bet · GR01KU17 · 2004-05-06 00:00:00 — Utskottetavstyrker därmed motion 2003/04:K203 (m).Försäkringsbolags tillgång till journalerMotionI motion 2003/04:K368 av () begärsett tillkännagivande om behovet av en översyn avmöjligheterna att inskränka rätten för ickeoffentliga aktörer att få tillgång tillbarnavårdscentralernas journaler. Motionärenkritiserar att föräldrar kan förledas att, oftaomedvetet, skriva under avtal där de godkänner attförsäkringsbolag kan få tillgång till ett barnsjournal hos barnavårdscentralen.BakgrundLagutskottet har behandlat motioner av sammainnebörd i sitt betänkande 2003/04:LU9.Lagutskottet erinrade om att (Smer) i ett yttrandetill regeringen behandlat frågan omförsäkringsbolagens hantering av journaluppgifter.Av yttrandet framgår att Smer anser attförsäkringsbolagens tillgång till och hantering avjournaluppgifter rymmer problem för den personligaintegriteten, för förtroendet för hälso- ochsjukvården samt, i den mån försäkringsbeslut kanbaseras på felaktig användning av journaluppgifter,även för rättssäkerheten. Försäkringsbolagensmöjlighet att ta del av oredigerade journaler kan,enligt Smer, även påverka journalföringen på ett förpatientsäkerheten menligt sätt. Smer föreslår attregeringen utreder förutsättningarna för attbegränsa försäkringsbolagens möjligheter att användagenerella fullmakter att inhämta upplysningar frånläkare och sjukhus. Vidare föreslår Smer attregeringen utreder förutsättningarna för att heltavskära möjligheten till fullmakter avseendetillgång till journaler förda i hälsoövervakandesyfte inom barnhälsovården och skolhälsovården. Enligt vad lagutskottet erfarit hadeRegeringskansliet gett en sakkunnigperson i uppdrag att biträda medatt belysa de frågeställningar som tagits upp iSmers yttrande.Lagutskottet kunde mot bakgrund av det redovisadekonstatera att det pågår ett arbeteinom i enlighet medmotionsönskemålen och att någon anledning förriksdagen att föregripa resultatet av detta arbeteinte förelåg. Utskottet föreslog att meddet anförda avslå de föreliggande motionerna.Riksdagen följde utskottets förslag.Det nämnda uppdraget (Ju 2004:C) skall, enligt vadkonstitutionsutskottet inhämtat, redovisas senastden 15 mars 2005.Utskottets ställningstagandeUtskottet föreslår med hänvisning till lagutskottetsredovisade bedömning att avslår motion2003/04:K368 (s).ForskningssekretessMotionI motion 2003/04:K379 av () begärstillkännagivanden om dels vikten av en noggrannöversyn av gällande lagstiftning och desstillämpning kring sekretess och handlingarsoffentlighet, särskilt vad gäller medicinskforskning (yrkande 1), dels vikten av att översynenutmynnar i förslag till åtgärder som tydliggörundersökningspersoners rätt till sekretess,omfattande talerätten i dessa mål, i förhållandetill vikten av handlingars offentlighet (yrkande 2).Motionären kritiserar ett avgörande av Kammarrätteni om rätten att ta del avforskningsmaterial i en psykologisk undersökning.BakgrundI 7 kap. sekretesslagen finns bestämmelser omsekretess med hänsyn till skyddet för enskildspersonliga förhållanden. Flera av bestämmelsernainnehåller ett s.k. omvänt skaderekvisit, vilketinnebär en presumtion för sekretess. Av 7 kap. 1 §framgår att sekretess gäller inom hälso- ochsjukvården för uppgift om enskilds hälsotillståndeller andra personliga förhållanden, om det intestår klart att uppgiften kan röjas utan att denenskilde eller någon honom närstående lider men.Enligt 7 kap. 13 § sekretesslagen gäller sekretessför uppgift som hänför sig till psykologiskundersökning vilken utförs för forskningsändamål, omdet inte står klart att uppgiften kan röjas utan attden som uppgiften rör eller någon honom närståendelider men. Enligt 13 kap. 3 § sekretesslagen gäller,då en myndighet i sin forskningsverksamhet från enannan myndighet erhåller en uppgift som ärsekretessbelagd där, sekretessen också hos denmottagande myndigheten.I 7 kap. 16 § sekretesslagen framgår att sekretessgäller för personuppgift, om det kan antas att ettutlämnande skulle medföra att uppgiften behandlas istrid med personuppgiftslagen (1998:204).Enligt 14 kap. 10 § sekretesslagen kan enmyndighet vid utlämnande av en uppgift till enenskild mottagare i vissa fall ställa upp förbehållsom inskränker mottagarens rätt att lämna uppgiftenvidare eller utnyttja den.Enligt 2 kap. 15 § tryckfrihetsförordningen och 15kap. 7 § sekretesslagen kan den som begärt att få tadel av en handling föra talan mot beslut, varigenomdenna begäran avslagits eller bifallits medförbehåll som inskränker sökandens rätt att yppahandlingens innehåll eller annars förfoga över den.I fråga om överklagande av beslut varigenom enmyndighet har avslagit en enskilds begäran att få tadel av en handling eller har lämnat ut en handlingmed förbehåll för den enskilde gäller attöverklagande utom i vissa undantagsfall fårgöras av sökanden (2 kap. 15 §tryckfrihetsförordningen, 15 kap. 7 §sekretesslagen).Sedan den 1 januari 2004 gäller lagen (2003:460)om etikprövning av forskning som avser människor(prop. 2002/03:50, bet. 2002/03:UbU18, rskr.2002/03:213). Etikprövningslagen gäller bl.a.forskning som innefattar behandling av känsligapersonuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen(1998:204), om forskningspersonen inte har lämnatsitt uttryckliga samtycke till behandlingen.Forskning som omfattas av etikprövningslagenstillämpningsområde får utföras bara om den hargodkänts vid en etikprövning som utförs av ensjälvständig etikprövningsnämnd. De möjligheterforskaren har haft enligt 19 § förstastycket personuppgiftslagen att själv tillämpaavvägningsnormen (efter förhandsanmälan tillDatainspektionen) för om behandling av känsligapersonuppgifter är godtagbar, har tagits bort. Detär i stället nämnderna som har att ta ställning tillbehandlingen av känsliga personuppgifter. Grundernaför den avvägningsnorm som tidigare fanns i 19 §första stycket personuppgiftslagen har förts in i 9och 10 §§ etikprövningslagen utan att någon sakligändring avsetts.Bestämmelserna om behandling av känsligapersonuppgifter för statistikändamål har behållitsoförändrade.I det ärende som motionen avser hade två personervar för sig begärt att få ta del av vissa handlingari ett forskningsmaterial som innehåller uppgifter omenskilda personers hälsotillstånd och som utgjordesav bl.a. testresultat och intervjusvar. Göteborgsuniversitet avslog begäran med hänvisning till 7kap. 1 och 13 §§ samt 13 kap. 3 § sekretesslagen.Kammarrätten i beslutade i två domar den6 att sökandena skulle få ta del av dehandlingar som de begärt att få del av och attGöteborgs universitet skulle fastställa de förbehållsom därvid skulle gälla till skydd för enskildasintressen. Resning i målen begärdes hosRegeringsrätten av , av denperson som var ansvarig för det vid Göteborgsuniversitet förvarade forskningsmaterialet och avfadern till ett av de barn som omfattades avforskningsprojektet.Regeringsrätten avvisade i avgöranden den 4 april2003 samtliga de tre resningsansökningarna (RÅ2003 ref. 18). Regeringsrätten hänvisade till attannan än sökanden inte är behörig att överklagaett beslut rörande utlämnande av allmän handlingoch att den grundläggande frågan var om annankunde få sin talan prövad inom ramen förtillämpning av det extraordinära rättsmedletresning. Regeringsrätten uttalade i denna frågabl.a. följande:Den fragmentariska regleringen av detta instituti 11 kap. 11 § regeringsformen och 37 b §förvaltningsprocesslagen (1971:291) saknar heltbestämmelser om vem som har rätt att ansöka omresning. Enligt doktrin och praxis gäller somhuvudregel, att förutsättningarna för sådantalerätt överensstämmer med dem som uppställtsför rätt att överklaga i ordinär väg, dvs. attdet angripna beslutet angår klaganden/sökandenoch gått honom emot (jfr 33 §förvaltningsprocesslagen). Talerätt tillkommersåledes i första hand den som varit part i detgenom det lagakraftvunna beslutet avgjordaärendet eller som, utan att inta formligpartsställning, på ett inte alltför obetydligtsätt berörs av beslutets verkningar; beträffandesistnämnda kategori av s.k. intressenter krävsytterligare att dessa personers intresse i sakenpå något sätt erkänts av rättsordningen, t.ex.genom bestämmelser om att de skall beredastillfälle att yttra sig, innan beslut fattas,eller att vid besluts meddelande på annat sätthänsyn skall tas till av dem företräddaintressen. Det sagda gäller inte endast dåbeslutet vunnit laga kraft, eftersomöverklagandetiden utgått, utan också då sökandeni resningsärendet genom ett uttryckligtförfattningsstadgande frånkänts överklaganderättmen i och för sig berörs av beslutets verkningarpå ett sådant sätt att han omförfattningsstadgandet inte funnits haftklagorätt. Vad särskilt gäller ärenden om utlämnande avallmän handling bör framhållas att lagstiftarenpå ett otvetydigt sätt prioriterat intresset avatt handlingar tillhandahålls eller, om man såvill, av offentlighetsprincipens effektivitet framför andra, skyddsvärda enskilda och allmännaintressen. I lagstiftningssammanhang framfördaönskemål om att klagorätten borde utvidgas, såatt t.ex. intresset av att motverka intrång ipersonlig integritet eller intresset av enallsidig prejudikatbildning genom ettöverklagande kunde bevakas av den som blirlidande av att en handling utlämnas eller av ettallmänt ombud, har bestämt avvisats (prop.1975/76:160 s. 203 f. och prop. 1979/80:2 Del As. Mot denna bakgrund kan det normalt intebli fråga om att ge företrädare för intressen,som kolliderar med sökandens möjlighet attresningsvägen få till stånd den överprövning somöverklagandereglerna på området förvägrar dem.För att sådan talerätt skall medges måsteerfordras mycket speciella skäl, knutna till ettalldeles exceptionellt enskilt fall. (Ett sådantfall skulle kunna vara, att det organ som avdomstol förelagts att utlämna en handling hävdar,att det över huvud inte utgör någon myndighet ochdärför inte omfattas av lagregleringen omallmänna handlingar; jfr RÅ 1984 2:101 ochRagnemalm i FT 1985 s. 116 ff. ang.löntagarfondernas talerätt. )Regeringsrätten fann att , ävenom det hade att bevaka intressen som berördes avkammarrättens dom, saknade rätt att ansöka omresning i målet.Regeringsrätten ansåg vidare att den person somvar ansvarig för forskningsmaterialet, även om hanindirekt, bl.a. genom åtaganden i förhållande tillde personer som omfattades av undersökningen,berördes av domen, inte hade något sådant avrättsordningen erkänt intresse i saken som gav honomrätt att ansöka om resning i målet.Även i fråga om fadern till ett av de barn somomfattades av forskningsprojektet fannRegeringsrätten att han, även om hans intresse isaken skulle anknyta till någon av sekretesslagensskyddsregler, saknade rätt att ansöka om resning imålet.I sina överväganden i denna del ansågRegeringsrätten att det fick anses klart attfadern, som uppgivit att forskningsmaterialetinnefattade integritetskänsliga medicinska ochpsykologiska uppgifter rörande barnet ochfamiljen i övrigt, på ett inte obetydligt sättberördes av kammarrättens beslut att medförbehåll lämna ut materialet till utomstående.Regeringsrätten hänvisade till att detta inte vartillräckligt för att en person, som inte varitpart i det genom lagakraftvunna avgörandetavgjorda ärendet, skulle få en resningsansökanprövad samt anförde vidare:För talerätt krävs enligt de i doktrin och praxisutbildade riktlinjerna också att en sådan personsintresse i saken på något sätt erkänts avrättsordningen. Hur ett sådant erkännande skallkomma till uttryck är inte närmare fixerat ochinte heller kan kriteriet förutsättas ha exaktsamma innebörd i alla måltyper. Vid bestämmandetav omfattningen av en i författning heltoreglerad rätt att anlita ett extraordinärträttsmedel måste hänsyn tas till det rättsligasammanhang i vilket talerättsfrågan aktualiseras.Sekretesslagens primära syfte är att skyddaolika allmänna och enskilda intressen, som skullekunna skadas om den i tryckfrihetsförordningenstadgade rätten att ta del av allmänna handlingarundantagslöst skulle gälla. Var och en som berörsav t.ex. de i 7 kap. sekretesslagen intagnabestämmelserna om sekretess med hänsyn tillskyddet för enskilds personliga förhållandenskulle därför kunna sägas ha ett avrättsordningen erkänt intresse i ärenden rörandetillämpning av dessa regler.Som ovan framhållits baseras emellertid dengrundlagsförankrade offentlighetsprincipen påmotstående övergripande intressen, som motiveraratt talerätten i resningsärenden rörandeutlämnande av allmänna handlingar blir merabegränsad än vad som annars gäller (t.ex. inamnärenden enligt Regeringsrättens nämndaavgörande ). Principen bör varaatt den som i tryckfrihetsförordningen ärutesluten från rätten att överklaga beslut iutlämnandeärenden inte heller ges möjlighet attfå till stånd en överprövning resningsvägen. Omett på nyssnämnt sätt från sekretesslagen härlettskyddsintresse vore tillräckligt för att grundatalerätt i resningsärende, skulleoffentlighetsprincipen förlora i genomslagskraft.Kretsen av presumtiva taleberättigade skulle medett sådant synsätt bli synnerligen vid ochobestämd. Den av lagstiftaren konsekvent värnadeeffektivitet som följer av inskränkningen iklagorätten skulle särskilt om ett utlämnandehindrades genom inhibitionsbeslut äventyras.Av det sagda följde enligt Regeringsrätten att densökande i resningsärendet, även om hans intresse isaken skulle anknyta till någon av sekretesslagensskyddsregler, saknade rätt att ansöka om resning imålen.Utskottets ställningstagandeOffentlighetsprincipen, som innefattar bl.a. rättenatt ta del av allmänna handlingar, har somunderstrukits ovan en mycket stark ställning inomdet svenska samhället och utgör en av betingelsernaför den fria demokratiska åsiktsbildningen.Lagstiftaren har som Regeringsrätten anfört i detrefererade avgörandet på ett otvetydigt sättprioriterat intresset av att handlingartillhandahålls eller, om man så vill, avoffentlighetsprincipens effektivitet framförandra, skyddsvärda enskilda och allmänna intressen.Reglerna om rätten att ta del av allmännahandlingar balanseras av regler omsekretessprövning, som innefattar även möjlighetenatt ställa upp förbehåll då handlingar lämnas ut.Utskottet finner inte skäl att med anledning avmotion 2003/04:K379 yrkandena 1 och 2 aktualisera enöversyn av de gällande reglerna. Motionen avstyrks.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Sekretess för fotografier i offentligaregister (punkt 1)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens förslag till dels lagom ändring i sekretesslagen (1980:100), såvitt avser7 kap. 15 §, dels lag om ändring i lagen (2004:175)om ändring i sekretesslagen (1980:100). Därmedbifaller motion 2003/04:K18 och avslårmotion 2003/04:K282.StällningstagandeRegeringen nämner i propositionen att det enligtutredningspromemorian inte i mer än möjligtvis någraenstaka fall kan beläggas att publicering ellerprivat registrering av fotografier ur offentligaregister har medverkat till att enskilda utsatts förbrottsligt angrepp. Det faktiska behovet av denförstärkta sekretessen är sålunda inte uttömmandeutrett eller också är behovet ringa. Att vissaformer av publiceringar och registreringar kanupplevas som obehagliga och hotfulla för denenskilde är ett obehag som jag anser skall tas påstort allvar. Att förstärka sekretessen anser jagemellertid vara en varken ändamålsenlig ellerproportionell åtgärd.Regeringen har enligt min uppfattning intepresenterat hållbara skäl för att stärka sekretessenoch därmed inskränka handlingsoffentligheten tillmen för massmediers och andra intressentersmöjlighet att belysa och granska samhället, dessaktörer och makthavare. Åtgärden kan tvärtom gynnaantidemokratiska krafter som ägnar sig åtverksamheter som inte tål granskning ochoffentlighet.Det omvända skaderekvisitet kan antas leda tilltidsutdräkt till men för nyhetsbevakningen, och detär föga lämpligt att pröva skälen bakom en förjournalistiskt ändamål inkommen förfrågan om att fåut ett foto. Enligt min mening måste det rimligtvisvara en angelägenhet för medierna själva att taställning till nyhetsvärdet, allmänintresset ochbehovet av bildpublicering, och övertramp fårpåtalas på gängse vis.Med hänsyn till det anförda bör propositionen iberörd del, som begärs i motion 2003/04:K18, avslås.2. Sekretess för uppgifter om ordningsvakteroch väktare (punkt 2)av (), () ochKerstin ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i sekretesslagen (1980:100), såvitt avser 7kap. 46 §, med den ändringen att ordet femtio iparagrafens sista stycke skall bytas ut mot tjugo.Därmed bifaller motion 2003/04:K19 yrkande1.StällningstagandeEnligt vår uppfattning kan skyddsintresset i dettafall, som anförs i motion 2003/04:K19, inte rimligenmotivera att sekretesstiden för uppgifter omordningsvakter och väktare skall kunna . bör därför besluta om en sådanlängsta tid.3. Sekretess under förundersökning (punkt 3)av (), (m) ochNils ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i sekretesslagen (1980:100), såvitt avser 9kap. 17 §, med den ändringen att paragrafen erhållerden i bilaga 3 som reservanternas förslag betecknadelydelsen samt avslår förslaget såvitt avser 12 kap.2 § och 14 kap. 10 §. Därmed bifaller riksdagendelvis motion 200304:K20 yrkandena 1 och 2 samtavslår motion 2003/04:Ju392 yrkande 2.StällningstagandeSom anförs i motion 2003/04:K20 (m) måste hänsyn tastill enskildas behov av skydd för uppgifter om deraspersonliga och ekonomiska förhållanden. Regeringenssträvan att öka öppenheten vid domstolarna ärlovvärd, men inte minst de problem som mediernasagerande i samband med olika rättsprocesser kanutgöra för enskilda måste beaktas. Enligt våruppfattning bör hänsynen till enskildas integritetvid den intresseavvägning det här är fråga omtillmätas störst vikt och regeringens förslag idenna del bör därför avslås.Undantaget från sekretessen i förhållande tillskadelidande vid trafikolycka bör vidgas såsom regeringen föreslagit.4. Översyn av offentlighetsprincipen (punkt 4)av (), (m) ochNils ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen ger som sin mening regeringen till kännavad som anförs i reservation 4. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:K348 yrkande 4.StällningstagandeUppgifter om enskilda människor som behövs somunderlag för offentliga beslut och därför tas in iallmänna handlingar är underkastadeoffentlighetsprincipen. Det är mot den bakgrundenviktigt att slå fast att offentlighetsprincipen inteär till för att öka insynen vare sig denoffentliga maktens eller andra medborgares ienskilda medborgares levnadsvillkor och personligaförhållanden. Den är till för att medborgarna skallkunna kontrollera makten, inte tvärtom.Det är delvis den tekniska utvecklingen som harinneburit att offentlighetsprincipen har kunnatutnyttjas för andra ändamål än de för vilka den äravsedd. För att undvika detta menar vi attoffentlighetsprincipens syfte måste ses över ochpreciseras. Offentlighetsprincipen bör inriktas påförvaltningskontroll.Ett alltför svagt skydd av sekretessen under t.ex.en förundersökning har enligt vår uppfattning intenågon fördel ur perspektivet att den offentligamakten skall kontrolleras. Det drabbar bara denenskilde och rättssäkerheten. Det finns därför skälatt pröva hur och under vilka former skyddet av denenskildes sekretess skall kunna stå starkare.Regeringen bör, som begärs i motion 2003/04:K348,lägga fram förslag i enlighet med det anförda.5. Handlingsoffentlighet hos KRAV (punkt 8)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen ger som sin mening regeringen till kännavad som anförs i reservation 5. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:K19 yrkande 2.StällningstagandeVi anser att regeringens skäl för att KRAV inteskall omfattas av bestämmelserna i sekretesslagensbilaga inte är hållbara. Regeringen bör därför, somanförs i motion 2003/04:K19, återkomma tillriksdagen med förslag som innebär att organetskontrollverksamhet förs in under bestämmelserna.6. Sanktionsform för att värnahandlingsoffentligheten (punkt 9)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen ger som sin mening regeringen till kännavad som anförs i reservation 6. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:K319 yrkande 2.StällningstagandeSom anförs i motion 2003/04:K319 (v) behövs en nysanktionsform för att värna principen omhandlingsoffentlighet. Med tanke på principensbetydelse i vårt samhälle bör myndigheter somhandlägger ärenden om att få ut allmänna handlingarkunna drabbas av någon form av kännbar sanktion. Ettexempel på en sådan sanktion är en administrativförseningsavgift.Regeringen bör, som begärs i motionen, tillsättaen utredning om lämplig sanktionsform. börge regeringen det anförda till känna som sin mening.Särskilt yttrandeUtskottets beredning av ärendet har föranlettföljande särskilda yttrande. I rubriken anges inomparentes vilken punkt i utskottets förslag tillriksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.Handlingssekretess hos KRAV (punkt 8)av ().Jag anser att KRAV bör föras in i bilagan tillsekretesslagen och att organets verksamhet till dendel den avser myndighetsutövning således omfattas avbestämmelserna om bl.a. handlingsoffentlighet. Ensådan åtgärd skulle emellertid kräva tillskott avresurser, och jag avstår mot denna bakgrund från attreservera mig.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionen2003/04:93 Några frågor om sekretess m.m.:Riksdagen antar regeringens förslag till1. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),2. lag om ändring i lagen (2004:000) om ändring isekretesslagen (1980:100),3. lag om ändring i lagen (2004:000) om ändring isekretesslagen (1980:100).Följdmotioner2003/04:K18 av ():avslår regeringens förslag att stärkasekretessen för fotografier av enskilda personer ioffentliga register.2003/04:K19 av m.fl. (fp):1. godkänner propositionens förslag om 7kap. 46 § sekretesslagen med den ändringen attsekretessen enligt denna paragraf, i fråga omuppgift i allmän handling, skall gälla i högsttjugo år.2. begär att regeringen återkommer medförslag rörande handlingsoffentlighet ikontrollverksamhet hos organisationen /04:K20 av m.fl. (m):1. avslår förslaget om ändring i 9 kap. 17§ sekretesslagen (1980:100) i enlighet med vad somanförs i motionen.2. avslår förslaget om ändring i 12 kap. 2§ sekretesslagen (1980:100) i enlighet med vad somanförs i motionen.Motioner från allmänna motionstiden20032003/04:K203 av ():tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om sekretessregler för IVPA-verksamheten.2003/04:K282 av ():tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om behovet av att pröva värdetav ett för alla tillgängligt passarkiv.2003/04:K319 av m.fl. (v):2. begär att regeringen tillsätter enutredning om en ny sanktionsform för att värnaprincipen om handlingsoffentlighet.2003/04:K322 av och ():tillkännager för regeringen som sin meningvad som i motionen anförs om att lagstiftningen sesöver med sikte på att erbjuda tryggare förhållandenunder rättsprocessen för den som hotas eller drabbasav våldsbrott.2003/04:K348 av m.fl. (m):4. begär att regeringen lägger framförslag om offentlighetsprincipen i enlighet medvad som anförs i motionen.2003/04:K368 av ():tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om en översyn av möjligheternaatt inskränka rätten för icke offentliga aktörer attfå tillgång till barnavårdscentralernas journaler.2003/04:K379 av ():1.