bet · GR01MJU13 · 2004-03-30 00:00:00 — Av budgetpropositionenför , utgiftsområde 23, s. 54, framgår attett pilotprojekt för tillämpning av preliminäraekologiska kvalitetsmål för pågår t.o.m. år2005, vilket innebär att lämpliga indikatorerutarbetas för bedömningen av fiskresursernastillstånd. har deltagit iplaneringen av projektet. Flera kust- fiske-bestånd har minskat kraftigt , ochför att få ökad biologisk och ekologisk kunskap omkustnära fiskebestånd har genomfört enrad delprojekt under samlingsnamnet torskprojektet.Av budgetpropositionen framgår vidare attFiskeriverket tillsammans med harutarbetat ett antal åtgärdsprogram för bevarande avhotade fiskarter. Åtgärdsprogrammen omfattar arternamal, vårlekande siklöja, storskallesik,flodnejonöga, havsnejonöga, asp, groplöja,storröding och flodkräfta.Med det anförda finner utskottet syftet medmotionerna 2002/03:MJ315 (fp) yrkande 5 och2003/04:MJ408 (kd) yrkande 17 delvis i väsentligadelar tillgodosett. Motionerna i dessa delar börinte medföra någon ytterligare åtgärd frånriksdagens sida.Med anledning av motion 2003/04:MJ334 (c) kantilläggas att vid ministerrådsmötet i december 2002om en reform av fiskeripolitiken fattades beslut omändringar av strukturförordningen ((EG) nr2792/1999). Ändringarna innebar att t.o.m. den 31december 2004 får stöd för nybyggnationer endastbeviljas för fartyg under 400 BT. Efter detta datumfår nybyggnationsstöd inte utgå över huvud taget.Motionens yrkande 10 avstyrks i den mån det inte kananses tillgodosett.1.2 FörvaltningsformerUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett antal motionsyrkanden(s, m, fp, kd, c) om bl.a. tillträde tillfiskeresursen och fördelning av kvoter,äganderätt till fiskevatten ochintrångsersättning, riktade licenser ochhandel med fisketonnage. Motionerna avstyrksmed hänvisning till vad som anförs ipropositionen och till pågående arbete påområdena.Med hänvisning till tidigare beslut, till vadsom anförs i propositionen och till pågåendearbete på området avstyrker utskottet niomotionsyrkanden (s, m, fp, kd, c) omsamförvaltning av fiskeresurserna. Utskottetavstyrker även två motionsyrkanden (fp, kd)om ändrade trålgränser.Med hänvisning till vad som anförs ipropositionen avstyrks tre motionsyrkanden(fp, kd, c) om fördelning av resursen.PropositionenBeträffande tillträdet gör regeringen bedömningenatt begränsningar av tillträdet till fiskresurserför olika nyttjare bör användas mer aktivt somförvaltningsinstrument i resursbevarande syfte ochför att stärka kust- och insjö- fisket. Inomramen för ett hållbart nyttjande bör balansen mellanyrkesfiskets och fritidsfiskets intressen beaktasoch redskapsanvändningen anpassas därefter.När det gäller samförvaltning anser regeringen attminst fem pilotprojekt, varav två i insjövatten,rörande lokal eller regional samförvaltning börgenomföras och utvärderas. Deltagande isamförvaltningen bör vara brett förankrat i berördregion och inkludera såväl olika kategorier fiskandesom andra intressenter.Enligt regeringen bör, i fråga om fördelning avresursen, möjligheten att i större utsträckningfördela kvoterade bestånd utnyttjas i syfte attstärka kustfisket. Konkreta försök bör genomförasoch utarbetas efter samråd med olika kategorieryrkesfiskare.MotionernaTillträdetEnligt motion 2003/04:MJ14 (m) bör regeringenåterkomma med förslag om olika gruppers tillträdetill fiskeresursen (yrkande 2) och om fördelning avkvoterade fiskbestånd (yrkande 4). Licens för s.k.deltidsfiskare tas upp i motion 2003/04:MJ16 (s).Motionärerna framhåller att fisket skall bedrivasenligt de förutsättningar som gäller för branschen iövrigt och utan koppling till statligt stöd (yrkande2). I motion 2003/04:MJ19 (fp) anförs attbegränsningar av tillträdet till fiskeresursenaktivt skall användas som ett förvaltningsinstrumentför att åstadkomma god fiskevård. Yrkesfisket ochannan fiskeanknuten yrkesmässig verksamhet bör gesgoda förutsättningar i kustzonen och de storasjöarna (yrkande 1). Åtgärder avseende tillträdettill fiskeresurserna bör så långt som möjligt vidtasinom ramen för eller i kombination med lokal ellerregional förvaltning (yrkande 2). Enligt motion2003/04:MJ20 (kd) bör trålgränsen fastställas isamråd med fiskenäringen och anpassas eftersäkerhetsaspekter och en gemensam bedömning avtillgång till fiskeresurser och möjligheterna tillkräftfiske. Det är enligt motionärerna av störstavikt att fiske efter kräfta och räka i dessa vatten,dvs. , sker med selektiva redskap (yrkande2).I motion 2003/04:MJ327 (fp) framhålls attFiskeriverkets beslut om utflyttning avtrålgränserna på kommer att få storanegativa konsekvenser för yrkesfisket, framför alltdet småskaliga kustfisket. Beslutsprocessen hadeenligt motionärerna gett ett annat resultat om eningående dialog med yrkesfisket hade föregåttbeslutet. Beslutet bör därför omprövas medinriktning att med andra medel, t.ex. effektivtartselekterade redskap, och via en bredöverenskommelse skapa förutsättningar för ettlångsiktigt hållbart fiske. I motion 2003/04:MJ14(m) framförs krav på att fiskerätten bör återförastill ägarna i de stora insjöarna och i södraÖstersjön om dessa bildar fiskevårdsområden (yrkande8). Under förutsättning av avslag på motionensyrkande 1 om att propositionen bör avslås anförs imotion 2003/04:MJ21 (c) att en av grundpelarna isåväl levande skärgårdssamhällen som livskraftigafisketurismföretag är att respekten återupprättasför privatägda fiskevatten (yrkande 8). I det fallintrång sker i det enskilda ägandet skall ekonomiskkompensation utgå (yrkande 9). I motion2003/04:MJ203 (m) tas frågan upp om äganderätter förfiskevatten med tilldelade kvoter för fiskare ochtrålfiskeföretag. skulle t.ex. kunna följaIslands exempel med äganderätter för fiskare ochtrålfiskeföretag, vilket innebär kvoter som kansäljas och köpas på en fri marknad. Enligt motion2003/04:MJ418 (s) bör få möjlighet attge riktade licenser för viss art även till den somhar hel- eller deltidsjobb i land. På så sätt skapasmöjligheter att utveckla turismen i kommunernasamtidigt som den kunskap som finns hos fiskare somgått i land kan tas till vara.I motion 2002/03:MJ484 (s) påtalas handeln medfisketonnage och de risker systemet har förÖstersjö- och Bottenhavsfisket. Handeln hotarframför allt det kustnära konsumtionsfisket iÖstersjön, , Bottenhavet ochBottenviken.SamförvaltningEnligt motion 2003/04:MJ14 (m) bör regeringenåterkomma med förslag om lokal och regionalsamförvaltning när pågående pilotprojekt ärutvärderade (yrkande 3). I pågåendesamförvaltningsprojekt bör enligt motion2003/04:MJ19 (fp) ingå och Gullmarendär lokal samförvaltning har påbörjats. Åtminstonetvå av pilotprojekten bör ingå i försöksverksamhetmed integrerad kustzonförvaltning med en vidarekrets av intressenter (yrkande 3). Enligt motion2003/04:MJ20 (kd) bör fiskerinäringen genom regionaloch lokal förvaltning ges faktiskt inflytande överkvoter och ransoner (yrkande 4). Under förutsättningav avslag på motionens yrkande 1 att propositionenbör avslås, anförs i motion 2003/04:MJ21 (c) att deföreslagna försöken med samförvaltning skallinnebära att reellt inflytande ges åt de deltagandeparterna. Det måste vara verklig makt som flyttas,besluten måste spela roll och frågan bör utvärderasefter försöksperiodens slut (yrkande 2). Vad gällerfiskbestånden skall försöken göras utifrånbeståndens aktuella utbredningsområden och inteutifrån geografiskt etablerade gränsdragningar. Manbör skilja mellan å ena sidan samråd ochsamförvaltning av och limniska miljöer och åandra sidan samförvaltning med avseende på fisk ochandra rörliga arter, t.ex. fåglar (yrkande 3). Föratt en bra och effektiv förvaltning av fiskbeståndenoch yrkesfisket skall kunna uppnås är det enligtmotion 2003/04:MJ269 (m) nödvändigt att detta arbetesker i samarbete med alla berörda parter och då iförsta hand förvaltning, forskning och utövarna avdet praktiska fisket. Som exempel på ett välfungerande samarbete framhålls det s.k.KosterVäderöprojektet. I motion 2003/04:MJ16 (s)betonas att den föreslagna modellen medförvaltningsområden och ett nationellt råd börfinnas med i regeringens fortsatta överväganden närdet gäller samförvaltning (yrkande 3). Enligt motion2003/04:MJ322 (s) bör förvaltningsområden inrättassom ett led i arbetet med att trygga ettlivskraftigt svenskt fiske. En förutsättning för attmålet om ett långsiktigt hållbart fiske skall kunnauppnås är att alla berörda parters kunskaper tastill vara. Formaliserad samverkan kring svenskfiskepolitik efterlyses i motion 2003/04:MJ408 (kd).Samverkan mellan fiskerinäring, forskning,myndigheter och miljöorganisationer regionalt,nationellt och internationellt bör förbättras, ochpå nationell nivå bör ett organ för att formaliseraen sådan samverkan inrättas (yrkande 23). I motion2003/04:MJ433 (c) begärs inrättande av ettsamrådsorgan för , fiskenäringen ochforskarna (yrkande 2).Fördelning av resursenNär det gäller kvoterade fördelningsmodeller börenligt motion 2003/04:MJ19 (fp) helt nya modellerprövas. Det är framför allt fråga om individuellakvoter för vissa fiskarter och ett kvotsystem somfördelas och som varken medför äganderätteller är överförbara. bör individuelltöverförbara kvoter (IÖK) med äganderätt införas(yrkande 4). I motion 2003/04:MJ20 (kd) anförs atterfarenheter från liknande fördelningssystem i t.ex.Danmark bör tas till vara, och i utredningen avolika förvaltningsformer bör också frågan ombegränsning av antalet fiskedagar och individuellafiskekvoter prövas (yrkande 3). Under förutsättningav avslag på motionens yrkande 1 att propositionenbör avslås, anförs i motion 2003/04:MJ21 (c) att ettsystem med individuellt överförbara kvoter inte börinföras. Ett sådant system innebär enligtmotionärerna risk för en tilltagande koncentrationav kvoter och för att denna koncentration genomdirekt eller indirekt ägande flyttas över tillförädlingsindustrin (yrkande 4).Utskottets ställningstagandeTillträdetRätten att bedriva yrkesmässigt fiske, och därmedtillträdesrätten, är beroende av innehav avyrkesfiskelicens eller av enskild rätt tillvattenområde. Om fisket bedrivs från ett fartyg somär eller längre krävs ävenfartygstillstånd. Rätten till tillträde reglerasalltså, vid sidan av enskild rätt, antingen genombegränsningar av fiskarens rätt att på grund avlicens eller fartygstillstånd bedriva visst fiske. Iövrigt har alla i egenskap av fritidsfiskaretillträde till resursen och inom ramen för deredskapsbegränsningar som har fastställts.Genom de förändringar i fiskelagen (1993:787) somträdde i kraft (prop. 2002/03:41,bet. 2002/03:MJU16, rskr. 2002/03:173) i fråga ombeviljandet och begränsningarna avyrkesfiskelicenser har enligt utskottets meningviktiga styrmedel tillskapats för att åstadkommaregional hänsyn och bättre förutsättningar för detsvenska kustfisket. Ändringarna innebär bl.a. attyrkesfiskelicens får utfärdas för visst fiske. Medvisst fiske kan exempelvis avses lokala ellerregionala anpassningar men även bestämmelser somhänför sig till fartygsstorlek eller art. mening bör ändringarna bidra till ökademöjligheter att bedriva kustfiske och till attföryngra fiskarkåren. I likhet med regeringen villutskottet i sammanhanget framhålla det angelägna iatt dessa styrmedel används på ett sådant sätt attetablering av småskalig och lokalt förankradverksamhet främjas.Den svenska lagstiftningen ger omfattandemöjligheter till begränsningar av fisketsbedrivande. Reformeringen av den gemensammafiskeripolitiken medger dessutom ökad nationellanpassning (skr. 2001/02:152, bet. 2001/02:MJU23,rskr. 2001/02:321). Regleringen av fiskeflottansstorlek, mätt i kapacitet, har överlämnats tillmedlemsstaten och begränsas endast av en fastställdmaximal kapacitet som inte får överskridas ochminimikrav på hur stor kapacitet som skall föras utur flottan då ny kapacitet förs in. kandärmed anpassa sitt regelverk i fråga om krav påutförsel av fartyg till de varierande förhållandensom råder i olika regioner och fisken. Somregeringen anför skall möjligheterna tillbegränsningar i fiskets bedrivande utifrån art ochgeografiskt område samt kraven på in- och utförselav fartyg i fiskeflottan användas som mer aktivaförvaltningsinstrument. Därvid måste hänsyn tas tillden regionala utvecklingen, utvecklingen avkustfisket och till fiskeföretagens behov av attöver året variera sin fiskeinriktning. Där så ärlämpligt bör begränsningarna och regelverketkombineras med upprättandet av lokal eller regionalsamförvaltning.I den nu aktuella propositionen gör regeringenbedömningen att i högre utsträckningbör utnyttja sina bemyndiganden att fördelakvoterade bestånd. Principer och modeller för enfördelning bör därför utvecklas, och särskild hänsynbör tas till den regionala utvecklingen, främjandetav kustfisket samt till behovet av förankring hosdet berörda yrkesfisket. Regeringen anser detlämpligt att de försök som genomförs kopplas sammanmed projekt rörande lokal eller regionalförvaltning. Utskottet delar denna uppfattning ochvill framhålla som angeläget att, inom ramen för etthållbart resursnyttjande, avvägningen mellan olikakategorier av yrkesfiskare kan bidra tilluppfyllandet av de politiska målen.Utskottet har inhämtat att regeringen, som anserdet angeläget att möjligheterna förbättras förentreprenörskap och utveckling av fisketurismen,kommer att ge uppdrag att isamverkan med och Turistdelegationen,utreda möjligheter och hinder för en expansion.Enligt regeringen bör i detta arbetesärskilt analysera förutsättningarna för attutveckla ett licenssystem förfisketurismföretagande.Med det ovan anförda finner utskottet syftet medmotionerna 2002/03:MJ484 (s), 2003/04:MJ14 (m)yrkandena 2, 4 och 8, 2003/04:MJ16 (s) yrkande 2,2003/04:MJ19 (fp) yrkandena 1 och 2, 2003/04:MJ20(kd) yrkande 2, 2003/04:MJ21 (c) yrkandena 8 och 9,2003/04:MJ203 (m) och 2003/04:MJ418 (s) i väsentligadelar tillgodosett. Motionsyrkandena bör lämnas utanvidare åtgärd från sida.SamförvaltningI skrivelsen Ansvarsfullt fiske svenska prioriteringar förEU:s framtida fiskeripolitik framhöll regeringenbehovet av att skapa nya strukturer ochsamarbetsformer på nationell och regional nivå föratt möjliggöra effektivare förvaltningsformer. Dettainnebär ökat deltagande av företrädare förfiskerinäringen, miljö- och fiskevården, forskningenoch andra intressenter (skr. 2001/02:152, bet.2001/02:MJU23, rskr. 2001/02:321). I sin behandlingav skrivelsen uttalade utskottet sin positivainställning till det arbete som då hade inletts medlokal förvaltning. Utskottet anförde vidare attexisterande samverkansformer borde utvecklasytterligare vad avser medverkan i forskning ochutvecklingsarbete och framhöll att ökad lokal ochregional dialog skulle ge bättre underlag förbeslut. Av propositionen framgår att konkretaprojekt nu skall genomföras utifrån tillgängligkunskap, vilket leder till en uppbyggnad averfarenheter som kan utnyttjas för att ytterligareutveckla samförvaltning runtom i landet. Regeringenuttalar i propositionen sin avsikt att geFiskeriverket i uppdrag att leda och samordna minstfem pilotprojekt, varav två i insjövatten, avseendelokal eller regional samförvaltning. Projekten börgenomföras och utvärderas före utgången av ,och deltagandet i samförvaltningen bör vara brettförankrat i berörd region och inkludera såväl olikakategorier fiskande som andra intressenter.Utskottet har vidare inhämtat att harinrättat en brett sammansatt och övergripandenationell samrådsgrupp. I gruppen ingår myndigheter,miljöorganisationer, olika kategorier fiskande,vattenägare m.fl. Vidare har verket, som ett led isin samverkan med fiskerinäringen, bildat ensamrådsgrupp med företrädare för näringen. De frågorsom avses behandlas är framför allt tillträdet tillfisket, redskapsutveckling, yrkesfiskelicenser samtforskning och utveckling. Vid de inledande möten somhar hållits har frågor om utformningen avföreskrifter behandlats.Vi vet att efterlevnaden av lagar och andraregler förbättras betydligt om de uppfattas somberättigade och välgrundade. En gemensam syn på deproblem som skall lösas, möjligheter för berördaparter och andra intressenter att delta ibeslutsprocessen tillsammans med det faktum att detförväntade resultatet av regelverket uppfattas somrättvist och att åtgärden på ett avgörande sätt kanbidra till att lösa aktuella problem är härvidlagviktiga faktorer. Den ochmyndigheterna har en lång tradition av samråd medberörda grupper såväl när det gäller beslut pågemenskapsnivå som på nationell nivå. Inomgemenskapen varierar denna tradition emellertid, ochsom en följd härav ingår som ett led i den nyagemensamma fiskeripolitiken upprättande av regionalarådgivande nämnder. Inom ramen för Sverigesmöjligheter att reglera fisket längs kusten iområdena innanför 3 respektive 4 sjömil kan redan pånationell nivå väsentliga fördelar uppnås medutvecklande av samarbetsformer och beslutsprocesseri fiskeförvaltningen. Bland det fåtal försök som desenaste åren gjorts med bred lokal förankring kannämnas områdena Koster/ochGullmarsfjorden. Det finns ingen tydlig definitionav begreppet lokal eller regional samförvaltning ochbegreppet har använts i en rad olika betydelser.Gemensamt för dessa modeller är dock någon form avdelat ansvar för förvaltningen mellan staten ocholika nyttjandegrupper där dessa grupper påverkaroch delar kontrollen över utvecklingsinitiativ ochde beslut och resurser som påverkar dem. Syftet äratt underlätta utformande och genomförande avpolicy, mål och strategier, vilket stärkerlegitimiteten för de beslut som fattas. Detta äräven ett huvudtema i de regionalaskärgårdsprogrammen och en försöksverksamhetföreslås även i betänkandet Levande skärgård(SOU 2000:67).Exploateringen av kustmiljöerna har lett till bådeekologiska störningar och samhällsekonomiska ochkulturella problem. En viktig del i förintegrerad kustzonsförvaltning är att undvikakonflikter mellan bruk och värn. Till detta kommerden sociala dimensionen. Binäringar,fritidsaktiviteter, mänsklig samvaro, kulturellavärden m.m. har mycket stor betydelse i ettkustsamhälle. Även regionala och lokala socialaförhållanden kan i hög grad påverka det fiske sombedrivs i regionen eller området. En förvaltning sominte beaktar dessa faktorer kan bli mindreframgångsrik, även om förvaltningen är rationell urbiologisk och/eller ekonomisk synvinkel. Eftersomyrkesfisket, vattenbruket och fritidsfisket såledesendast utgör en del av de aktiviteter som pågår ikustområdena bör förvaltningen av dessa näringar sålångt möjligt samordnas med annan verksamhet. Detfinns därför enligt utskottet starka skäl att påregional och lokal nivå stärka samarbetet mellanmyndigheter, olika kategorier fiskande, forskare ochandra berörda intressenter. Stort intresse har redanknutits till nya förvaltningsmodeller där defiskande själva reglerar fisket i samarbete medberörda myndigheter och i samråd med andraintressenter såsom verksamheter med anknytning tillfiskerinäringen, vattenägare, miljöorganisationer,friluftsliv och turism. Som regeringen anför kan valav beslutsnivå vara beroende av den kompetens ochdet engagemang som finns. Det bör emellertid betonasatt det fortsatt kommer att krävas att den centralanivån, , och den regionala,, respekterar åtaganden inomden gemensamma fiskeripolitiken liksom andrainternationella åtaganden. Det är vidare av vikt attFiskeriverkets roll som myndighet, liksom verketskontrollfunktion, klargörs. En annan viktig aspektär att den lokala kunskapen om fisket och biologiskaförhållanden ytterligare tas till vara. Utvecklingenav en lokal/regional samförvaltning är således eninvecklad process med ett flertal faktorer attbeakta. Enligt utskottets mening får dock dettafaktum inte fördröja en fortsatt utveckling mot ökadoch fördjupad samförvaltning där staten och olikanyttjandegrupper delar ansvaret. Som anförs ipropositionen bör konkreta projekt genomförasutifrån tillgänglig kunskap, vilket leder till enuppbyggnad av erfarenheter som kan utnyttjas för attytterligare utveckla samförvaltning runtom i landet.Sammanfattningsvis innebär det anförda attutskottet delar regeringens uppfattning i fråga omsamförvaltning på fiskets område. Därmed finnerutskottet syftet med motionerna 2003/04:MJ14 (m)yrkande 3, 2003/04:MJ16 (s) yrkande 3, 2003/04:MJ19(fp) yrkande 3, 2003/04:MJ21 (c) yrkandena 2 och 3,2003/04:MJ269 (m), 2003/04:MJ322 (s), 2003/04:MJ408(kd) yrkande 23 och 2003/04:MJ433 (c) yrkande 2 iväsentliga delar tillgodosett utan någon vidareriksdagens åtgärd.Fiskeriverket har fattat beslut om bl.a. ändraderegler för fiske innanför en reviderad trålgräns iSkagerrak och . Bakgrunden till beslutet ärden bekymmersamma situationen för bottenlevandefiskar, vilka utgör betydande bifångster i fisketefter havskräfta. Beslutet innehåller omfattanderegleringar om var, när och hur trålfiske fårbedrivas. Härutöver har nya tekniska regleringarinförts, såsom bestämmelser om mer selektivaräktrålar. Innebörden av beslutet är bl.a. att mångafiskare inte har möjlighet att fiska i samma områdensom . I ett frågesvar medgavjordbruksministern att hon är väl medveten om attdetta kan vara kännbart för fiskarna, men framhöllsamtidigt som angeläget att dessa åtgärder kan varanödvändiga för att värna om fiskets framtid.Eftersom det ankommer på att behandladenna typ av frågor kunde jordbruksministern inte gånärmare in på detaljer i verkets beslut. Hon hadedärför inte för avsikt att då vidta ytterligareåtgärder i denna fråga. Med det anförda avstyrkerutskottet motionerna 2003/04:MJ20 (kd) yrkande 4 och2003/04:MJ327 (fp) i den mån de inte kan ansestillgodosedda.Fördelning av resursenI har en viss fördelning av den nationellafiskekvoten skett med utgångspunkt i fisketskaraktär. På frivillig väg har fisket ålagt sigolika typer av ransoneringar, vilka i vissa fall harfastställts av . I andra fall harverket, efter samverkan med fiskenäringen, genomförtsådana regleringar. Detta gäller exempelvisveckoransonerna inom torskfisket i som ärfastställda på sådant sätt att kustfisket de senasteåren i praktiken har kunnat fiska fritt medan deinneburit begränsningar för det mer storskaligatonnaget. Härutöver kan tekniska regleringarinnebära en begränsning av en viss typ av fiske. Förexempelvis fartyg över 24 meters längd är fiskeefter sill och skarpsill tillåtet endast tre och enhalv dag i veckan.Som regeringen anför aktualiseras även idiskussionerna om en regional/lokal förvaltning avfiskeresurserna frågan om fördelning av dennationella resursen. Fördelning kan exempelvis skegenom fastställande av kvoter för fartygsgrupper,regionala kvoter eller kvoter relaterade till detenskilda fiskeföretaget. Grunden i ett sådantförfarande är att mer tydligt utformadenyttjanderätter kan främja ett hållbart fiske.Grupper av nyttjare eller enskilda nyttjare kanexempelvis tilldelas en andel av ett visst fiskeeller rätt till fiske i visst område och kan anpassasin verksamhet därefter utan att påverkas av hur deövriga nyttjarna väljer att utnyttja sin andel. Ensådan fördelning är avsedd att skapa förutsägbarhetoch att bidra till att enskilda fartygsägare ochyrkesfiskare kan flytta sitt intresse från attutnyttja så stor andel av kvoten som möjligt tillatt öka värdet på varje kilo fångad fisk. I likhetmed regeringen anser utskottet att detta även böröka viljan till ett långsiktigt hållbart nyttjande.En stabil och långsiktig fördelning av kvoternamellan olika nyttjare kommer enligt utskottetsmening även att klargöra den överkapacitet som finnsinom vissa fisken.Det finns olika förvaltnings- ochfördelningsformer som syftar till att tydligaredefiniera nyttjanderätten. Den tydligaste, ochkanske oftast diskuterade fördelningen av ennationell kvot, är individuella överförbara kvoter,s.k. ITQ (Individual Transferable Quota). Renodladsådan förvaltning finns framför allt i ,, och . Dessa länder har somgemensam nämnare stora fiskeresurser som endast imindre omfattning delas med andra länder. Detsvenska fisket bedrivs i många avseenden underdiametralt motsatta förhållanden och förfogar överett sextiotal kvoter, samtliga i vatten därfiskerättigheterna delas med andra nationer.