bet · GS01LU9 · 2004-12-02 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet 13 motionsyrkanden från den allmännamotionstiden om olika arvsrättsliga frågor. Motionsyrkandenarör Allmänna arvsfonden, arvsrätt för kusiner, efterlevande makes ochsärkullbarns arvsrätt samt efterarvingars rätt till arv.Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden ihuvudsak med hänvisning till tidigare ställningstaganden från riksdagenssida och pågående beredningsarbete.I betänkandet finns tre reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Allmänna arvsfondenRiksdagen avslår motionerna 2004/05:L201, 2004/05:L287 och 2004/05:L310yrkandena 1 och 2.2. Arvsrätt för kusinerRiksdagen avslår motionerna 2004/05:L217, 2004/05:L236 och 2004/05:L286.Reservation 1 (m)3. Efterlevande makes och särkullbarns arvsrättRiksdagen avslår motionerna 2004/05:L235, 2004/05:L248 yrkande 10,2004/05:L255, 2004/05:L305 och 2004/05:Sf320 yrkande 2.Reservation 2 (fp, v, c)Reservation 3 (m)4. Efterarvingars rätt till arvRiksdagen avslår motion 2004/05:L248 yrkande 9.Stockholm den 2 december 2004På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), MarianneCarlström (s), (), (), (), (), (), (),(), Rezene Tesfazion (s), (),(), (), (), NiclasLindberg (s), () och ().Utskottets övervägandenAllmänna arvsfondenUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden som rör Allmänna arvsfonden. Utskottethänvisar till tidigare ställningstaganden från sida.HistorikNär en person avlidit utan att efterlämna någon arvsberättigad brukadedennes kvarlåtenskap i äldre tid kallas danaarv. tillfölldanaarven staten eller sådana städer till vilka staten överfört rättentill danaarv. Några särskilda regler om användningen av danaarv fannsinte.Genom lagstiftning uteslöts kusiner och avlägsnare släktingarfrån arvsrätt. Frågan om användningen av danaarven fick därigenom störrebetydelse. Utgångspunkten för det allmännas arvsrätt blev att kvarlåtenskapsom flyter in till det allmänna på grund av att arvsberättigad släktingsaknas skulle tillfalla en fond, Allmänna arvsfonden, och användas förunderstöd av åtgärder till främjande av samhällets barnavård. Medlenskulle inte flyta in bland statens övriga inkomster. Skälet till dettavar att en begränsning av arvsrätten inte borde ske i syfte att beredastaten inkomster för att täcka löpande utgifter. De successionsrättsligasynpunkterna skulle ensamma vara avgörande så att inte det allmännasarvsrätt kom att uppfattas som en konfiskation av arven. Vidare ansågsdet som mindre stötande om arven gick till ett ändamål som det kunde havarit naturligt att tillgodose genom ett testamente. Eftersom det varfråga om en disposition av vissa kvarlåtenskaper som helhet, varuppfattningen att det mest ändamålsenliga var en fondering av arvet (prop.1928:17, bet. 1LU21).Gällande rättDen nuvarande grundläggande bestämmelsen om Allmänna arvsfonden finnsi 5 kap. . Enligt 1 § skall kvarlåtenskap, till vilkenarvsberättigad fysisk person saknas, tillfalla Allmänna arvsfonden.Närmare bestämmelser om Allmänna arvsfonden finns i lagen (1994:243) omAllmänna arvsfonden. Av denna lag framgår att fonden har till ändamålatt främja verksamhet av ideell karaktär till förmån för barn, ungdomaroch personer med funktionshinder (5 §).Privatpersoner får inte beviljas stöd ur fonden vare sig för enskiltbruk eller för ideell verksamhet. Stöd ur fonden skall i första handlämnas till verksamhet som är nyskapande och utvecklande. Sådant stödfår också, om det bedöms som särskilt angeläget, lämnas till anläggningar,lokaler och utrustning. Stödet skall lämnas till organisationer sombedriver ideell verksamhet. kan stöd lämnas tilloffentlig huvudman, om det finns särskilda skäl. Detta gäller dock endasti fråga om stöd till nyskapande och utvecklande verksamhet. En offentlighuvudman kan således inte få stöd till investeringar (6 och 7 §§).En tiondel av de medel som har influtit till fonden skallläggas till fonden. Återstoden skall tillsammans med årets avkastningvara tillgänglig för utdelning fr.o.m. närmast följande år men får ocksåläggas till fonden (2 §).Fondens egendom förvaltas av Kammarkollegiet (14 §). Fr.o.m. den 1 juli2004 beslutar Arvsfondsdelegationen om allt stöd ur Allmänna arvsfondenoavsett beloppets storlek. Om det finns särskilda skäl får regeringenefter förslag av Arvsfondsdelegationen besluta att en annan myndighetskall kunna ges möjlighet att fördela visst stöd (8 §). Andra ändringar som trädde i kraft den 1 juli 2004innebär att den personal som handlägger stödärenden åt och är föredragandei delegationen samlats i ett särskilt kansli inom (8a §), (prop. 2002/03:136, bet. 2003/04:SoU3).Arv eller försäkringsbelopp, som har tillfallit Allmänna arvsfonden,får helt eller delvis, avstås till någon annan, om det med hänsyn tilluttalanden av arvlåtaren eller till andra särskilda omständigheter kananses stämma överens med arvlåtarens yttersta vilja. Även i annat fallfår arv eller försäkringsbelopp avstås till arvlåtarens släkting ellertill någon annan person som stått arvlåtaren nära, om det kan ansesskäligt (24 §). Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,Kammarkollegiet beslutar om avstående av arv eller försäkringsbelopp (26§).Regeringen skall före juni månads utgång lämna redovisningtill för hur medel från Allmänna arvsfonden har fördelatsunder föregående budgetår samt ange den kommande inriktningen av stödet(31 §). Av regeringens senaste skrivelse, 2003/04:125 Redovisning avfördelningen av medel från Allmänna arvsfonden under ,framgår att fördelats samt att detkom in netto till fonden. Vidare framgår attfondens bokförda värde uppgick till 926 miljonerkronor och marknadsvärdet till 2 627 miljoner kronor.MotionernaKenneth och (båda c) begär i motion L201 attregeringen skall utreda och lägga fram förslag som möjliggör inrättandeav lokala sockenfonder som ett frivilligt alternativ till Allmännaarvsfonden.I motion L287 anser och (båda c) attlagen (1994:243) om allmänna arvsfonden bör ändras så att avutdelade medel stannar i den avlidnes hemkommun. Medlen skall användastill samma ändamål som i övrigt stadgas för fonden. I motionen begärsatt regeringen skall lägga fram erforderliga lagförslag.Runar () yrkar i motion L310 ett tillkännagivande om attdet inom Allmänna arvsfonden skall skapas kommunala arvsfonder så attvarje kommun har en egen avdelning av arvsfonden (yrkande 1). Motionärenyrkar vidare ett tillkännagivande om att kapital som tillfaller Allmännaarvsfonden bör överföras till en sådan arvsfond i den kommundär arvlåtaren var folkbokförd (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeRiksdagen har avslagit motionsyrkanden omatt medel som tillfallit Allmänna arvsfonden skall återföras tillarvlåtarens kommun (bet. 1989/90:SoU29, 1991/92:LU35 och 2001/02:LU14).Några nya omständigheter som bör föranleda att nu inta enannan ståndpunkt har enligt utskottets mening inte framkommit. mening har de skäl som ligger till grund förAllmänna arvsfonden fortfarande giltighet.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna L201,L287 och L310 yrkandena 1 och 2.Arvsrätt för kusinerUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden som rör återinförande av arvsrätt förkusiner. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden frånriksdagens sida. Jämför reservation 1 (m).Gällande rättEnligt 2 kap. går arvet i första hand till den avlidnesbröstarvingar, dvs. barn och deras barn, med det undantag som följer av3 kap. när den avlidne efterlämnar en make eller maka. Saknar den avlidnebröstarvingar är den avlidnes föräldrar eller - om någon av dem ellerbåda har dött - syskon och deras barn de som är berättigade till arv(andra arvsklassen). Är inte någon i andra arvsklassen i livet går arveti stället till far- och morföräldrar och deras barn, dvs. den avlidnesfarbröder, fastrar, morbröder och mostrar (tredje arvsklassen).Om det inte finns någon efterlevande med ett så nära släktskap till denavlidne som redogjorts för tillfaller arvet Allmänna arvsfonden. Somredovisats i föregående avsnitt tillkom Allmänna arvsfonden isamband med att kusiner och avlägsnare släktingar uteslöts från arvsrätt.I 9-16 kap. finns bestämmelser om testamente. I ett testamentebestämmer en person om sin kvarlåtenskap, dvs. om fördelning ochförvaltning av egendomen efter sin död. För att kunna upprätta ett giltigttestamente krävs i regel att testamentsgivaren, testatorn, har fyllt 18år. Ett testamente skall upprättas skriftligen, undertecknas av testatorpersonligen och bestyrkas av två närvarande testamentsvittnen.Testator kan när som helst ändra sitt testamente, och ett senareupprättat testamente gäller alltid framför ett tidigare.MotionernaInger m.fl. (m) föreslår i motion L236 ett tillkännagivande om ettåterinförande av arvsrätt för kusiner. Ett liknande yrkande framställsi motion L217 av och (båda m).I motion L286 begär och (båda m) etttillkännagivande om införande av arvsrätt för kusiner och deras avkomlingar.Utskottets ställningstagandeUtskottet har avstyrkt motionsyrkanden med sammainriktning som de nu aktuella (se bl.a. bet. 2000/01:LU14, 2001/02:LU14och 2003/04:LU11). har utskottet framhållitatt det torde vara förhållandevis sällsynt att en person helt saknarandra, närmare anhöriga än sina kusiner och att det därför med fog kanantas att en arvsrätt för kusiner i det helt övervägande antalet fallinte skulle ha någon betydelse. I de fall Allmänna arvsfonden är närmasttill arv har utskottet pekat på arvsfondens lagfästa möjlighet att helteller delvis avstå arvet till förmån för en kusin till arvlåtaren. Tilldetta kommer också, har utskottet anfört, möjligheten att genom etttestamente förordna om vem kvarlåtenskapen skall tillfalla, och genomtestamentet kan arvlåtaren gynna t.ex. en kusin framför andra. Riksdagenhar vid samtliga tillfällen följt utskottet.Utskottet anser inte att det finns skäl för att frångå sinatidigare ställningstaganden, och utskottet föreslår således att riksdagenavslår motionerna L217, L236 och L286.Efterlevande makes och särkullbarns arvsrättUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden som rör efterlevande makes ochsärkullbarns arvsrätt. Jämför reservationerna 2 (fp, v, c) och 3 (m).Gällande rättI 3 kap. finns särskilda regler om makars arvsrätt. Medmake likställs också i dessa avseenden registrerad partner. Denefterlevande maken har rätt till arv före bröstarvingar. En make skall vidden andre makens död sålunda ta arv framför makarnas gemensammabröstarvingar, vilka i stället getts rätt till arv efter den först avlidnemaken vid den efterlevande makens död. Efterlevande makes arvsrättomfattar även enskild egendom som den först avlidna ägt. Om det finnsefterarvingar innehar den efterlevande maken under sin livstid denarvfallna egendomen med fri förfoganderätt.Finns det bröstarvingar efter den först avlidne som inte också är denefterlevandes barn, s.k. särkullbarn, gäller särskilda regler. Dessainnebär att särkullbarn har rätt att få ut sitt arv efter enavliden förälder. Särkullbarnen kan dock avstå från sin rätt till förmånför den avlidnes efterlevande make. Sker ett sådant avstående blirsärkullbarnen berättigade till efterarv på samma sätt som makarnasgemensamma bröstarvingar. Reglerna innebär att bröstarvingar i principfår vänta med att få ut sin laglott tills den efterlevande maken dör.Däremot kan bröstarvingar göra sin laglottsrätt gällande vid den förstavlidne makens död om denne make gjort ett testamente som inkräktar pålaglotten.MotionernaInger m.fl. (m) yrkar i motion L235 ett tillkännagivande om attreglerna i 3 kap. bör ändras så att efterlevande makesarvsrätt som huvudregel endast skall omfatta den först avlidne makensgiftorättsgods. Det skall naturligtvis stå var och en fritt att genomtestamente förordna annorlunda.I motion L248 begär m.fl. (fp) ett tillkännagivande ombehovet av ändrad lagstiftning vad gäller särkullbarns rätt till arv isituationer där dödsboets tillgångar i huvudsak består av en bostad. Ivissa fall kan, anför motionärerna, den situationen uppstå att bostadenmåste avyttras för att särkullbarn skall få ut sin laglott. Ur denefterlevandes perspektiv får detta anses otillfredsställande samtidigtsom en lagstiftning inte får öppna upp en möjlighet för efterlevandetill sådana dispositioner att särkullbarnets rätt till laglott äventyras.Motionärerna anser att hur denna fråga skall lösas måste bli föremålför noggranna överväganden (yrkande 10).Mona och (båda s) anser i motion L255att bör ändras så att särkullbarn behandlas på samma sättsom bröstarvingar vad gäller rätten att ta arv. Enligt motionärerna böralltså särkullbarn ha rätt till arv först när båda makarna avlidit. Etttillkännagivande begärs i enlighet härmed.I motion L305 begär m.fl. (v) att regeringen ser övermöjligheten att utforma arvslagstiftningen så att den efterlevandepartnerns intresse bättre tas till vara i förhållande till särkullbarnsrätt att få ut sin laglott.Anne () anför i motion Sf320 att särkullbarns arvsrättkan innebära problem för den efterlevande när tillgångarna är begränsadeoch placerade i en bostad. Motionären anser att de som lever tillsammansi äktenskap eller samboförhållanden skall kunna göra en överenskommelseom den gemensamma bostaden och bohaget som medför att särkullbarnen fårvänta på sitt arv tills båda parterna avlidit. I motionen yrkas etttillkännagivande med detta innehåll (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeFrågan om ändringar i gällande lagbestämmelser rörande efterlevandemakes och särkullbarns rätt till arv har varit föremål för övervägandenav i betänkandet (SOU 1998:110) Makes arvsrätt,dödsboförvaltare och dödförklaring. Utredningens betänkande harremissbehandlats och övervägs inom Justitiedepartementet.Utskottet har behandlat liknande motionsyrkanden isitt av godkända betänkande 2003/04:LU22. I avvaktan påresultatet av den pågående beredningen av betänkandeavstyrktes motionsyrkandena.Utskottet anser alltjämt att resultatet av den pågående beredningen böravvaktas. Motionerna L235, L248 yrkande 10, L255, L305 och Sf320 yrkande2 bör således avslås.Efterarvingars rätt till arvUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår ett motionsyrkande som rör efterarvingars rätt tillarv.BakgrundSom redovisats i föregående avsnitt finns regler om makars arvsrätt i3 kap. . För makar som saknar bröstarvingar följer avhuvudregeln i 1 § att den efterlevande maken ärver den först avlidne maken.Den först avlidne makens efterarvingar (dennes far, mor, syskon ellersyskons avkomling) får vänta på sitt arv tills båda makarna avlidit. Isituationer där det finns efterarvingar får den efterlevande maken undersin livstid förfoga över egendomen med fri förfoganderätt. Detta innebäratt den efterlevande maken inte får bestämma över egendomen genomtestamente. Vid den efterlevandes död skall enligt huvudregeln hälften avden efterlevande makens bo tillfalla dem som då har den bästa arvsrättenefter den först avlidne maken (2 §).I 3 § finns en bestämmelse som behandlar situationen att boet minskati värde mellan dödsfallen. Har den efterlevande maken genom gåva ellerannan därmed jämförlig handling, utan tillbörlig hänsyn till den förstavlidnes arvingar, orsakat väsentlig minskning av sin egendom skallvederlag utgå till arvingarna efter den först avlidne för vad avminskningen som belöper på deras andel i boet.Den motsatta situationen, alltså att boet ökat i värde mellan de bådadödsfallen, regleras i 4 §. Sådan förkovran skall tilläggas denefterlevandes arvingar om det visas att egendom till motsvarande värdetillfallit den efterlevande i arv, gåva eller testamente eller om detkan antas att boets förkovran härrör från den efterlevandes förvärvsarbete.Regler om försäkringsavtal finns i lagen (1927:77) om försäkringsavtal.Enligt lagen har den som tecknat en livförsäkring möjlighet att genomett förmånstagarförordnande bestämma att försäkringsbeloppet skallbetalas till en annan person, förmånstagaren (102 §). Livförsäkringardelas in i två grupper, kapitalförsäkringar och livränteförsäkringar.Om förmånstagare är insatt skall belopp som utfaller efter försäkringstagarensdöd inte ingå i dennes kvarlåtenskap (104 §). Enligt samma stadgandefinns en möjlighet att jämka förmånstagarförordnanden som skulle ledatill ett resultat som är oskäligt mot en make eller bröstarvinge efterförsäkringstagaren.MotionenI motion L248 av m.fl. (fp) behandlas situationen förefterarvingar till barnlösa makar. Enligt motionärerna förekommer detatt en efterlevande make försöker se till att den först avlidne makensarvingar blir utan arv för att hela arvet i stället skall tillfalla denefterlevandes egna arvingar. Om en efterlevande make tecknarkapitalförsäkringar med förmånstagarförordnanden till förmån för sina egnaarvingar, ingår försäkringarna inte i dödsboet och tecknandet avkapitalförsäkringar med förmånstagarförordnanden till förmån för sina egnaarvingar grundar, enligt motionärerna, inte heller någon rätt tillvederlag. Om lagstiftningen skall uppfylla sina syften anser motionärernaatt denna möjlighet måste stoppas, vilket kräver en komplettering avgällande lagregler. I motionen begärs ett tillkännagivande med dettainnehåll (yrkande 9).Utskottets ställningstagandeInför ett ställningstagande till motionsspörsmålet vill utskottet försterinra om att departementschefen i samband med de nuvarande bestämmelsernastillkomst uttalade att förmånstagarförordnanden kan komma att jämkasenligt andra bestämmelser än 104 § lagen om försäkringsavtal för atttillgodose andra personer än försäkringstagarens make och barn.Departementschefen uttalade att vad som kan komma i fråga är jämkning medstöd av 3 kap. 3 § till förmån för en tidigare avliden makesefterarvingar, när den efterlevande maken har använt kvarlåtenskapenefter den först avlidne till att teckna försäkring med annan förmånstagare.Vad som sålunda anfördes föranledde inga erinringar från riksdagenssida (prop. 1986/87:86 s. 103, bet. LU26).Såvitt utskottet har sig bekant finns inte någon annan uppfattning irättspraxis eller doktrinen, (se t.ex. NJA rättsfallet 1975 s. 302 samtWalin: Kommentar till , Del I, femte upplagan s. 44 f. ochDel II, fjärde upplagan s. 343 f.).Av vad som redovisats ovan framgår således att det enligt gällande rättfinns en möjlighet att jämka förmånstagarförordnanden till förmån fören tidigare avliden makes efterarvingar på det sätt som efterlyses imotionen. Utskottet anser därför att motion L248 yrkande 9 bör avslås.Reservationer1. Arvsrätt för kusiner, punkt 2 (m)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om arvsrätt för kusiner. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2004/05:L217 och 2004/05:L236 samt bifaller delvis motion2004/05:L286.StällningstagandeEnligt vår uppfattning är familjen den mest grundläggande gemenskapen,och ett återinförande av arvsrätten för kusiner kan bidra till ettstärkande av släktbanden. är det dessutom ganska vanligt att vuxnapersoner saknar egen familj. I stället känner man ofta en familjesamhörighetmed något mer avlägsna släktingar, t.ex. kusiner. Därtill kommer attfamiljen och släkten genom senare års invandring kommit att få än störrebetydelse. Några sakliga skäl som talar emot kusinarvsrätten kan viinte finna. Enligt vår uppfattning kan den nuvarande begränsningen avarvsrätten i tredje arvsklassen över huvud taget inte försvaras påsakliga grunder utan måste ses som ett uttryck för en gången tidsrättspolitiska värderingar, vilka vi inte kan ställa oss bakom. Vi vill isammanhanget understryka det principiellt oriktiga i att staten inträdersom arvinge då en avliden efterlämnar så nära släktingar som kusiner,något som kan te sig direkt stötande i fall då fondens medel användstill ändamål som varit helt främmande för den avlidne.Regeringen bör mot denna bakgrund återkomma med ett lagförslagi enlighet med vad vi nu förordat.Vad som anförts i reservationen bör , med bifall till motionernaL217 och L236 samt med delvis bifall till motion L286, som sin meningge regeringen till känna.2. Efterlevande makes och särkullbarns arvsrätt, punkt 3 (fp, v, c)av (), (), () ochViviann ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om efterlevande makes och särkullbarns arvsrätt.Därmed bifaller motionerna 2004/05:L248 yrkande 10 och2004/05:L305 samt avslår motionerna 2004/05:L235, 2004/05:L255 och2004/05:Sf320 yrkande 2.StällningstagandeNär tillgångarna i ett dödsbo i allt väsentligt består av en bostad,oavsett om det är fråga om en villafastighet eller en bostadsrätt, kanden situationen uppstå att bostaden måste avyttras för att ett särkullbarnskall få ut sin laglott. Ur den efterlevandes perspektiv får detta ansesotillfredsställande som en lagstiftning inte får öppna föratt den efterlevande skall ges möjligheter till sådana dispositioneratt särkullbarnets rätt till laglott äventyras. Enligt vår uppfattningerfordras det ett system som kan förena dessa båda önskemål. Vi anseratt regeringen bör utreda hur regelsystemet skall utformas för att bådesärkullbarnens och den efterlevandes intressen bättre skall kunna tastill vara. Det får ankomma på regeringen att ta erforderliga initiativ.Vad som anförts ovan bör , med bifall till motionerna L248yrkande 10 och L305 samt med avslag på motionerna L235, L255 och Sf320yrkande 2, som sin mening ge regeringen till känna.3. Efterlevande makes och särkullbarns arvsrätt, punkt 3 (m)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om efterlevande makes och särkullbarns arvsrätt.Därmed bifaller motion 2004/05:L235 och avslår motionerna2004/05:L248 yrkande 10, 2004/05:L255, 2004/05:L305 och 2004/05:Sf320yrkande 2.StällningstagandeEn makes enskilda egendom ingår inte i en bodelning med anledning aväktenskapsskillnad men efterlevande makes arvsrätt omfattar även enskildegendom. Syftet med att förordna att egendom är enskild är ofta attskydda den enskilda egendomen mot den andre makens anspråk. Ett sådantsyfte gör sig gällande oavsett om sammanlevnaden upphör genomäktenskapsskillnad eller dödsfall. Mot denna bakgrund anser vi, liksommotionärerna i motion L235, att reglerna i 3 kap. bör ändrasså att efterlevande makes arvsrätt som huvudregel endast skall omfattaden först avlidne makens giftorättsgods. Det skall naturligtvis stå varoch en fritt att genom testamente förordna annorlunda. Det får ankommapå regeringen att utarbeta nödvändiga lagförslag.Vad som anförts ovan bör , med bifall till motion L235 och medavslag på motionerna L248 yrkande 10, L255, L305 och Sf320 yrkande 2,som sin mening ge regeringen till känna.BilagaFörteckning över behandlade förslagMotioner från allmänna motionstiden /05:L201 av och (båda c):begär att regeringen utreder och redovisar förslag som möjliggörinrättande av lokala sockenfonder.2004/05:L217 av och (båda m):tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om arvsrätt för kusiner.2004/05:L235 av m.fl. (m):tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att reglerna i 3 kap. bör ändras så att efterlevandemakes arvsrätt endast omfattar den avlidna makens giftorättsgods.2004/05:L236 av m.fl. (m):tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om återinförande av arvsrätt för kusiner.2004/05:L248 av m.fl. (fp):9. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om komplettering av lagreglerna om efterarv beträffandekapitalförsäkringar.10.