bet · GR01MJU12 · 2004-03-11 00:00:00 — Här finns det också uteffektsreglering ochDTX.Anledningen till att jag nämner de häruteffekterna är att vi har gränsvärden för hurmycket en telefon får exponera människan för. Dethandlar om 2 W per kilo i de vävnad där vihar maximal absorption mätt i en kub.Man kan också tala om så kallade referensvärden.Det kommer vi in på när vi talar om basstationer.Man räknar om värdena inne i kroppen tillfältstyrka, intensiteter.Vid till exempel UMTS är det fråga om9,5 W per kvadratmeter. Men för telefonerna mäts detinne i kroppen - dock inte i en människa utan i endocka, en fantom. Man sätter telefonen underfantomen, som har en robotarm med en antenn sommäter i alla punkter i huvudet där det finns envätska med samma elektriska egenskaper somhjärnvävnad.Vi kan titta på en mätning som SSI för några årsedan lät göra. Det är olika telefoner där vi harett värde som får vara maximalt 2 W per kilo, mättvid och för olika telefonmodeller.De ligger under de 2 W per kilo som är gränsen. Detvarierar mellan olika telefonmodeller. Närtelefonerna går för fullt ligger de alltså uppemotgränsvärdena.En annan komponent för att vi ska få ettmobiltelefonisystem är basstationerna. Basstationerkan, som alla vet, vara stora ute ilandskapet men en basstation kan också sitta på enhusvägg. Basstationerna kan alltså se ut på mångaolika sätt.En basstation består av en sändarenhet som finns iett så kallat teknikrum. En kabel går upp tillantenner. Därifrån går strålningen ut. Det somsänder ut mikrovågen är alltså själva antennerna,inte teknikrummet.Varför måste vi ha basstationer? Jo, det är så attom jag ringer från min telefon till någon av er somhar telefon går aldrig samtalet direkt från mintelefon till er telefon, utan det går först till enbasstation. Från basstationen kan samtalet sedan gåi det fasta telenätet eller till en annan basstationut till er mobiltelefon. För att det ska bli enkommunikation krävs det således både basstationeroch telefoner.Uteffekten från basstationerna är istorleksordningen 5, 10 och upp till per kanal.Det skiljer sig inte särskilt mycket fråntelefonerna. Den första NMT-telefonen hade enliknande uteffekt. Man kanske tycker att det äregendomligt och undrar varför det är sammastorleksordning på effekten från en 90-metersmastsom från en liten telefon. Men det här är inte såkonstigt. Det är ju ingen vits att ha en basstationsom "gapar" så det hörs vida omkring om den inte hörmin telefon. Det är alltså en tvåvägskommunikation.Båda måste höra varandra. skickar basstationen utmer samtal med flera telefoner men det äringa våldsamma skillnader.Vi har gjort mätningar för att se hur mycketbasstationerna ger ifrån sig ute i miljön. Jag skavisa resultatet av en sådan mätning. Det gällerutomhusmätningar i . På bilden ser vi dentotala nivån. Jag har fört ihop basstationer, radio-och TV-sändare och så vidare. Högsta punkten liggerpå - miljondels Watt perkvadratmeter. Referensvärdet låg på ungefär 5-10 Wper kvadratmeter, så det här ligger mer än tusengånger under referensvärdet.Typiskt är att exponeringen från basstationerligger på tiotusendelar av gränsvärdena, medantelefonens exponering kan ligga, som vi här sett,uppåt gränsvärdet.När det gäller hälsoeffekter är det faktiskt så attdet som forskarna är mest intresserade av ärtelefonexponeringen, inte basstationerna - även omdebatten mycket har handlat om basstationer. Ett brasätt att minska exponeringen är därför att användahands-free och inte sätta telefonen direkt mothuvudet.Ordföranden: så mycket för det!Nu är det för , överläkare vidArbets- och miljömedicin i länslandsting. Dessutom jobbar medfolkhälsovetenskap på Institutet.Varsågod!Med.dr , överläkare vid ochmiljömedicin, , Institutetför folkhälsovetenskap, Institutet:Godmorgon! Den fråga som vi är här för attdiskutera är om mobiltelefoni är farligt för vårhälsa. Först hade jag tänkt säga att det inte gåratt ge ett enkelt svar på den frågan. Men efter attha tänkt efter vill jag nog säga att det inte ärsvårigheten att finna svaret som är problemet.Svaret har vi fått - det svar vi i dagkan ge - i upprepade kunskapssammanställningar ochexpertrapporter.Som ni ser på bilden har det kommit minst ensammanställning eller rapport under desenaste åren. Kunskap är färskvara. Vi måste helatiden se över den aktuella kunskapen för att se omdet finns anledning att omvärdera våra slutsatser.Men slutsatserna i rapporterna har varitsamstämmiga. Man har sett till hela kunskapsbilden.Det har inte funnits grund för att säga att detfinns påvisade hälsoeffekter eller för att säga ska revidera de gränsvärden vi har. Dockhar man poängterat att fortsatt forskning behövs föratt följa upp vissa fynd i en del studier, tillexempel avseende hjärntumörer eller indikationer påbiologiska effekter såsom stressproteiner. Dessutomhar mobiltelefonen använts under en relativt korttid, så det är möjligt att en långsiktig effekt ännuinte har hunnit visa sig.Svårigheten är alltså inte att finna svaret, utansvårigheten är hur vi ska agera utifrån det härkunskapsläget. Även om det finns en ganska godsamstämmighet om hur kunskapsläget ser ut kan vivälja olika sätt att agera. När vi väljer mål förvårt agerande, för vårt handlande, kommer andrafaktorer in - till exempel riskperceptionen.Agerandet påverkas i sin tur exempelvis av vilkennytta vi tycker att vi själva har av den härtekniken och av vilken kontroll vi har översituationen.Jag tror att det kan vara viktigt att skilja på dehär två aspekterna, alltså hur vi ser påkunskapsläget och hur vi väljer att agera utifråndet.Jag ska här ge några exempel vad gällerkunskapsläge och agerande utifrån frågeställningarom akuta symtom och mobiltelefoni.Många personer har rapporterat att de får besvärnär de själva använder en telefon. I en del fall fårde det även när de är i närheten av andra som talari telefon eller när de är i närheten av enbasstation. I undersökningar har man sett - blandannat i en norsk-svensk enkätstudie - att personersom talar mer i telefon rapporterar mer symtom.Man har också försökt att titta på närheten och på symtom. Men när det gäller destudier som har publicerats är det så storaproblem att det är svårt att tolka resultaten ochatt dra slutsatser utifrån dessa.När det gäller just frågeställningen omradiofrekventa fält och symtom har man försökt attbelysa detta i mer kontrollerade studier, så kalladeprovokationsstudier, där personer har exponerats.Varken deltagarna eller försöksledarna har känt tillnär exponering för radiofrekventa fält verkligen harförelegat.Vidare finns det två finska studier. I den ena ärdet fråga om friska, besvärsfria försökspersoner. andra hade deltagarna rekryterats bland personermed egna erfarenheter av att ha besvär avmobiltelefoni. Olika frekvenser ingick iundersökningen - dels GSM, dels andra generationens900 MHz, dels den med känsliga personer. Det varbåde analoga telefoner och GSM 900 och 1 800. Inte inågon av dessa studier kunde man finna något sambandmellan när exponering förelåg och symtom.De personer som hade rapporterat besvär fickbesvär, dock inte mer under de aktivaexponeringarna.I en tidigare, tysk, studie tittade man på en merbasstationsliknande situation. Personer som tidigarehade rapporterat besvär kunde inte bättre än slumpenavgöra när fälten förekom eller inte.Som framgår av bilden har man inte i någon av dehär studierna tittat på exponering motsvarandetredje generationen, 3 G.I höstas kom dock en rapport från en holländskstudie där 3 G-exponering ingick. I denna studiehade den ena hälften av deltagarna rekryterats blandpersoner som rapporterat om besvär i samband medandra generationens GSM-telefoni och den andrahälften av deltagarna bland friska, besvärsfriapersoner. Det mest slående fyndet i studien är attbåda grupperna rapporterade mer symtom i samband medexponering för 3 G-liknande fält. Men det var delvisolika symtom som ökade i grupperna. Det ska ocksånoteras att den grupp som hade tidigare erfarenhetav GSM inte fick signifikant ökade besvär under deexponeringarna utan bara när det gällde 3 G, som deegentligen inte hade tidigare erfarenhet av.I studien ingick också test av kognitivafunktioner. Resultaten av dessa test var av olikaslag. Det var både förbättringar och försämringar,men med viss ansamling även här kring 3 G-exponeringarna. Fynden beträffande förlängdreaktionstid stämmer inte riktigt med tidigareresultat från andra studier.I andra studier har man fått resultat som tyder påen i och för sig signifikant kortare reaktionstidnär det gäller dels analoga telefoner, dels GSM 900som i den studie där analoga slog ut inte visade ensignifikant förändring.När den finska gruppen med Koivisto försökteupprepa studierna med en större grupp personer ochen bättre design kunde man inte bekräfta fyndet avkortare reaktionstid vid GSM 900.Fynden har, som ni sett, delvis gått åt olikahåll. Vi kan inte dra några slutsatser utifrån denförsta studien om 3 G och ökade symtom. Det har denforskargruppen själv påpekat. Det behövs upprepadestudier som belyser den här frågeställningen.I dag har vi således en situation där en delpersoners erfarenheter inte stämmer med de resultatsom vi har fått fram i vetenskapliga studier.På individuell nivå - lägsta pilen på bilden - kanåtgärder vidtas, till exempel för att undvika onödigexponering. Även personer som känner en allmän orokan vidta åtgärder. När vi diskuterar mer generellaåtgärder på samhällsnivå brukar vi inte nöja oss medindividuella erfarenheter, utan då vill vi gärnaockså ha stöd i samstämmiga fynd från upprepadevetenskapliga studier innan vi tar beslut tillexempel om åtgärder i form av tvingandebegränsningar av en exponering.Här finns det en omfattande diskussion om hur manska agera utifrån just erfarenheter från en delpersoner - erfarenheter som inte har kunnatbekräftas i studier.Generellt har vi alltså avseende mobiltelefoni ensituation där det finns en oro och där vi harkunskapsluckor. Men har vi ingen säker kunskaputifrån en sammantagen vetenskaplig kunskap somstöder detta med hälsorisker. I den situationen ärnyckelorden information och mer forskning. Detgäller då information till allmänheten från förallmänheten trovärdiga källor - information som ärsaklig och lättillgänglig. Mer forskning ärnödvändigt både för att ta fram ny kunskap och föratt visa lyhördhet för allmänhetens oro - alltså attvi tar de här frågeställningarna på allvar.Som jag sagt är kunskap färskvara. Vi behöver merforskning, och vi behöver se över den nyaforskningen - de nya resultat som kommer fram - föratt se om vi behöver omvärdera våra slutsatser. är det svar som vi kan ge att slutsatserna frånupprepade kunskapssammanställningar under de senasteåren är: Inga påvisade hälsorisker men fortsattforskning behövs.Ordföranden: för det, !Nu är det för professor för klinisk neurovetenskap vid Lundsuniversitetssjukhus. Varsågod!Professor , , , : Äradepublicum! Vi ska nu tala om djurförsök. På detsättet kan man hämta väldigt mycket kunskap. Rättasättet att börja söka är nog att gå in i biologiskasystem och få svar på frågor som vi har haftanledning att ställa.Kan man redan i den arbetsgrupp som från börjangår in i de här problemen ha med sig specialisterinom radiofysik, telefoni, medicin och biologi ärman lycklig. Vi har haft just den konstellationen.Vi är en arbetsgrupp som faktiskt sedan år 1988varit i gång med dessa frågor.År 1992 publicerades vårt första arbete.Författarna är Salford, , och Persson- samma gamla medarbetare som vanligt. Vi har ettmycket omfattande laboratorium i som till delsarbetar med det vi här diskuterar. Mitthuvudintresse är tumörforskning. Det var egentligenså jag kom in på den här banan. Vi har en viktigverksamhet som gäller effekterna avelektromagnetiska fält i djursammanhang.Vi gör laboratorieförsök, och det är helt ochhållet laboratorieförsök som jag här presenterar.Djuren bor i så kallade hemceller. Vi kallar dem förTEM-hem eftersom djuren faktiskt trivs i dem. Därfinns de då de exponeras förde olika frekvenser som vi har undersökt.Vi mäter ineffekten i det lilla hemmet. Vi mäterockså uteffekten och kan avgöra hur mycket energisom tagits upp i djuret - därmed inte sagt just ihjärnan. De här små TEM-cellerna är mycket specifiktkonstruerade för att det ska vara möjligt att ha ettgott grepp om hur mycket energi som går in ihjärnan.Det finns ett flertal sådana här celler. Vi hartill exempel något som vi kallar för garderoben därvi har försöken med 1 800 MHz.Vi började med att titta på hur tumörtillväxtenpåverkas. Det gäller då den mänskligt mest elakahjärntumören som finns, malignt gliom, som jagarbetar med i min vardag. Vi har djurmodeller ivilka vi skapar sådana tumörer. Sedan har vi följtvad som händer med dem när de genomgår behandlingmed elektromagnetiska fält. I vår modell såg vi ingasom helst effekter vare sig av en snabbare tillväxteller av en långsammare tillväxt. Det är alltsåfråga om en modell på ett ställe i ett laboratorium.Vi gick vidare med en, som vi då uppfattade,väldigt spännande frågeställning, nämligen: Vadhänder med den så kallade blod-hjärn-barriären? Detär inte vår originalidé. Den kom faktiskt frånLondon, , där en sammansatt forskargrupptittade på vad som händer om man går in i enmagnetkamera. De lät råttor sitta i en magnetkamerai - så tog en sådan undersökningdå - och fann att blod-hjärn-barriären öppnades. Påden här bilden beskriver vi det. Det hinner vi integå in på i detalj, men den visar alltså signifikantaeffekter från 87 fram till 92 av sådanabehandlingar.Detta är ett försök från min sida att visahjärnan. Alla förstår att det är nästan omöjligt.Men här ser ni i alla fall det röda, braincapillary. Det är den vi ska tala om. Det är enbarriär där själva blodkärlet är speciellt byggt,som synes. Vi har till vänster de kärl vi har ut ikroppen, kapillärerna. Där kan det mycket lätt läckaäggviteämnet albumin, som finns i stor mängd iblodet. Om vi ser till höger ser vi en situation meden mycket stram vägg i kapillären. Där låter man detnormalt inte läcka ut albumin, till exempel. Hjärnanskyddas, liksom ögat och testikeln, från blodetsinnehåll av allt möjligt som kanske inte är sånyttigt för dessa känsliga organ. Därför har mandessa mycket speciella tight junctions ikapillärerna, som då bildas av enstaka celler, somsynes här, som är omgivna av strukturer i hjärnansjälv, som också bidrar till att den här barriärenär extra kraftfull.Vi har gjort försök medmånga olika frekvenser. Vi började med 4, 8, 16 och50. Vi tänkte inte på mobiltelefoni ,men vi fick klart för oss att var avintresse, liksom kontinuerlig våg. Det gamla NMT ärdå kontinuerlig våg, continuous wave, och ärdå GSM. När GSM började göra debut lade vi alltsåtill i våra försök. Där är vågen alltid 915MHz.De flesta djuren har varit exponerade i tvåtimmar, och vi har alltid med dem haftburar med icke exponerade djur, som kontrolldjur. Dehar haft exakt samma villkor som de exponerade menhar alltså inte blivit exponerade. De har suttit därmellan och , men de allraflesta har varit där i . Man tittade då påSpecific Absorbed Rate, hur mycket energi som hargått in. Det är från per kilo ned till 0,0004watt per kilo. I senare försök har vi gått ännulängre ned i energimängder, och det handlar omväldigt många djur.Här ser vi en normal råtthjärna. Där finns ettområde längst ned, basalt, där det normalt läcker utalbumin, och vi tar inte skada av det. Det gällermänniska liksom råtta. Blod-hjärn-barriären ärmycket uniform mellan alla mammalia, däggdjur.Så här ser en sådan hjärna ut när råttan har"talat i telefon" i . Den talar inte itelefon, och den hör ingenting, men den sitteralltså i det här mikrovågsfältet i . Så härser knappt hälften av de exponerade djuren ut. ärdet ovanligt många prickar här. Vi har en graderingsom görs av en patolog. Det är double-blind. Han haringen aning om vad han tittar på mer än att det ären råtthjärna. Om det är ett kontrolldjur eller intekan han inte veta. Han graderar hur många sådana härprickar han ser i ett antal snitt där inne.Här ser vi en annan råtta som har suttit 2 timmari exposition. Det är en hjärnhalva, och det äralltså fläckar av äggvita som läcker runtom kärl påmånga ställen och på spridda håll i hjärnan. Tittarman efter lite noggrannare ser man att det runtkärlen är äggviteläckage ut i hjärnan. I det härfallet är det så på flera ställen. Här kan vi idetalj titta efter hur nervceller, långt ifrån kärl,har tagit upp det här äggviteämnet. I nervcellernasitter alltså äggviteämnet.Vad är det för värden som man då åstadkommer dettamed? Det har väckt rätt mycket förvirring i ledennär vi har sagt att lägre energimängd ger störreeffekt i våra råttor. Det är klart att det är svårtatt ta, men det här är äkta biologi. Det är alltsåett fönster i vårt sätt att förstå vår omvärlds, idetta fall, vågrörelser, uppfattar vi det som.Vi kan titta på den första bilden uppe tillvänster. När det ligger över per kilo har vibara ett fåtal signifikanta värden, när det gälleratt man blir utsatt för den energin. Till vänsterhar vi continuous wave, alltså NMT. Vi ser , , . Det är inga signifikanser mer än påcontinuous wave. Det gav oss redan från början enkänsla av att GSM kanske hade någonting positivt attbjuda.Går man ned till 0,ser vi att det kommersignifikanta siffror vid både , och , alltså GSM - det är 56 djur i den studien. Närdet gäller continuous wave är det fortfarandesignifikanta effekter.Då går vi ned till en hundradel. Då är vi alltsånere på per kilo. Där ser vi att ingethänder vid 217 men väl vid - och det är storadjurmaterial.Då kommer det mest fantastiska, tycker jag i allafall. När vi kommer ned till en tusendels watt perkilo ser vi de stora signifikanta funktionerna. Detär många djur, och det är höga signifikanser. Det ärinte slumpen som åstadkommer detta. Det handlar om12 djur, 18 djur, 6 djur, 23 djur, 52 djur - 111djur totalt. Där kommer vi ned till värden som visaratt det läcker ut äggvita.Vad betyder nu detta? Här har vi den mänskligahjärnan med de basala ganglierna, cortex,lillhjärnan, storhjärnan och hjärnbalken. Här har vibilder från . Man har tittat hur energiernanår in i hjärnan när man håller en telefon mot örat.Det är till och med lite i underkant. De värden jagtalar om ligger alltså utanför tavlan, när vi talarom en halv milliwatt per kilo. Mitt inne i hjärnanhar vi per kilo. Går vi djupare in harvi alltså fortfarande energimängder som vi uppfattarsom de mest påverkande i det lilla djuret. Vi kangöra sådana här skalor och räkna ut var de värdenafinns. Det visar sig att den energi som vi talar omnär det gäller den lilla råttan finns hos människani den andra hemisfären, den på andra sidan där inne.Man kan tala om passiv mobiltelefoni.Energimängden per kilo finns 1,85 meterifrån en antenn som ger per kilo. Det ärmöjligt att det var per kilo när det härräknades. Det är som gör de här matematiskamodellerna.Sedan gäller det basstationseffekterna. Står manmitt i strålen från en basstation är den energi sommest effektivt öppnar den lilla råttans blod-hjärn-barriär från basstationens koniskastråles centrum.Jag kan sammanfatta den här bilden med att sägaatt det kan läcka ut äggvita i hjärnan när vi harmycket högt blodtryck, när vi har epileptiskaanfall, när vi får smällar mot vår skalle ellerinfektioner i vår hjärna. Då överlever vi mångagånger utan alltför svåra effekter. Men det menas avmånga forskare att äggvita i hjärnan inte är någonlyckad kombination. Man har gjort försök på råtta inorska studier. Sprutar man in av denkoncentration man har i blodet i råtthjärnan får manen situation där det börjar läcka ut albumin urblodets kapillärer ut i hjärnan, där man har sprutatin albumin. Det händer alltså att neuronerna,nervcellerna, dör.Då säger man så här: Men det är bara ni i somgör det här, . Ingen annan gör någonting.Jo, och gjorde det 1977 när det gälldemikrovågor från mikrovågsugnar. Shrivers, Prato ochmedarbetare gjorde det 1987-1992. ochmedarbetare i gjorde det 1997, ochAubineaux-gruppen nere i gjorde det 2001.Det finns alltså fler än vi som har gjort det.Det här sammanfattades i en diskussion iReisensburg. Vi var inbjudna av FGF - den tyskaorganisationen - och COST. Ordföranden på det härmötet sade efter att ha lyssnat till oss och tillvåra kolleger från : Det verkar klart attdessa radiofrekventa fält kan ha någon effekt påvävnader. Detta var alltså hans kommentar.Vi har sedan visat att man också får en skada pånervceller. Man har undersökt 32 djur, i detta fallunga djur, . De exponerades i tvåtimmar och sövdes . Därefter tog manut hjärnorna och tittade efter vad som hade hänt.Det var åtta djur med en tusendel av energin vidantennen, åtta djur med en hundradel, åtta med entiondedel, och förstås åtta kontrolldjur, som gickigenom samma sak fast utan strålning.Vi kan inte gå in på detta, men här har jag helamaterialet. Det här utfördes , den 13januari 1999 och . Det varvarannan hane, hane och varannan hona, hona, såallting är väldigt noga. Och de var alla syskon,inavlade.Även läcker det ut albumin. Här hardet läckt ut äggvita. Här är nervceller omgivna aväggvita, eller albumin. Här har nervceller tagit uppalbumin, och man tror inte att det är nyttigt att haen massa albumin i sig. Hur ser då nervcellerna ut idet här läget?Ute i hippocampus ser vi att i en del av hjärnan,minnet, är det flera stycken neuron som mår mycketdåligt. De är spridda bland friska neuron, vilkettalar för att detta är en effekt där några neurongår under. Tittar man ute i hjärnbalken ser mansamma ting. Där är också sådana här celler spriddasom mår dåligt, och det kan vi då se i en störreförstoring.Gör man statistik på detta får man en mycket höggrad av signifikans, 0,002. Slumpen skulle alltsåmed chans kunna åstadkomma de siffrorna.Nu är tiden förmodligen ute. Det här publiceradesi fjol i Environmental Health Perspectives. Det ären lång text som man kan läsa själv sedan om man ärintresserad.Då vill jag bara säga vad vi från Lundrekommenderar:Reducera mobiltelefonanvändandet.Undvik att ge barn mobiltelefoner.Använd handsfree.SSI bör informera användarna om att det ärvetenskapligt fastställt att de mikrovågormobiltelefonerna utsänder ger förändringar i hjärnanhos försöksdjur men att det ej är bevisat attmänniskor kan ta skada.Hur går vi vidare? Vi går i hög grad vidare, men detfår vi ta sedan. Jag vill bara säga att 3 G kaninnebära en bättre situation för den mänskligahjärnan, och kanske råttans hjärna, än den vi harsett när det gäller våra små råttor här. Det ärnågonting som vi menar bör undersökas . Tackså mycket!Ordföranden: så mycket själv, ! Duvar lite orolig för tiden innan - det var rättbefogat. Dessutom satte du verkligen stenografernapå prov, tror jag. Men är det för LennartHardell från universitetssjukhus.Professor , Allmänonkologiskakliniken, , : I slutet av70-talet var jag inbjuden av dåvarandejordbruksutskottet, under ledning av SvanteLundkvist. Då var hormoslyr på tapeten. har viett nytt miljögift, om man får säga så: Emissionerfrån basstationer och mobiltelefoner, som diskuterasmycket bland allmänheten.Också vi har ett forskningsteam som har ägnat sigåt forskning kring det här. Som man ser på den härbilden är det, precis som säger, olikaprofessioner. Vi har , som sitterhär framme, och är tekniskt mycket kunnig. Vi har onkologer. Vi har neurologer,och vi har inte minst neuroradiologer som är med idet här.När det gäller mobiltelefoni och risken förhjärntumörer är den här bilden av intresse. Man fården maximala exponeringen runt ytterörat och itinningregionen. Hjärnbasen går från ögonvrån tillytterörat. Sedan har vi hjärnvävnad ovanför detta.Ett annat organ som är av intresse är spottkörteln,som sitter framför örat.Den här bilden visar lite grann det som LeifSalford var inne på, nämligen hur vågorna sprids ihjärnan. Här har vi då en GSM-telefon.Vi ser en vuxen man. Där har vi en relativt måttligspridning.