bet · GR01LU8 · 2004-02-19 00:00:00 — De som har motsatt sig lagstiftning har bl.a. gjortgällande att näringslivets egenåtgärder på området är mer verkningsfullaän vad som kan åstadkommas genom lagstiftning.Spörsmål rörande könsdiskriminerande reklam behandlades ingående avutskottet i samband med att antog nu gällandemarknadsföringslag (prop. 1994/95:123, bet. ansågi sitt yttrande till lagutskottet över propositionen, i likhet med regeringen,att lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam, som begärts i då aktuellamotioner, inte kan införas utan grundlagsändring. delademotionärernas uppfattning att reklam med inslag av diskriminering i olikaformer var oacceptabel. Eftersom en laglig möjlighet att ingripa motkönsdiskriminerande reklam kräver en grundlagsändring som innebär inskränkningari tryckfrihetens och yttrandefrihetens grundvalar borde dock, anfördeutskottet, lagstiftning komma i fråga endast om detta framstår som detenda alternativet att komma till rätta med problemet. Förutom attlagstiftningsbehovet sålunda måste vara klarlagt borde vidare krävas att dendiskriminerande reklamen förekommer i sådan omfattning och är av sådanart att inskränkningar i tryckfriheten och yttrandefriheten oundgängligenär påkallade. Utskottet, som konstaterade att regeringen, enligt vad somanförts i propositionen, avsåg att följa utvecklingen på området, avstyrktemed det anförda bifall till de aktuella motionerna. följdeutskottet.Utskottet har därefter, i huvudsak med hänvisning till tidigareställningstaganden och till näringslivets egenåtgärder på området, vidett flertal tillfällen avstyrkt motionsyrkanden med krav på införande avlagstiftning mot könsdiskriminerande reklam (se bl.a. bet. 1994/95:LU32,1995/96:LU26, 1996/97: LU13, 1997/98:LU21, 1998/99:LU10, 1999/2000:LU13,2001/02:LU16 och 2002/03:LU9).Pågående och aviserat arbeteRegeringen överlämnade skrivelsen 2002/03:140 Jämt och ständigt- Regeringens jämställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperioden.I skrivelsen angav regeringen sexualiseringen av det offentliga rummetsom ett av de fem s.k. fokusområden som skall lyftas fram i regeringensjämställdhetspolitik . För att öka kunskapen på dettaområde avser regeringen att tillsätta en expertgrupp för frågor som rörsexualiseringen av det offentliga rummet.I november 2003 tog regeringen initiativ till projektet . Syftetmed projektet är att dels få till stånd en dialog med medier, reklambransch,annonsörer m.fl. om deras roll och ansvar när det gäller påverkan påbarn och unga, dels få i gång en diskussion och ett engagemang bland ungaflickor och pojkar om marknadskrafterna och hur de styr unga flickors ochpojkars bild av sig själva och varandra. Även föräldrarna utgör en viktigmålgrupp i detta arbete. Projektet skall pågå under hela år 2004.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar helt motionärernas uppfattning att diskriminerande reklami alla former, däribland givetvis även könsdiskriminerande reklam, ärhelt oacceptabel. De uttalanden som utskottet gjorde vid marknadsföringslagenstillkomst äger dock, enligt utskottets mening, alltjämt giltighet.För att lagstiftning mot könsdiskriminerade reklam skall komma i frågakrävs således dels att detta framstår som enda alternativet att kommatill rätta med problemet, dels att den diskriminerande reklamen förekommeri sådan omfattning och är av sådan art att inskränkningar i tryckfrihetenoch yttrandefriheten oundgängligen är påkallade. Utskottet kan för sindel inte se att situationen är sådan och är således inte berett attställa sig bakom kraven på lagstiftning. Utskottet utgår dock från attregeringen noga följer utvecklingen på området och vidtar erforderligaåtgärder. Skulle det därvid visa sig att utvecklingen går i en sådanriktning att det, enligt regeringens bedömning finns skäl att övervägalagstiftningsåtgärder, har utskottet givetvis inget emot att frågan utreds.I det sammanhanget vill utskottet uttrycka sin tillfredsställelse överden aviserade expertgruppen om sexualiseringen av det offentliga rummetoch det påbörjade . Utskottet kommer med stortintresse att följa det fortsatta arbetet och att ta del av resultatetdärav.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna L337,L348 och So419 yrkande 1.Reklam riktad till barnUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden som gäller marknadsföring riktad tillbarn. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden från riksdagenssida.BakgrundMarknadsföringslagen (1995:450) innehåller, till skillnad från radio- ochTV- lagen (1996:844), inte några särskilda bestämmelser om reklam riktadtill barn. Lagens allmänna bestämmelse i 4 § om att marknadsföring skallstämma överens med god marknadsföringssed och även i övrigt vara tillbörligmot konsumenter gäller således även vid marknadsföringsåtgärder som riktarsig mot barn. Med god marknadsföringssed avses, enligt 3 §, god affärssedeller andra vedertagna normer som syftar till att skydda konsumenter ochnäringsidkare vid marknadsföring.En viktig källa för uttolkningen av innebörden av 3 § marknadsföringslagenär Internationella handelskammarens grundregler för reklam. Enligt dessafår reklam inte utnyttja barns naturliga godtrogenhet eller ungdomarsbristande erfarenhet. Reklamen får heller inte innehålla framställningari ord eller bild som kan leda till att barn eller ungdomar utsätts förfysiska skador eller påverkas negativt i psykiskt eller moraliskt avseende.Vidare framhålls att reklamen inte får ge intrycket att innehav elleranvändning av en viss produkt ger ett övertag över jämnåriga. Den fårinte heller undergräva föräldrarnas auktoritet eller ansvar eller innehålladirekta uppmaningar till barn att övertala sina föräldrar att köpa denutannonserade produkten åt dem.Även om marknadsföringslagen saknar särskilda bestämmelser om barnreklamframhålls dock i lagens förarbeten att det finns skäl att ställa speciellthöga krav på hederlighet och vederhäftighet i vissa fall. Ett sådant skälkan vara att framställningen riktar sig till grupper som kan antas varamindre kritiska än konsumenter i allmänhet, exempelvis barn. Vidare anförsatt det inte bör vara främmande för domstolarna att vid bestämningen avstorleken av marknadsstörningsavgift också ta hänsyn till de särskildasvårigheter som barn och unga samt andra utsatta grupper i samhället kanha att rätt bedöma och värdera marknadsföringens innehåll.De nordiska konsumentombudsmännen tog fram en ny gemensam ståndpunktom handel och marknadsföring på Internet. I dokumentet finns ett avsnittom marknadsföring riktad mot barn och ungdomar. I korthet går rekommendationernaavseende sådan marknadsföring ut på att marknadsföringen skall varautformad så, att det är uppenbart för den åldersgrupp som är målgrupp, attdet är fråga om marknadsföring, att reklam för produkter och varumärkenriktade mot barn inte bör utformas som spel eller integreras i spel, attbarn och unga inte bör uppmanas att köpa varor eller ingå andra avtalvia Internet, att barn inte bör uppmanas att lämna upplysningar om sigsjälva, hushållet eller andra personer och att näringsidkare inte böranvända undersökningar, tävlingar eller andra liknande metoder för attsamla in personuppgifter från barn.Enligt () är det oförenligt med god affärssed attskicka adresserad direktreklam till personer (MD 1983:16 ochMD 1999:26).MotionernaI motion L234 av () anförs att marknadsföring som vändersig till barn blivit allt aggressivare och mer omfattande, bl.a. i formav säljfrämjande åtgärder som utdelning av leksaker, gratiserbjudanden,tidningsutskick och pysselaktiviteter. Enligt motionärerna är marknadsföringentill nackdel för barnens fysiska och psykiska hälsa. Marknadsföringslagenbör därför kompletteras så att den ger ett bättre skydd för barn och unga.Regeringen bör även inom EU arbeta för en mer restriktivmarknadsföringslagstiftningsom hindrar att marknadsföring direkt eller indirekt fångar barns ochungdomars uppmärksamhet. I motionen begärs tillkännagivanden i enlighetmed det anförda (yrkandena 1 och 2).Carina m.fl. (s) begär i motion L352 ett tillkännagivandeom att regeringen noga skall följa utvecklingen av hur barn utsätts föroch påverkas av riktad reklam (yrkande 2). I samma motion begärs etttillkännagivande om vikten av en ökad medvetenhet om reklamens inverkanoch om behovet av nya regler och lagar som ser till barnens bästa (yrkande3).Pågående och aviserat arbete, m.m.Frågan om marknadsföring riktad till barn aktualiserades under det svenskaordförandeskapet i . Vid de nordiskakonsumentministrarnas möte i beslutades sålunda attåtgärder för att förhindra kommersiell press mot barn och unga skallprioriteras inom ramen för den nordiska konsumentforskningen under år 2004.I september 2003 anordnades vidare ett nordiskt seminarium om kommersiellpress på barn och unga. Syftet med seminariet var att få en överblicköver gemensamma problem inom och att utröna förutsättningarna förett nordiskt samarbete på området. Vid seminariet diskuterades olikaproblem, bl.a. dold reklam, inhämtande av personuppgifter på Internet ochdirektadresserad reklam. Därutöver kan nämnas att i oktober2003 har rekommenderat att vid utarbetandet av denkonsumentpolitiska handlingsplanen på nordisk nivå för åren 2005-2008inarbeta temat reklam riktad mot barn.I en interpellationsdebatt rörande reklam riktadtill barn och unga anförde statsrådet att Sverigeaktivt verkar för en mera restriktiv lagstiftning inom EU påmarknadsföringsområdetför att förhindra att reklam direkt eller indirekt syftar till att fångabarns och ungas uppmärksamhet. I de pågående förhandlingarna med anledningav kommissionens förslag till direktiv om otillbörliga affärsmetoder driverregeringen således, enligt statsrådet, linjen att det kommande direktivetmåste ge barn och ungdomar ett mycket starkt skydd. Statsrådet också att regeringen är beredd att vidta ytterligare åtgärdermot kommersiell påverkan som riktar sig mot barn och unga om det skullebehövas (svar på interpellation 2003/04:270).Tidigare ställningstagandenUtskottet har behandlat motsvarande och liknande motionsyrkanden vid fleratidigare tillfällen, i det av godkändabetänkandet /03:LU9. Utskottet hade därvid inte någon annan uppfattningän motionärerna vad gäller vikten av återhållsamhet och hänsynstagandevid marknadsföring till barn. Mot bakgrund av att marknadsföringslagen äruppbyggd på ett sådant sätt att den har generell räckvidd och omfattarall marknadsföring, oavsett målgrupp, var dock utskottet inte berett attförorda införandet av särskilda bestämmelser i lagen om reklam riktadtill barn. Utskottet utgick däremot från att regeringen verkar för ettfullgott skydd för barn och unga inom ramen för pågående lagstiftningsprojektpå det marknadsrättsliga området inom EU.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller den inställning som senast kom till uttryck våren2003 och kan således inte ställa sig bakom motionsönskemåletom en utredning i syfte att införa särskilda bestämmelser i marknadsföringslagenom barnreklam. Som redovisats inledningsvis pågår ett brettupplagt lagstiftningsarbete inom EU på det marknadsrättsliga området medanledning av kommissionens förslag till förordning om säljfrämjandeåtgärder och direktiv om otillbörliga affärsmetoder. Bägge dessa förslagkan komma att påverka medlemsstaternas möjligheter att på nationell nivådels införa särskilda regler om marknadsföring riktad till barn, delsingripa mot sådan marknadsföring. Utskottet vill för sin del än en gångunderstryka vikten av att i de fortsatta förhandlingarna med kraftverkar för ett fullgott skydd för barn och ungdomar i marknadsföringssammanhang.Som framgick av interpellationsdebatten är dettaockså regeringens linje. Något tillkännagivande från sida isaken är därför inte erforderligt.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna L234och L352 yrkandena 2 och 3.Marknadsföring av ekologiskt odlade produkterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion med krav på lagstiftningsåtgärder som rörmarknadsföring av ekologiskt odlade produkter. Jämför reservation 17 (v).BakgrundMarknadsföringslagen är enligt 2 § tillämplig då näringsidkare marknadsföreller själva efterfrågar produkter i sin näringsverksamhet. Med marknadsföringavses, enligt 3 §, reklam och andra åtgärder i näringsverksamhet som ärägnade att främja avsättningen av och tillgång till produkter. Marknadsföringkan vara att anse som såväl icke-kommersiell som kommersiell. Avmarknadsföringslagens förarbeten och rättspraxis framgår att ingripanden medstöd av marknadsföringslagen endast kan ske mot marknadsföring i kommersiellverksamhet som har ett kommersiellt syfte och rent kommersiella förhållandentill föremål (jfr exempelvis prop. 1984/85:151 s. 46 f, MD 1987:27 och MD1999:26). Marknadsföringslagen är således inte tillämplig om marknadsföringenär inriktad på att exempelvis bibringa allmänheten vissa allmänna värderingareller påverka dess allmänna beteende i viss riktning. I tveksamma fallhar tryck- och yttrandefriheten företräde framför marknadsföringslagen.Av4 § marknadsföringslagen följer ett allmänt krav på att marknadsföringskall vara vederhäftig. Enligt 6 § får marknadsföring inte innehållapåståenden eller andra framställningar som är vilseledande i fråga omnäringsidkarens egen eller någon annan näringsidkares verksamhet. Dettagäller särskilt framställningar som avser bl.a. produktens ursprung,användning och inverkan på hälsa eller miljö. Enligt rättspraxis ochförarbetena till marknadsföringslagen föreligger en s.k. omvänd bevisbördai fråga om vederhäftighetskravet. Detta innebär att det är annonsören somhar att bevisa att de uppgifter man lämnat om en produkt är riktiga (prop.1994/95:123 s. 153 f.).Enligt praxis ställs höga krav på vederhäftighet närmiljöargument används i marknadsföring (jfr MD 1995:21 och MD 2004:4).MotionenI motion L256 aktualiserar () - med utgångspunkt i någrakonkreta rättsfall (MD 2002:18 och tingsrätts dom den 14november 2003 i mål T6676-01) förhållandet mellan marknadsföring ochopinionsbildning och möjligheterna att marknadsföra ekologiskt odlade produktermed miljöargument. Enligt motionären innebär nuvarande lagstiftning attdet föreligger osäkerhet i fråga om vad som är tillåtet vid opinionsbildningi miljöfrågor och marknadsföring av ekologiskt odlade produkter. Dettakan, menar motionären, hämma offentlig miljöargumentering av organisationersom även kan betraktas som näringsidkare. I motionen anförs att det ärviktigt att det ställs höga krav på miljöargumentering i näringsidkareskommunikation som har inslag av marknadsföring. är det angelägetatt det klargörs att miljödiskussion grundad på en rimlig tolkning avförsiktighetsprincipen är tillåten. Motionären framhåller att ett krav påtotal enighet inom forskarvärlden i en fråga, exempelvis huruvida detfinns miljöfördelar med ekologisk odling eller ej, leder till att företagsom engagerat sig för miljön får svårt att över huvud taget informera omsina produkter. Enligt vad som anförs i motionen är det angeläget att detskapas goda förutsättningar för företag som är lyhörda och tar till sigkritik. Dessa måste ha rimliga förutsättningar att marknadsföra sinaprodukter med miljöargument. I motionen begärs ett tillkännagivande somgår ut på att regeringen skall lägga fram lagförslag, däribland förslagtill ändringar i marknadsföringslagen, som säkerställer att miljömärktaprodukter får marknadsföras med miljöargument.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att frågan om den närmare gränsdragningen mellanopinionsbildning och kommersiell marknadsföring har överlämnats tillrättstillämpningen. Det ankommer därför inte på att i förevarandesammanhang göra något uttalande om gällande praxis på området.Utskottet är inte heller berett att förorda någon lagstiftningsåtgärd.Som utskottet påpekat i föregående avsnitt är marknadsföringslagen generelltutformad och således tillämplig på marknadsföring av alla slags varor.Med hänsyn härtill kan inte komma i fråga att införa särskilda bestämmelseri lagen som enbart gäller marknadsföring av miljömärkta eller ekologisktodlade varor (jfr bet. 1994/95:LU14 s. 16).Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion L256.Märkning av djurtestade produkterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden med krav på märkning av produkter somtestats på djur. Jämför reservation 18 (v).BakgrundFrågan om införande av obligatorisk märkning av varor som testats på djur,företrädesvis kosmetiska och hygieniska produkter, har uppmärksammatstidigare i olika sammanhang. gav regeringen, med anledning avett uttalande från i betänkandet JoU 1987/88:22, Konsumentverketi uppdrag att utreda hur ett system för märkning av kosmetiska produktermed uppgift om genomfört test av produkten på djur skulle kunna utformas.I uppdraget låg även att redovisa hur en sådan märkning skulle förhållasig till handelspolitiska förpliktelser.Konsumentverket redovisade uppdraget i promemorian Märkningav kosmetiska produkter med uppgift om djurtest. I promemorian pekadeverket på en rad problem som var förenade med inrättandet av ett sådantmärkningssystem och fann sammanfattningsvis att det varken var lämpligteller rättsligt genomförbart att ålägga företagen en sådan informationsplikt.I stället föreslog verket att en allmän information som på ett klart ochkortfattat sätt belyste frågan om djurtester av kosmetiska och hygieniskaprodukter skulle tillhandahållas konsumenterna i detaljhandeln.Lagstiftning inom EULagstiftning om kosmetiska produkter på EU-nivå finns i rådets direktiv76/768/EEG av om tillnärmning av medlemsländernaslagstiftning om kosmetiska produkter, det s.k. kosmetikadirektivet.Europaparlamentet och rådet beslutade en sjunde ändring idirektivet, som bl.a. innebär att det införts förbud mot dels djurtester avkosmetiska och hygieniska produkter, dels marknadföring av varor somtestats på djur. Förbuden träder i kraft så snart alternativa metoder ärtillgängliga, dock senast efter direktivets ikraftträdande. Eftersomman har bedömt att det kommer att ta än att utvecklaalternativa metoder medger direktivet undantag från marknadsföringsförbudetför tre slags tester , maximalt tio år.Direktivändringarna innebär vidare att det skall utarbetas riktlinjer förutformningen av information på en produkt om att inga djurtester harförekommit. Direktivet skall vara genomfört i nationell rätt senast iseptember 2004. och har väckt talan vid med yrkande om attändringsdirektivetskall ogiltigförklaras såvitt avser marknadsförings- och testförbuden.MotionenI motion L270 av () anförs att det är svårt som konsumentatt välja bort varor som är testade på djur, eftersom det inte finns någonobligatorisk märkning av sådana varor. Detta kan leda till att konsumentersom tar avstånd från djurtestade produkter av misstag köper sådana varor.En märkning av djurtestade produkter skulle således, menar motionären,underlätta konsumenternas produktval och i förlängningen leda till enminskad användning av försöksdjur. Motionären begär tillkännagivanden omatt det bör införas märkning av djurtestade produkter (yrkande 1) och atten sådan märkningsordning bör harmoniseras på EU-nivå (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeSom redovisats i det föregående finns det ett regelverk på EU-nivåsom innebär införande av förbud mot marknadsföring av djurtestade varoroch djurtester. Utskottet erinrar om att det under arbetet med det sjundeändringsdirektivet fördes fram förslag från med krav påinförande av bestämmelser om obligtorisk märkning av djurtestade varor idirektivet. Rådet och kommissionen kunde inte godta dessa förslag, ihuvudsak med hänvisning till att en sådan märkningsordning skulle kunnastå i strid med om tekniska handelshinder. I den kompromisssom slutligen träffades mellan parlamentet och rådet fölldessa förslag. Däremot kom man överens om en bestämmelse som innebär attdet skall upprättas riktlinjer för utformningen av märkning av varor medpåstående om att varan inte är testad på djur. Mot den angivna bakgrundenkan det knappast anses rimligt eller i sak befogat att nu skallbörja driva frågan om införande av ett obligatoriskt märkningssystemavseende djurtestade varor på EU-nivå. Någon åtgärd med anledning av motionL270 yrkande 2 bör därför inte komma till stånd.När det sedan gäller frågan om införande av ett nationellt märkningssystemkan utskottet konstatera att detta spörsmål har utretts tidigare och därvidavvisats. Utskottet kan inte finna annat än att de skäl som därvid anfördesmot införandet av en sådan märkningsordning alltjämt äger giltighet. Medhänsyn till detta, och då det nu finns lagstiftning på EU-nivå med förbudmot djurtest och marknadsföring av djurtestade varor, bör motion L270yrkande 1 inte föranleda någon åtgärd.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion L270.Märkning av hund- och kattskinnUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande vari förordas att det skall inrättasett system för märkning av hund- och kattskinn. Jämför reservation 19 (v).MotionenUlf m.fl. (mp) kritiserar i motion MJ405 det förhållandet att hund-och kattskinn importeras till och övriga EU för att användas vidtillverkning av kläder. För att konsumenterna skall ha möjlighet att väljabort sådana varor är det, enligt motionärerna, mycket viktigt att detinförs ett märkningssystem som innebär att det skall vara obligatorisktatt märka skinnprodukter med uppgift om djurart och djurets ursprungsland.I motionen begärs ett tillkännagivande om att ett sådant märkningssystemskall införas skyndsamt (yrkande 3).Pågende arbeteI gav regeringen och iuppdrag att utreda hur ett förbud mot införsel, produktion och saluförandeav päls- och skinnprodukter från hund och katt kan utformas. I uppdragetingick även att utreda om det fanns förutsättningar att, som komplementtill regler om import och export av päls- och skinnprodukter av hund ellerkatt, införa ett märkningssystem av sådana varor. Uppdraget redovisadesi en rapport . I rapporten föreslås bl.a. att förordningen(EG) nr 1774/2002, den s.k. biproduktsförordningen, skall kompletterasmed myndighetsföreskrifter med förbud mot dels import och saluförande avhela hudar och skinn från hund och katt, dels import, införsel, produktionoch saluförande av delar av sådana hudar och skinn. Vidare föreslås ensärskild lag med förbud mot införsel, import och saluförande av produktersom är tillverkade av eller till någon del består av päls eller skinnafrån hund eller katt. Myndigheterna avråder i rapporten från att införaett obligatoriskt märkningssystem som omfattar alla päls-, skinn- ochläderprodukter som ett komplement till ett handelsförbud. Man avråderäven från att införa ett system med en mer begränsad märkningsskyldighet.Utskottets ställningstagandeEnligt vad utskottet har erfarit bereds Kommerskollegiets och Jordbruksverketsrapport inom . Resultatet av den pågående beredningenbör inte föregripas genom något uttalande från sida. Utskottetföreslår därför att avslår motion MJ405 yrkande 3.Märkning av manipulerade fotografierUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande med krav på införande av obligatoriskmärkning av manipulerade fotografier som används i marknadsföring. Jämförreservation 20 (v).MotionenI motion L339 av och (båda s) anförsatt fotografier som används i marknadsföring, exempelvis på fotomodeller,ofta är manipulerade i syfte att modellen skall se vackrare ut än vadsom egentligen är fallet. Motionärerna anser att det är angeläget attproducenterna i sådana fall åläggs en skyldighet att ange att fotomodellenskropp blivit ändrad och inte ser ut som på fotografiet i verkligheten.Ett sådant märkningssystem skulle, enligt vad som anförs i motionen,fungera som en signal att dagens kroppsideal är så förvrängt och konstlatatt inte ens fotomodellerna själva kan leva upp till det. Vidare tydliggörsgenom en sådan ordning att inte en enda människa ser ut som det skönhetsidealsom så många försöker uppnå.