. 6 § 1 sekretesslagen (1980:100) och avslogöverklagandet. Enligt inhämtade uppgifter kan den som önskar från PTS fåveta vilka sändare som finns inom radie från viss position elleradress, t.ex. bostaden.Bostadsutskottet fann beträffande de då aktuella förslagen i frågor ominformation att de möjligheter att ta del av uppgifter om basstationersm.m. placeringar som ges genom PTS fick anses innebära att vad motionärernaeftersträvade i det väsentliga var uppfyllt. Utskottet pekade även på attden bestämmelse i sekretesslagen (8 kap. 6 §) som enligt kammarrättengrundade sekretess hos PTS inte gäller för kommunala myndigheter.Slutligen ansåg utskottet att det i första hand får anses vara en kommunalangelägenhet att ta ställning till om kommunen, t.ex. med utgångspunktfrån uppgifter i ansökningar om bygglov, bör ägna sig åt att sammanställaoch tillhandahålla information om sändares m.m. placering. I det sammanhangetgör sig olika bedömningar gällande, t.ex. i sekretess- och konkurrensfrågormen även i frågan om och i vilken omfattning som kommunen för detta ändamålbör ta resurser i anspråk.Utskottet vill nu även peka på att kommunen kan få kunskap om placeringarav sändare i sin egenskap av fastighetsägare (t.ex. i samband med attnyttjanderättsavtal träffas) eller genom underrättelser eller vid samrådenligt ledningsrättslagen eller vid samråd enligt MB samt genomlantmäterimyndighetens ledningsbeslut (vilka är offentliga och även antecknasi fastighetsregistret).Bostadsutskottet behandlade även i betänkande 2003/04:BoU7 Mobiltelefonmasteroch buller i planeringen m.m. nu aktuella förslag om utökad bygglovspliktm.m. (yrkandena 5 och 6). Utskottet framhöll bl.a. att det torde förhållasig så att en utökad bygglovsplikt i sig inte leder till att deinformationskrav m.m. som motionärerna eftersträvar skulle komma att uppfyllasi större utsträckning än . Utskottet fann vidare att det inte hellerframstår som motiverat att låta informationsbehovet påverka reglerna ombygglovsplikt m.m. eftersom dessa regler har andra utgångspunkter än atttillfredsställa informationsbehov. Utskottet står fast vid dessa bedömningar.Mot den redovisade bakgrunden finner utskottet inte tillräckliga skäl föratt i någon del gå motionärerna till mötes.ErsättningsfrågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget om ersättningsfrågor.MotionernaMotionären bakom motion 2003/04:Bo7 (fp) i denna del anser bl.a. attrådande ersättningsregler inte kommer att kompensera för värdeminskning påfastigheten.Utskottets ställningstagandeSom regeringen redovisar i propositionen innebär de nuvarande principernaför ersättning vid expropriativa förfaranden, t.ex. ledningsrättsupplåtelser(se 13-13 b §§ LL), att fastighetsägare har rätt till ersättning för skadaoch intrång. Ersättning för skada kan avse t.ex. förlorade inkomster inäringsverksamhet (jfr 4 kap. 1 § första stycket 3 expropriationslagen).Regeringens lagförslag innebär att samma principer skall gälla förfastighetsägarens rätt till ersättning för framtida andrahandsupplåtelserinom ledningsutrymmet.Vid expropriation kan ibland den till vilken marken övergår använda dennapå ett sätt som ger upphov till vinst. Den förra ägaren har då inte rättatt få del av vinsten. Detta kan motiveras av att expropriationenregelmässigt är föranledd av något angeläget allmänt intresse. Motsvarandeförhållanden kan uppkomma vid andra expropriativa förfaranden, t.ex.ledningsrättsupplåtelser.Som framgår av propositionen har flera remissinstanser, bl.a. LRF ochSveriges , ansett att ersättningen för framtidaandrahandsupplåtelser bör vara högre än vad som följer av gällande principeroch i stället motsvara marknadsvärdet. De har särskilt framhållit att enledningsrättshavare som enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikationåläggs att bedriva samtrafik eller tillhandahålla andra former av tillträdei vissa fall har rätt att få marknadsmässig ersättning av den operatörsom ges tillträde till ledningsutrymmet.Som regeringen konstaterar kan ledningsrättshavaren få en något högreersättning för nyttjandet av utrymmet än vad fastighetsägaren får. Om densom av PTS åläggs att ge tillträde har ett betydande inflytande på enmarknad får dock PTS föreskriva kostnadsorienterad ersättning (se 4 kap.3, 8, 11 och 14 §§ lagen om elektronisk kommunikation och prop. 2002/03:110s. 193 f. och 375-381).Regeringen har redovisat att man, särskilt som även de nu aktuellaandrahandsupplåtelserna förutsätts trygga angelägna allmänna intressen, inteär beredd att i detta ärende föreslå någon ändring i ersättningsprinciperna.Bostadsutskottet har tidigare under detta begärt att regeringenskall ta initiativ till en utvärdering av expropriationslagensersättningsregler,vilka även tillämpas vid ledningsrättsupplåtelser (bet. 2003/04:BoU5,rskr. 2003/04:151).Utskottet anförde då bl.a. följande.Ersättningsreglerna i expropriationslagen fick sin nuvarande utformningi . Någon mer allmän översyn av reglerna har inteskett. har reglerna alltmer kommit till användning vidförvärv där förvärvaren är en privat aktör som driver sin verksamhet ivinstsyfte. Mot den bakgrunden finns det enligt utskottets mening anledningatt nu göra en utvärdering av hur reglerna fungerar och om de, allmäntsett, leder till rimliga resultat för den enskilde. Utskottet anser attregeringen bör ta initiativ till en sådan utvärdering.Regeringen redovisar nu att man avser att göra en sådan utvärdering avexpropriationslagens ersättningsregler som har efterfrågat.Utskottet finner inte skäl att frångå den då gjorda bedömningen ochförutsätter att regeringen utan något nytt tillkännagivande kommer attuppfylla de av tillkännagivna önskemålen inom en snarframtid.Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning och avstyrkermotionsförslaget.SamordningsfrågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget om samordningsfrågor.MotionenMotionärerna bakom motion 2003/04:Bo6 (m) yrkande 2 anser det vara viktigtatt man har ett system som främjar samordning av master.Utskottets ställningstagandeLagen (2003:389) om elektronisk kommunikation innehåller bl.a. bestämmelsersom innebär att en operatör med ett betydande inflytande på en viss marknadskall kunna föreläggas en samlokaliseringsskyldighet eller skyldighet omgemensamt utnyttjande vad avser t.ex. (4 kap. 4 §). Även andraoperatörer kan föreläggas detta om skyldigheten krävs för att skydda miljö,folkhälsa eller allmän säkerhet eller för att uppnå mål för fysiskplanering (4 kap. 14 §). Så kan vara fallet när det saknas möjlighet tillgenomförbara alternativa lokaliseringar. Som en allmän grundprincip gälleratt skyldigheter som åläggs skall vara rimliga och proportionella (1 kap.2 §).I propositionen anges som typfall för beslut om ledningsrätt förandrahandsutnyttjande att ledningsrättshavaren till följd av bestämmelserna ilagen om elektronisk kommunikation angående samutnyttjande och tillträdeär skyldig att ge en annan operatör rätt att sätta upp någon anordninginom en basstation eller telestation. Detta gäller både nu befintligaanläggningar och kommande anläggningar.Enligt utskottets mening är reglerna utformade på ett sätt som ger möjlighetatt uppfylla vad motionärerna efterlyser. Systemet torde således i ochför sig främja samordning. Detta gäller särskilt efter att de nu föreslagnaändringarna som syftar till att underlätta andrahandsupplåtelser hargenomförts. Utskottet förutsätter att regeringen följer tillämpningen avlagen (2003:389) om elektronisk kommunikation och i den mån det blirnödvändigt föreslår ändrade regler. Utskottet avstyrker motionsförslaget.Regeringens lagförslagUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens lagförslag och avslå de motståendemotionsförslagen. Jämför reservationerna 4 (v), 5 (mp) och 6 (c).MotionernaFyra motioner innehåller förslag om avslag på propositionen.I motion 2003/04:Bo5 (v) yrkande 1 anför motionärerna att regeringennegligerar den oro och rädsla som människor känner. Motionären bakom motion2003/04:Bo7 (fp) i denna del vänder sig framför allt mot att teleoperatörernainte behöver betala marknadsmässig ersättning och anser att frågorna omtillträde till mark hade kunnat lösas med frivilliga överenskommelser medmarknadsmässiga ersättningar. I motion 2003/04:Bo8 (mp) ifrågasättermotionären bl.a. allmänintresset av 3G-utbyggnaden och pekar även på ettstort folkligt motstånd. Motionären tar dessutom upp ersättningsfrågornaoch ifrågasätter om markägaren får tillräcklig kompensation. Även grannarspartsställning vid ledningsförrättning uppmärksammas. Slutligen ifrågasättermotionärerna bakom motion 2003/04:Bo9 (c) om utbyggnaden är ett angelägetallmänt intresse. De anser även att det föreligger en betydande osäkerhetom effekterna av strålningen.Centermotionen 2003/04:Bo10 förespråkar att lagen träder i kraft i sambandmed att ändringar av ersättningsreglerna (föranledda av den utvärderingav ersättningsreglerna som tidigare efterlyst) träder i kraft(se även under avsnittet Ersättningsfrågor).Avslutningsvis anser motionärerna bakom motion 2003/04:Bo6 (m) yrkande 1att lagändringarna är onödiga och att de kan ersättas med frivilligaöverenskommelser.Utskottets ställningstagandeDe synpunkter som dessa motionärer tar upp har utskottet belyst i detidigare avsnitten. Det finns skäl för att här redovisa något av vadutskottet har anfört i dessa frågor. Det är således inte en fullständiggenomgång.Utskottet har som sin ståndpunkt redovisat bl.a. att försiktighet ochåterhållsamhet bör vara vägledande vid ställningstaganden till uppförandeav olika anläggningar för mobiltelefoni m.m. Vidare har utskottet pekatpå att de planinstrument m.m. som kommunerna förfogar övergör det möjligt för dem att undvika olämplig lokalisering av olikaanläggningar för mobiltelefoni. I det sammanhanget har utskottet särskiltanmärkt att de kommunala planerna och de kommunala bedömningarna av markenslämplighet för olika ändamål får betydelse såväl i ärenden enligt PBL somvid ledningsrättsförrättningar.Vidare har utskottet även pekat på att en tillsynsmyndighet har möjlighetatt, om övriga förutsättningar föreligger, ingripa mot olämpliga placeringarmed stöd av försiktighetsprincip. En grundläggande förutsättningför ett ingripande (t.ex. genom åläggande att nedbringa strålning från ensändare) är att det finns skäl att anta att strålningen från den aktuellasändaren kan medföra skador eller olägenheter för människors hälsa ellerför miljön, dvs. risk för hälso- eller miljöpåverkan. I det sammanhangetfår framför allt kunskapsläget avseende strålningseffekter och uppgifterom vilken strålning som den aktuella antennen faktiskt avger avgörandebetydelse.I ersättningsfrågorna har utskottet bl.a. redovisat att man förutsätteratt regeringen utan något nytt tillkännagivande kommer att uppfylla de avriksdagen tidigare tillkännagivna önskemålen om en utvärdering av gällandeersättningsprinciper inom en snar framtid.Angående samrådsfrågorna har utskottet redovisat på vilket sätt som detvid en ledningsrättsförrättning ges möjligheter att få olika frågor belysta.Allmänintresset av de föreslagna ändringarna har utskottet utförligtredovisat framför allt i de inledande avsnitten. Härav framgår att syftetmed förslaget är bl.a. att åstadkomma från miljö- samt plan- ochbyggnadssynpunkt önskvärda samlokaliseringar. Förslaget syftar därmed till atttillgodose angelägna allmänna intressen.I det begränsade antal fall där parterna inte kommer överens anser utskottetatt det måste finnas en möjlighet att erhålla ledningsrätt.Med hänvisning till vad utskottet redovisat under tidigare avsnitt ochmed anslutning till regeringens angående lagförslaget gjorda bedömningartillstyrker utskottet regeringens lagförslag samt avstyrker motionsförslagen.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlettföljande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslagtill riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Lokaliseringsfrågor m.m., punkt 1 (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo5yrkande 4 och avslår motion 2003/04:Bo7 i denna del.StällningstagandeSom vi senast påpekade i betänkandet 2003/04:BoU7 Mobiltelefonmaster ochbuller i planeringen m.m. ger den stora utbyggnad som är på gång medtredje generationens mobiltelefoni anledning till att se över regelverketkring samhällsansvar och information till allmänheten.3G-nätets utbyggnad kräver 6 000 sändningsmaster och dessutom 30 000 nyaantenner som monteras på bostadshus och andra byggnader. använder enhögre frekvens som innebär att räckvidden från basstationernas antennerär kortare än för GSM-mobiltelefoner. Tillsammans med den störreöverföringskapaciteten gör detta att det behövs fler basstationer för 3G.Diskussionen om farorna med strålningen från 3G-master och 3G-antennerpågår inom vetenskapen och olika skolor har fått olika genomslag i olikadelar av världen. Om vi ser bara till de olika gränsvärdena för strålningfrån 3G-master kan vi konstatera att nivåerna skiftar stort och att Sverigeligger högt. Strålningen som mäts i watt per kvadratmeter (W/m2) liggert. ex. i på 0,09 W/m2, i () på 0,01 W/m2, i Belgienpå 0,024 W/m2 medan och har satt gränsvärdet 10 W/m2.Oavsett vilken teori vi väljer att förlita oss på är det viktigt attmänniskors oro tas på allvar.En viktig del i arbetet för att komma till rätta med den oro som finnsoch för att minska riskerna är att införa säkerhetsavstånd. Enligt vårmening är det rimligt att sändningsmaster inte skall få placeras närmareän från bostäder och från skolor och förskolor.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi nu framför. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo5 yrkande 4 ochavslår motion 2003/04:Bo7 i denna del.2. Lokaliseringsfrågor m.m., punkt 1 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:Bo5yrkande 4 och 2003/04:Bo7 i denna del.StällningstagandeI 2 kap. (MB) återfinns vissa allmänna hänsynsregler. Härigenomställs det bl.a. vissa krav på bästa placering av olika verksamheter. Avstort intresse i nu aktuellt sammanhang är 2 kap. 3 § MB där det angesförsiktighetsmått m.m. som alla som bedriver eller avser att bedriva enverksamhet eller vidta en åtgärd skall iaktta för att motverka skadoreller olägenheter för människors hälsa och miljö. Denna bestämmelse kallasför försiktighetsprincipen.Vi anser att den principen skall tillämpas i alla sammanhang där myndighetertar ställning till om tillstånd skall ges för viss verksamhet. Närmasttill hands ligger att tillståndsmyndigheterna skall tillämpa den vidprövningar enligt ledningsrättslagen och PBL.3G-nätets utbyggnad kräver minst 6 000 sändningsmaster och dessutom 30 000nya antenner som monteras på bostadshus och andra byggnader. använderen högre frekvens som innebär att räckvidden från basstationernas antennerär kortare än för GSM-mobiltelefoner. Tillsammans med den störreöverföringskapaciteten gör detta att det behövs fler basstationer för 3G.Diskussionen om farorna med strålningen från 3G-master och 3G-antennerpågår inom vetenskapen och olika skolor har fått olika genomslag i olikadelar av världen. Oavsett vilka vi väljer att förlita oss på är det viktigtatt människors oro tas på allvar.En del i det arbete som behövs för att komma till rätta med den oro somfinns och för att minska riskerna är att införa säkerhetsavstånd. Enligtvår mening är det rimligt att sändningsmaster inte skall få placerasnärmare än från bostäder och från skolor och förskolor.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadjag nu framför. bifaller därmed motionerna 2003/04:Bo5 yrkande4 och 2003/04:Bo7 i denna del.3. Informations- och samrådsfrågor, punkt 2 (v, mp)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo5yrkandena 2, 3, 5 och 6.StällningstagandeI dag är det bara () och operatörerna som haren samlad information om var alla , antenner och basstationer förmobiltelefoni är placerade. Detta är inte att ta folks oro på allvar.Regeringen bör därför ta initiativ till att göra denna informationtillgänglig för alla medborgare och se till att kommunerna har en samladinformation till medborgarna. Vi vet att det kommer attsättas upp en stor mängd basstationer och antenner överallt i vårt samhälle.För att få en klar bild av var och hur stor koncentration vi har i olikaområden bör nya anläggningar inte få uppföras innan en bygganmälan hargjorts. En bygganmälan skulle ge kommunen och kommunmedborgarna en samladbild av nytillkomna antenner och basstationer. Utifrån denna informationökar medborgarnas möjlighet att välja vilken strålningsmiljö man villleva i. Regeringen bör därför ta initiativ till en lagändring som innebäratt bygganmälan måste göras innan nya basstationer och antenner tas ibruk. Det finns olika sätt att sätta upp sändningsmaster, ochreglerna för när bygglov krävs är oklara. Enskilda kräver bygglovmedan på byggnader inte lika självklart gör det. Försök att döljasändningsmaster i form av flaggstänger har gjorts för att undgå bygglov.För att tydliggöra reglerna bör regeringen föreslå ändringar i lagstiftningensom innebär att alla sändningsmaster oavsett konstruktion och läge kräverbygglov.Det finns en bred enighet i om en utbyggnad av tredje generationensmobiltelefonnät. Vi delar uppfattningen om att den nya tekniken är viktig.Utbyggnaden bör dock ske på ett sådant sätt att människors oro minimeras.Propositionen visar tyvärr inte någon ansats till en sådan hållning. Viföreslår därför att det skall vara obligatoriskt med samråd med bygg- ochmiljönämnd i samband med att ledningsrätten prövas.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadvi nu framför. Därmed bifaller motion 2003/04:Bo5 yrkandena 2,3, 5 och 6.4. Regeringens lagförslag, punkt 5 (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens förslag till lag om ändring iledningsrättslagen (1973:1144) och tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna2003/04:Bo5 yrkande 1, 2003/04:Bo7 i denna del, 2003/04:Bo8 och 2003/04:Bo9och avslår proposition 2003/04:136 och motionerna 2003/04:Bo6 yrkande 1och 2003/04:Bo10.StällningstagandeVänsterpartiet delar majoritetens uppfattning om behovet av en utbyggnadav .