bet · GR01UU12 · 2004-04-01 00:00:00 — Dettainnebär en ambitionshöjning när det gäller vatten-arbetet såväl för svensk del som för EU i desshelhet.Ramdirektivet syftar i korthet till att bl.a.skydda och förbättra tillståndet i vattnensekosystem respektive vattenmiljön, förhindraförorening av grundvatten, främja en hållbarvattenanvändning och reducera effekterna avöversvämning och torka. Det kan antas leda tillförbättringar av vattenkvaliteten i eftersom flera andra länder som liggerinom tillrinningsområdena också omfattas av direk-tivets krav.Utskottet har tidigare i betänkandet redovisatvissa uppgifter om EU:s vatteninitiativ omförvaltning av vatten i utvecklingsländer ochprioriteringar för EU:s utvecklingssamarbete. bedömning kan den långsiktigamålsättningen med vatteninitiativet anses stå iöverensstämmelse med vad som förespråkas i motionen.Grunden i såväl ramdirektivet om vatten som ivatteninitiativet är integreradvattenresursförvaltning.Utskottet konstaterar att såväl ramdirektivet somvatteninitiativet utgår från ett gemensamtholistiskt synsätt och innebär attvattenresursförvaltningen sker med hänsyn tillvattendrags och floders naturliga gränser.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionerna väckt är besvarade ochavstyrker därmed motionerna 2003/04:U261 (kd)yrkande 7, 2003/04:U326 (v) och 2003/04:U336 (mp)yrkandena 24.Klimatfrågan Kyotoprotokollet energisystemI en motion förespråkas svenska ansträngningar föratt förmå och att medverka igenomförandet av Kyotoprotokollet.De svenska insatserna för att påverka såatt landet ratificerar protokollet redovisades av miljöminister . Redovisningen var föranledd av en fråga iämnet (fråga 2003/04:410). Enligt miljöministern harsvenska regeringsföreträdare vid ett flertaltillfällen uppmanat den att verkaför att ratificerar Kyotoprotokollet. Honhade personligen diskuterat frågan med den ryskamiljöministern . I samband med ettbilateralt möte med den ryske finansministern ioktober 2003 hade statsrådet tagit uppfrågan. Samma månad hade den också diskuterats ibilaterala överläggningar mellan statsminister och den ryske utrikesministern.Miljöministern bedömde att så småningomkommer att ratificera Kyotoprotokollet. Vad Sverigeenligt miljöministern kan göra är att genom EU och iandra sammanhang påminna om fördelarna medKyotoprotokollet vid möten med ryska kolleger.Sverige kan också på olika sätt bistå iuppbyggnaden av de system som fordras för attprotokollet skall kunna användas fullt ut. Likasåkommer att i samarbetet inomÖstersjöregionen och inom verka fören rysk ratificering. På är det ocksåviktigt att stärka det vetenskapliga samarbetet.Vissa frågor om Kyotoprotokollet har nyligenbehandlats av miljö- och jordbruksutskottet ibetänkande 2003/04:MJU8 EU-prioriteringar för att nåmiljömålen liksom i den regeringsskrivelse sombehandlades i betänkandet (skr. 2003/04:9). Iskrivelsen framhåller regeringen att EU framstår somden absolut viktigaste pådrivande parten iinternationella förhandlingar inom ramen förklimatkonventionen, delvis som ett resultat avsvenska ansträngningar. EU:s roll har accentueratsbl.a. genom beslut att inte ratificeraKyotoprotokollet. Fortsatta internationella insatserefter Kyotoprotokollets första åtagandeperiod,20082012, måste komma till stånd för att delångsiktiga målen skall nås. Sådana insatser måsteenligt vad regeringen anför i skrivelsen involverasåväl som viktiga . Sannolikt är detendast genom att EU är aktivt och pådrivande somdetta kan ske. Bland annat bör EU bättre utveckladialogen med . Miljö- ochjordbruksutskottet ställde sig i betänkande MJU8bakom regeringens uppfattning att fortsatta svenskainsatser inom EU är nödvändiga för att nå framgång isträvandena mot målen inom klimatområdet.Utrikesutskottet instämmer i miljö- ochjordbruksutskottets uppfattning. Utrikesutskottetnoterar också att regeringen i den proposition somlåg till grund för beslutet om Sverigesklimatstrategi, proposition 2001/22:55, förebådadeatt det föreslagna delmålet för perioden 20082012kommer att följas av ytterligare mål förutsläppsminskningar för attmiljökvalitetsmålet skall kunna uppnås, och för attmöta nya internationella krav. skall enligtpropositionen såväl nationellt som i samarbete medandra länder söka göra detta.Utrikesutskottet har i betänkande2003/04:UU3 politik för global utvecklingbehandlat vissa frågor rörande miljöpolitik ochklimatförändringar. Utskottet konstaterade där attde globala variationerna i fråga om utsläpp avväxthusgaser är mycket stora. Den ojämlikafördelningen av utsläpp i kombination med att det ärfattiga länder som troligen kommer att drabbashårdast av klimatförändringarna innebär enligtutskottet att det är industriländerna som skall gåföre med åtgärder på klimatområdet. ,framhöll utskottet i det nämnda betänkandet, kommerdock utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser attbehöva begränsas även i utvecklingsländerna.Utskottet framhöll vidare, i likhet med vad somtidigare uttalats av sammansatta utrikes-, miljö-och jordbruksutskottet i betänkande 2002/03:UMJU1(s. 62), att det är angeläget att industriländernaverkligen uppfyller sina skyldigheter gentemotutvecklingsländerna, så som de kommer till uttryck iklimatkonventionen, bl.a. i fråga om stöd tillkapacitetsuppbyggnad, tekniköverföring samtanpassning till och minskad påverkan på klimatet.I betänkande UU3 påpekade utskottet att frågan omutvecklingsländernas egna åtaganden är känslig.Samtidigt som utvecklingsländerna behöver stöd ochen effektiv energiutveckling står det klart attåtminstone vissa utvecklingsländer efter den förstaåtagandeperioden 20082012 på något sätt också börmedverka med kvantitativa åtaganden. Det behövs etträttvist och samlat handlande som inte äventyrarutan snarare bidrar till utvecklingsländernasutveckling och kamp mot fattigdom.När det gäller klimatrelaterade insatser finns detanledning att särskilt nämna betydelsen av åtgärderpå energiområdet. Utskottet har i betänkandeUU3 uttryckt sitt stöd för de initiativ tillenergisamarbete och utvecklande av förnyelsebaraenergikällor som EU tog tillsammans med likasinnadeländer i samband med Johannesburgstoppmötet. EU:senergiinitiativ, som aktivt stöds av , syftartill att öka prioritering av hållbarenergiförsörjning och därmed bidra tillfattigdomsbekämpning. Utskottet framhöll att Sverigemåste bidra internationellt för att lösa problemenmed smutsig och hälsofarlig energiproduktion ochsamtidigt motverka klimatförändringar och andranegativa effekter på hållbar utveckling.Utskottet vill erinra om att den svenskaklimatstrategin (prop. 2001/02:55, bet.2001/02:MJU10, rskr. 2001/02:163) innebär att vårtnationella klimatmål skall uppnås genomutsläppsminskningar främst i . Utskottet villhär vidare framhålla att miljöbiståndet särskilt börinriktas på att bistå att genomföra sinaåtaganden enligt internationella miljöavtal.Klimatkonventionen och det tillhörandeKyotoprotokollet är därvid framträdande exempel.Biståndet, inklusive miljöbiståndet, spelar en storroll vad gäller att stärka kapaciteten iutvecklingsländerna, vilket också gynnargenomförandet av projekt inom Kyotoprotokolletsmekanism för ren utveckling (CDM). deltaraktivt i arbetet med att utveckla denna och verkarför att initiera konkreta projekt.Sverige är genom i färdmed att genomföra ett antal CDM-projekt inom ramenför energipolitiskt motiverade internationellaklimatinsatser. Investeringarna görs dock med stödav medel för genomförande av klimatpolitiken.Investeringar i den rena mekanismen genererarnämligen utsläppsminskningar som kommer givarlandettill godo, enligt Kyotoprotokollets regelverk.Utskottet anser att de därför inte bör bekostas medbiståndsmedel.När det gäller frågan om en energifond villutskottet erinra om vad som anförts tidigare ibetänkandet om finansieringsmekanismer. Utskottetmenade där att upprättandet av nya separata fonderinte har självklara fördelar i förhållande tillexisterande institutioner och mekanismer förfinansiering.I anslutning till vad som anförts här villutskottet i likhet med imeddelandet efter världstoppmötet om hållbarutveckling i : genomförande av våraåtaganden (KOM (2003) 829) betona vikten av attdet skapas samordningseffekter och strategiskaallianser mellan EU:s energiinitiativ och andrarelevanta initiativ. Ett exempel på det sistnämndaär den s.k. Johannesburgskoalitionen för förnybarenergi där mer än 80 länder kommit överens omatt sätta upp mål och tidsramar för att öka andelenförnybar energi i sin övergripande energimix, isyfte att överträffa de åtaganden somgenomförandeplanen från innebär. Ocksåden kommande världskonferensen om förnybar energi iBonn 2004 bör nämnas i sammanhanget. kommeratt aktivt delta i konferensen, där konkretainternationella mål skall diskuteras.Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionerna väckt är besvarade ochavstyrker därmed motionerna 2002/03:U239 (kd)yrkande 1, 2003/04:U254 (kd) yrkande 12 och2003/04:U266 (c) yrkandena 1 och 2.SkogMot bakgrund av den omfattande avskogningen påmellan 15 och antog 2002 en ny skogsstrategioch operationell policy. Strategin innefattar treintegrerade mål: ianspråktagande av skogenspotential för att minska fattigdom, inlemmande avskogarna i en hållbar ekonomisk utveckling och skyddav globala skogliga värden.Alla investeringar som stöds av måstestå i överensstämmelse med den operationellaskogspolicyn liksom med den operationella policy somslagits fast på andra områden i bankens verksamhet,exempelvis när det gäller miljöhänsyn ochurbefolkningar (Sustaining . A World BankStrategy. 2003).Skogspolicyn redovisar tydligt vilken typ av skogarsom får respektive inte får avverkas med stöd frånVärldsbanken. Det finns en inspektionsfunktion hosbanken som har till uppgift att tillse att reglernaefterlevs.Ovan har vissa uppgifter om det internationellaskogssamarbetet redovisats, däribland tillskapandetav FN:s skogsforum liksom skogsfrågor igenomförandeplanen från Johannesburg.Vid toppmötet om hållbar utveckling i Johannesburglanserade EU tillsammans med medlemsstaterna ensärskild handlingsplan för skogslagstiftningensefterlevnad, styrelseformer och handel. Dennainnefattar bl.a. frivilliga men bindandepartnerskapsavtal med träproducerande länder ochregioner. Genom dessa partnerskap skall EU ochpartnerländerna etablera en ordning med licenser somskall garantera att all timmerexport till ärlaglig. Partnerskapen kommer också att uppmuntrastyrelsereformer i träproducerande länder som skallfrämja större rättvisa och öppenhet i samband medskogsavverkning.Det kan också nämnas att det finns eninternationell organisation för tropiskt timmer,ITTO, som samlar länder som producerar ochkonsumerar tropiskt timmer i syfte att utveckla enpolitik kring olika aspekter av handel med sådanttimmer samt kring hållbart nyttjande av råvarubasen,de tropiska skogarna. pågåromförhandlingar av gällande avtal därbl.a. och andra EU-länder medverkar. EU-medlemsstaterna vill i det nya avtalet betonasociala frågor och frågor om mänskliga rättigheter.När det gäller den motion som behandlar hotet motBrasiliens regnskogar och urbefolkning kan utskottetkonstatera att de insatser av mer generell karaktärsom redovisats ovan ligger i linje med de synpunktersom framförs i motionen.Med vad som anförts anser utskottet att de frågorsom motionerna väckt är besvarade och avstyrkerdärmed motionerna 2003/04:U345 (s) och 2003/04:U308(c) yrkande 15.KatastroferI en motion behandlas förslag om att motverkakatastrofer och deras effekter.Ett av åtagandena i FN:s millenniedeklarationavser intensifierat samarbete för att minska antaletnaturkatastrofer och verkningarna av dessa samtkatastrofer som orsakats av mänskliga aktiviteter.Ovan har vissa uppgifter från FN:s miljöprogramUNEP om den ökade förekomsten av naturkatastroferredovisats. Också harbelyst detta problem. I rapporten : a Challenge for Development som publicerades ifebruari 2003 fastslår UNDP att många människor somomkom i naturkatastrofer hadekunnat räddas om förberedelserna hade varit bättre.Förstörelsen kan reduceras kraftigt om regeringarvidtar rätt åtgärder för att minska riskerna innankatastrofen inträffar i stället för att försökamildra effekterna i efterhand.Den verkliga orsaken till höga dödstal ärfattigdom, inte naturkrafter, hävdas det i . av alla dem som utsattes förnaturkatastrofer levde ifattiga länder men dödsfallen där utgjorde mer änhälften av det totala antalet dödsfall till följd avnaturkatastrofer. Framför allt i utvecklingsländerskulle enligt rapporten en stor del av förstörelsenoch dödsfallen kunna undvikas genom bättre planeringoch en mer systematisk riskanalys.I rapporten rekommenderas att bästa tillgängligastatistik och riskanalys används för bättreförberedelser för att möta en naturkatastrof. Ipolitiska processer bör man beakta risken förkatastrofer och planera för detta, enligt rapportensrekommendationer. Vidare bör analys av risken förkatastrofer ingå i utvecklingsplaneringen, särskiltnär det är frågan om återuppbyggnadsfasen efterkatastrofer.Utrikesutskottet behandlade i betänkande2001/02:UU2 frågan om naturkatastrofer ochkonstaterade att dessa alltmer kommit att analyserasoch hanteras som ett utvecklingsfenomen näraförbundet med fattigdom. I detta betänkande, och dåinte minst i dess inledande avsnitt om mål ochinriktning, har utskottet pekat på sambandet mellanfattigdomsbekämpning och miljöfrågor.Det är de fattigaste som är mest sårbara och somdrabbas hårdast i samband med naturkatastrofer.Utskottet menade i det nämnda betänkandet UU2att naturkatastrofer uppstår när de sociala ochekonomiska effekterna av naturens härjningar gårutöver vad det lokala samhället har förmåga atthantera. Därav följer, poängterade utskottet, attdet är nödvändigt för analysen av naturkatastrofernaatt skilja mellan följderna av meteorologiska ochgeologiska fenomen och de sociala och ekonomiskaeffekterna av dessa fenomen. Kvaliteten på dennaanalys är i sin tur avgörande för utformningen av eneventuell insatsplanering.Akuta biståndsinsatser bör planeras med enlångsiktig vision redan i insatsens inledningsskede.Det innebär, framhöll utskottet i betänkande UU2,bl.a. att detaljerad information måste införskaffasav målgruppen för att man dels skall kunna hanterabåde omedelbara och långsiktiga behov, dels på bästasätt ta till vara de drabbades egna kunskaper,resurser och möjligheter att återuppbygga sinasamhällen. Utskottet anförde också att svenskinsatsplanering för att motverka följderna avnaturkatastrofer har ett helhetsperspektiv som ärbetydligt vidare än katastrofen och dess omedelbaraeffekter. I detta helhetsperspektiv ingår bl.a.institutionella, politiska, ekonomiska ochekologiska faktorer.Utskottet vidhåller även det synsätt somredovisades i betänkande UU2 och noterar att dettaligger väl i linje med vad som framförts i berördamotionsförslag.När det gäller frågan om tidig varning sombehandlas i en annan motion, kan sådan ses som enavgörande förutsättning för att man verksamt skallkunna lindra skadeverkningar av naturkatastrofer. Omarbetssätt och resurser är tillräckligt goda är detmöjligt att förvarna inför exempelvis enöversvämning eller en cyklon. Detta, i sin tur, göratt beredskapsinsatser kan sättas in snabbare så attåtminstone mänskliga skador kan undvikas.Det internationella humanitära samfundet har underde fortsatt att förbättra sitt arbeteför tidig varning. FN, med sin övergripandeledningsuppgift för samordning av internationellainsatser, har utvecklat särskilda varningsrutinerinom sitt kontor för humanitär samordning, OCHA. Medstöd i dessa kan OCHA ge snabb information omstundande katastrofer, riktad information tillräddningstjänster och andra insatsbereddainstitutioner, och även lämna information tillallmänheten. Den internationella rödakors- ochrödahalvmånefederationen (IFRC), som är en av destörsta internationella aktörerna inomnaturkatastrofhantering, har också utvecklat rutinerför förvarning.Det är angeläget att förvarningssystemenförbättras ytterligare, vilket såväl ochsvenska myndigheter som FN och IFRC m.fl. verkarför. Sida stöder också varningssystem i länder somär särskilt sårbara vid naturkatastrofer.Av vad som redovisats ovan framgår att det riktasökad internationell uppmärksamhet motnaturkatastrofer och möjligheterna att motverkadessa. Ett uttryck för detta är att en resolution iämnet antogs vid Interparlamentariska unionens (IPU)konferens i . I resolutionenbehandlas behovet av internationellt samarbete föratt förhindra och hantera gränsöverskridandenaturkatastrofer och deras effekter på regionalnivå.I detta sammanhang kan nämnas att EU inom fyra årskall ha byggt upp ett globalt övervakningssystemsom kan hjälpa till att förutspå naturkatastrofer,miljöhot och bidra till bevakningen av EU:s gränser.Kommissionen lade fram enhandlingsplan för hur systemet skall kunna tas ibruk . finns data från satelliteroch jordbunden övervakning tillgänglig, men på grundav bristande samordning används inte resursernaeffektivt. I det nya systemet skall alla uppgiftersamlas och analyseras av en central enhet.Utvecklingen av systemet skall ske i samarbete medEuropeiska rymdorganisationen ().Med vad som ovan anförts anser utskottet att defrågor som motionerna väckt är besvarade ochavstyrker därmed motionerna 2002/03:U201 (m)yrkandena 46 och 2002/03:U313 (c) yrkande 18.6 Miljö och säkerhetUtskottets beslut i korthetI detta avsnitt behandlas motioner om miljöoch säkerhet. Samtliga motioner avstyrks.MotionerEnligt motion 2002/03:U283 (kd) yrkande 4 ärvattenfrågan en av de viktigaste frågorna i detmultiregionala samarbetet i . EUbör fortsätta att stödja befintliga multiregionalaprocesser och hårdare driva frågan om attinstitutionalisera vattensamarbetet.Enligt motionerna 2002/03:U217 (kd) yrkande 2 och2003/04:U242 (kd) yrkande 2 bör uppmanas attstoppa dammbygget i Ilisu i sydöstra delen avlandet, vilket hotar vattenflödet i floden skulle innebära stor risk för tillgången påvatten i och . Dammbygget skulle ocksåmedföra att den staden medför många folkslag ovärderliga kulturskatter skulledränkas i vattenmassorna. Dammbygget skulle dessutomgöra 70 000 människor hemlösa.BakgrundSambandet mellan miljö och säkerhet har rönt ökaduppmärksamhet . Till en början varfokus främst riktat mot staters säkerhet ochkonflikter med våldsinslag. harintresset också vidgats till att omfatta även andrasäkerhetsaspekter.I internationell forskning och debatt används oftabegreppet miljösäkerhet (environmental security).Innebörden av begreppet är vidsträckt och inkluderarsåväl traditionella säkerhetsaspekter som staterssäkerhet, konflikter med våldsinslag och militärthot men också andra säkerhetsaspekter till följd avmiljöförstöring genom mänsklig aktivitet ochbefolkningstillväxt samt flyktingströmmar, politiskinstabilitet och etniska konflikter till följd avresursbrist eller upplevd orättvis fördelning avresurser. Det vidare synsättet beträffandemiljöfrågorna förklaras med att miljöförstöring kanfå katastrofala effekter, att traditionelltsäkerhetstänkande inte gör samhällen förberedda påatt hantera sådana hot och att, till skillnad fråntraditionella säkerhetsfrågor, nationsgränser inteutgör några hinder för spridning av miljöhot.Exempel på sådana nya hot är klimatförändringar,uttunning av ozonlagret, markförstöring ochvattenbrist.Miljöhot som kan medföra säkerhetsaspekter tar sigmånga uttryck. De kan, förutom ovan angivna exempel,avse föroreningar i grundvatten, gränsfloder, sjöaroch andra gemensamma vatten liksom avfall ochkemikalieföroreningar till luft eller mark frånindustrier eller andra anläggningar, t.ex. militärasådana. Här kan också nämnas att skogsskövling,kraftverk och dammbyggen kan ha säkerhetsaspekter.Miljöförstöring äger rum på många håll i världen menkonsekvenserna för dem som drabbas varierar mycketstarkt. Fattiga människor är i regel som mestsårbara, särskilt i samhällen där det inte finnsnågra grundläggande trygghetssystem. De som drabbasallra hårdast är ofta landsbygdsbor, kvinnor, barn,äldre och funktionshindrade.I studien onEnvironmental Security (2003) som publicerats i ettforskningsprogram om miljörisker och sårbarhet vidStockholm () tar man uppolika aspekter på miljösäkerhet. Resultat fråninternationella forskningsprojekt inriktade påmiljöförstöring och konflikter med våldsinslagsummeras i studien. En slutsats är att konflikter omicke-förnybara naturresurser som olja och mineralerinte är någon ny företeelse. Däremot har nya formerav konflikter uppstått kring förnybara resurser sommänniskor är beroende av för sin överlevnad, t.ex.odlingsbar mark och färskvatten, och sådanakonflikter tycks bli allt vanligare. Andraslutsatser är att miljöförstöring inte är den endaeller omedelbara orsaken till konflikter liksom attmånga miljörelaterade konflikter kommer att äga rumi utvecklingsländer eftersom beroendet av förnybararesurser är större där än på många andra håll.Förekomsten kan väntas vara större där det finnsspänningar också av andra skäl än miljön.Ytterligare en slutsats är att miljörelateradekonflikter tenderar att bestå och spridas över stora områden.Effekterna av klimatförändringar kan väntas blistora på en del håll i världen. harmånga människor i och på andra håll i världenspekulerat om samband mellan å ena sidan exempelvisöversvämningar, stormar och torka och å den andraklimatförändringar och global uppvärmning.Utvecklingen av fenomenet har av många sattsi samband med de sistnämnda faktorerna. Enligt FN:smiljöprogram är det emellertid inte klarlagt omklimatförändringar och den globala uppvärmningenleder till ökad förekomst av eller förvärrar ElNiño.El Niño ingår i en oregelbundet återkommandeförändring av ytvattentemperatur ochväderförhållanden vid Sydamerikas västkust.Effekterna av blev mycket kraftiga 198283och 199798. beräknas2 000 personer ha omkommit och skador uppstått tillett värde av 13 miljarder USD, enligt FN:smiljöprogram . Enligt samma källa anses El Niñounder 199798 ha orsakat extrema regnväder ochöversvämningar i och östra ,kraftiga stormar längs och i östraUSA, svårartad torka i nordöstra samtdelar av södra och liksomhungersnöd till följd av torka i Papua Nya Guinea.I många scenarier räknar man med attklimatförändringar ger upphov till successiva ochförhållandevis långsamma skeenden men det finnsockså förutsägelser om mycket snabba förlopp.Ett exempel på det senare återfinns i en nyligenutgiven Pentagonrapport om säkerhetspolitik ochklimatförändringar, An Abrupt Climate ChangeScenario and Its Implications for , October 2003. Där uttrycksfarhågor för en dramatisk klimatförändring underperioden med vittgående konsekvenserav bl.a. säkerhetspolitisk art.Scenariot i Pentagonrapporten innebär att denpågående klimatförändringen med en gradvis ökning avjordens medeltemperatur accelererar och leder tilltemperaturhöjningar i , ochSydafrika men sänkta temperaturer i delar av Asienoch och i än större utsträckning iNordeuropa. Det sistnämnda förklaras bl.a. medändrade havsströmmar, avsmältning av Grönlandsglaciärer och ökad nederbörd. medtemperaturförändringarna blir det enligt scenariotutbredd torka i viktiga jordbruksområden och områdendär stora befolkningscentra i och östraNordamerika hämtar sitt vatten. Förekomsten avstormar ökar i och norra Stilla havet.Snabba klimatförändringar av detta slag kan enligtrapporten leda till livsmedelsbrist på grund avminskad global jordbruksproduktion, minskadfärskvattentillgång, förhöjd sjukdomsfrekvens, ökadförekomst av översvämningar och torka samt ojämnenergitillförsel bl.a. på grund av förvärradeisförhållanden och stormar.Också i exempelvis den tredje rapporten från deninternationella klimatpanelen IPCC (InternationalPanel on Climate Change) räknar man medbetydande klimatförändringar under detta århundrade.Koldioxidkoncentrationen och den genomsnittligatemperaturen på jordytan och havsnivån väntas ökaenligt IPCC:s samtliga utsläppsscenarier.De säkerhetspolitiska konsekvenserna av snabbaklimatförändringar väntas bli betydande, enligtPentagonrapporten.