bet · GS01UFöU2 · 2004-11-25 00:00:00 — I rubriken anges vilken punkt i utskottetsförslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Säkerhetspolitiska utgångspunkter, punkt 1 - motiveringen (v)av ().StällningstagandeUtskottet redovisar den säkerhetspolitiska doktrin som låg till grundför regeringens proposition. delar inte denna doktrin,utan vår säkerhetspolitiska syn bygger på att skall bevara sinalliansfrihet och självständigt kunna avgöra frågan om agerande vidkrig och fred. Vår alliansfrihet och neutralitet har inte bara tjänatoss väl i förfluten tid. Den kommer tjäna oss väl också framgent ochhar aldrig hindrat från att delta i internationellt samarbeteeller i internationella insatser under ett FN-mandat.Vänsterpartiet anser att skall föra en självständig utrikespolitikdär demokrati och respekt för folkrätten och de mänskliga rättigheternaär grundläggande. Internationell samverkan skall grundas på mellanstatligaprinciper där varje land tar sina egna beslut. FN är den endavärldsomspännande organisation som har legitimitet och som kan och skall varagrunden för att motverka den internationella ordning där militär ochekonomisk styrka är avgörande.Utskottet beskriver utvidgningen av EU och framför allt Nato i mycketpositiva ordalag och betonar att just utvecklingen av dessa organisationerär orsaken till det positiva säkerhetspolitiska läget i regionen.Vänsterpartiet delar synen att det säkerhetspolitiska läget starktförbättrats. Men detta utifrån det faktum att stater som utifrån sina egnabehov och säkerhetspolitiska bedömningar väljer väg skapar trygghet ochstabilitet.2. (), punkt 2 (m, fp, kd, c)av (), i (m), (), (), (), () och BirgittaOhlsson (fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om (). Därmed bifallerriksdagen motionerna 2004/05:U242 yrkande 14 och 2004/05:U267 yrkande 6och avslår motionerna 1999/00:U402, 2002/03:U280 yrkande 1, 2002/03:U296yrkande 5, 2002/03:U311 yrkande 13, 2002/03:U313 yrkande 17, 2002/03:U322yrkande 18, 2002/03:U328 yrkande 22, 2002/03:Fö261 yrkande 5, 2003/04:U17yrkande 10, 2003/04:U203 yrkandena 1, 4, 6-9 och 11, 2003/04:U274 yrkande2, 2003/04:U278 yrkande 2, 2003/04:U335 yrkandena 11 och 13, 2003/04:U352yrkande 4, 2004/05:U219 yrkande 17, 2004/05:U221 yrkandena 1, 3-5 och7, 2004/05:U225 yrkande 7, 2004/05:U268 yrkande 23, 2004/05:U283 yrkande13, 2004/05:U304 yrkande 10, 2004/05:U314 yrkandena 9 och 10 samt2004/05:Fö8 yrkande 11.StällningstagandeDen största krisen på den afrikanska kontinenten är för närvarandesituationen i . Krisen i blossade upp efterflera år av konflikter om mark och vatten mellan olika befolkningsgrupper.Katastrofens omfattning växer för . Över 70 000 människor hardödats och en och en halv miljon människor tvingats i väg från sina hem.De mänskliga rättigheterna kränks. Internationella konventioner överträds.Sedan krisen bröt ut har små steg mot en lösning tagits. De båda stridandeparterna har kommit överens om att dela makt och oljeresurser. FN:ssäkerhetsråd har hållit sitt fjärde möte någonsin utanför FN:s högkvarteri för att visa på vikten av att stoppa de systematiska övergreppen.Säkerhetsrådet har tidigare antagit två resolutioner som hotat densudanesiska regimen med sanktioner. Dessa har inte lett till minskatvåld, utan storskaliga och systematiska övergrepp mot i första handpersoner av afrikansk, etnisk bakgrund fortgår. Det är främst personerfrån Zaghawa-, Fur- och Massalitstammarna som attackeras av denregeringstrogna Janjaweedmilisen, sammansatt av dessa stammars traditionellafiender med arabisk härkomst. har förhindrat humanitärhjälp till dem som utsatts för övergreppen, vilket har lett tillytterligare död och lidande.Vi välkomnar en ordning där Afrikanska unionen som regional organisationstödd av EU och FN bidrar till att stoppa det pågående folkmordet samti förlängningen bidrar till en utveckling mot mer demokratiska processeroch institutioner. bör ge ett aktivt stöd till Afrikanska unionenför att bidra till att skydda den civila befolkningen och stöttafredsprocessen.Det är dags för , EU och världssamfundet att gå från fördömandeord till verklig handling. Det som sker är ett folkmord och bör behandlasutifrån det. och FN borde ha agerat direkt enligt folkmordskonventionen.3. internationella insatser, punkt 3 (m, fp, kd, c)av (), i (m), (), (), (), () och BirgittaOhlsson (fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om internationella insatser. Därmedbifaller motion 2004/05:U216 yrkande 6 och avslår motionerna2002/03:U323 yrkande 23, 2003/04:U256 yrkande 5, 2003/04:U294, 2004/05:U219yrkande 14, 2004/05:U226 yrkande 29, 2004/05:U275 yrkande 1, 2004/05:U314yrkande 3, 2004/05:Fö8 yrkande 4 och 2004/05:Fö28 yrkandena 5 och 6.StällningstagandeI detta betänkande och i regeringens proposition finns beskrivningar avutmaningar och identifiering av stora behov av internationella kris-och konflikthanteringsförmågor. Ambitionen att solidariskt bidra frånsvensk sida är hög. Vi förordar, och har i ekonomiska ramar angivit, enhögre ambitionsnivå från sida när det gäller långsiktigainternationella insatser som vi vet efterfrågas här och nu.FN:s, EU:s och Nato:s trovärdighet i fråga om internationell fred ochsäkerhet bygger på att de enskilda länderna (utifrån egna beslut) tarsin del av ansvaret och bidrar till de gemensamma fredsansträngningarna.Efterfrågan inom FN, EU och Nato är stor på medverkan. Sverigesbidrag skulle kunna bli avsevärt större. Mot bakgrund av detta, ochregeringens önskan att bidra till , krävsprioriteringar samstämmiga med utrikespolitiska mål.Vi efterlyser därför från regeringen en samlad nationell strategi förriktlinjerna för medverkan - en strategi som tydligt angersåväl de utrikespolitiska som de försvarspolitiska målen och intressenaoch skapar förutsättningar för ett väsentligt mer effektivt resursutnyttjandeän . Med andra ord måste dessa mål kopplas till existerande resurseroch frågan om hur vi gör bäst nytta.Långt innan det konkreta erbjudandet om deltagande framförs måste Sverigeha kriterier för olika tänkta handlingsalternativ.De svenska internationella insatserna präglas av en tydlig geografisksplittring. tjänstgör ca 700 svenska män och kvinnorinom 14 olika missioner, fördelat på fyra olika världsdelar. Det är enuppenbar kraftsplittring. På många platser utgör bidrag endasten handfull personer. Bilden vittnar om en utsmetning av de - förhållandevisbegränsade - resurser som står till buds. Varje separat konflikt viengagerar oss i kräver dessutom avsevärda stabs- och logistikresurser.Förhållandet blir mycket tydligt när vi tittar på kostnaden per anställdi utlandsstyrkan vid små och korta missioner. Där blir snittkostnadenväsentligt högre än vid mera omfattande och långsiktiga internationellainsatser. Att etablera och avetablera små förbandsenheter underförhållandevis korta missioner blir oproportionerligt kostsamt.Det dåliga resursutnyttjandet innebär att samlade bidrag blirmer begränsat än vad som annars skulle ha varit fallet. Verkningsgradenför de som budgeteras blir orimligtlåg. Därför borde insatserna vara av mer långsiktig natur och koncentrerastill färre områden.Det skulle ge ett större inflytande på operationen, och våraresurser blir mer effektivt utnyttjade än . Som exempelkan nämnas det svenska deltagandet i den i Bosnien-Hercegovinadär det svenska bidraget kommer att utgöra av den totalaoperativa truppstyrkan på 7 000 personer.Sammantaget måste frågan om när, var och hur de internationella insatsernaskall genomföras ställas för att våra begränsade resurser skall kunnaresultera i bästa möjliga hjälp till så många som möjligt.4. internationella insatser, punkt 3 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om internationella insatser. Därmedbifaller motion 2004/05:Fö8 yrkande 4 och avslår motionerna2002/03:U323 yrkande 23, 2003/04:U256 yrkande 5, 2003/04:U294, 2004/05:U216yrkande 6, 2004/05:U219 yrkande 14, 2004/05:U226 yrkande 29, 2004/05:U275yrkande 1, 2004/05:U314 yrkande 3 och 2004/05:Fö28 yrkandena 5 och 6.StällningstagandeI proposition 2004/05:5 Vårt framtida försvar fanns inget klargörandeom att det fordrades ett FN-mandat för militära insatser för krishantering.Utskottet skriver att strategier för internationella insatsermed väpnad styrka görs mot bakgrund av FN:s värderingar och prioriteringar,samt i förekommande fall utifrån den Europeiska säkerhetsstrategin"Ett säkert i en bättre värld".I denna säkerhetsstrategi, som i tidigare dokument vad gäller EU:skrishantering, framhålls att den grundläggande ramen för internationellaförbindelser är stadga. Detta uttryckssätt hartolkats på olika sätt i olika länder. För svensk del har tolkningentidigare varit enligt ett mandat givet av FN:s säkerhetsråd.Enligt lagen om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands skall begäranav FN eller beslut i utgöra den folkrättsliga grunden. Detta innebärinte ett entydigt FN-mandat. Utskottet skriver att en förutsättning försvensk medverkan i en internationell fredsfrämjande insats är att dennavilar på folkrättslig grund. Enligt skall beslut omfredsframtvingande insatser fattas av FN:s säkerhetsråd.Därmed borde utskottet ha bifallit yrkande 4, att ingasvenska resurser för militär krishantering får sättas in utan ettentydigt mandat från FN:s säkerhetsråd.5. Europeiska unionen (EU), punkt 5 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om Europeiska unionen (EU). Därmed bifallerriksdagen motion 2004/05:Fö8 yrkandena 1, 12 och 14 samt avslår motionerna2002/03:U278, 2003/04:U256 yrkande 1, 2004/05:K431 yrkandena 8 och 10,2004/05:U216 yrkande 5, 2004/05:U222 yrkandena 1-4, 2004/05:U223yrkandena 1, 3 och 4, 2004/05:U242 yrkandena 2 och 15, 2004/05:U287yrkandena 1 och 2, 2004/05:U314 yrkandena 6 och 8 samt 2004/05:Fö28yrkandena 2-4.StällningstagandeEU:s strävan för den gemensamma utrikes- och försvarspolitiken grundadesi vilket innehåller ett åtagande att aktivt ochförbehållslöst stödja unionens utrikes- och försvarspolitik i en anda avlojalitet och ömsesidig solidaritet. Starka krafter verkar nu i riktningmot en federal statsbildning.Vänsterpartiet är stark motståndare till, och avvisar all utvecklingmot, en militarisering av EU, vilket kan bli följden av EU:s nya grundlag.Denna stipulerar genom solidaritetsklausulen att om ett medlemslandskulle utsättas för terrorangrepp eller naturkatastrof skall de andraländerna kunna bistå med humanitärt bistånd, civila räddningsinsatseroch om nödvändigt med militära resurser. Gränsen för svensk alliansfrihetgår, enligt mening, vid att bistå med militära resurser.Likväl som vi är motståndare till svenskt medlemskap i militäralliansenNato är vi motståndare till att EU förvandlas till en militärpakt.Förslaget till som antogs i dettaår står i artikel 1-40.7.Om en medlemsstat blir utsatt för väpnat angrepp på sitt territorium,är de övriga medlemsstaterna skyldiga att ge den stöd och bistånd medalla till buds stående medel i enlighet med bestämmelserna i artikel 51i stadga.Detta skall inte inverka på den specifika karaktären hos vissa medlemsstaterssäkerhet och försvarspolitik. Åtagandena och samarbetet på detta områdeskall vara förenliga med åtagandena inom Nato, som för de stater som ärmedlemmar i denna organisation också i fortsättningen skall vara grundenför deras kollektiva försvar och den instans som genomför den.Genom skrivningen kommer alla medlemmar inom unionen att omfattas av enförsvarsgaranti liknande den som finns inom Nato. Tillägget visar klartoch tydligt att Natomedlemmarna anser att EU:s förslag är en försvarsgarantioch att de vill att garantin skall uppfyllas av Nato och inte av EU.I propositionen står: "Det är svårt att föreställa sig att skulleställa sig neutralt i händelse av ett väpnat angrepp mot ett annatEU-land. Det är lika svårt att föreställa sig att övriga EU-länder inteskulle agera på samma sätt. "I utskottets betänkande står: "Det är självt som definierar dennärmare innebörden av den militära alliansfriheten. Den sätter, bortsettfrån avtal om ömsesidigt stöd till försvar mot väpnat angrepp, ingahinder för ett svenskt allsidigt och aktivt deltagande i internationelltsäkerhetssamarbete. "Men utskottet fortsätter med följande mening: "Vi har möjlighetatt delta i alla former av internationellt samarbete i de delar somgäller ömsesidigt stöd till försvar mot väpnat angrepp. "Så sent som togs beslut om försvarsmaterielbyrån inom EU:skrishantering. Uppgiften för denna skall, enligt regeringen, vara attbidra till effektivare bristtäckning och krishanteringsförmåga. Manpåtalar också att det för svensk del kan bli aktuellt att delta meddelat ägandeansvar. Den inriktning som motiveras med ett bättre ochsamordnat sätt att klara behoven av internationell krishantering innebärockså att detta intima samarbete lägger grunden för ett framtida EU-försvardär materiel, utveckling av system och gemensamt ägande redan ärorganisatoriskt samordnat. bör därför besluta att intedeltar i EU:s försvarsmaterielbyrå.För övrigt anser vi att allt materielsamarbete skall utgå från de svenskarestriktiva reglerna för exportkontroll.6. Nato, punkt 6 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om Nato. Därmed bifaller motionerna2003/04:U329 yrkande 2 och 2004/05:U216 yrkandena 2 och 3 samt avslårmotionerna 2002/03:U234 yrkande 1, 2002/03:U323 yrkande 19, 2003/04:U256yrkande 6, 2004/05:K431 yrkande 9, 2004/05:U216 yrkande 7, 2004/05:U222yrkandena 5 och 7, 2004/05:U242 yrkande 3, 2004/05:Fö8 yrkande 15 och2004/05:Fö28 yrkande 7.StällningstagandeDe europeiska demokratiernas säkerhet har ytterstgaranterats av samarbetet mellan och inom ramen för dentransatlantiska försvarsalliansen. Den är viktig också i framtiden.En svensk säkerhetspolitisk doktrin bör utgå från att aktivtskall bidra till att skapa en europeisk fredsordning i gemenskap. Sverigeskall därför ansöka om medlemskap i . har viktiga bidragatt ge när Nato vidareutvecklas och ställs inför nya uppgifter och frågorom sin roll . har självklart också viktiga egenintressenatt bevaka, och det kan endast göra fullt ut som Natomedlem.Sveriges alltmer intensiva deltagande i internationell krishantering,från över och , tillsammans med EU:s och Natosnuvarande och kommande medlemmar visar att i praktikeninser att säkerhet och fred byggs i allianser. Vårt deltagande i dessauppdrag understryker vikten av att på ett fullvärdigtsätt är delaktigt i sammanhang där alla viktiga beslut rörande dessaoperationer fattas.Den s.k. säkerhetspolitiska doktrin som en riksdagsmajoritet ställt sigbakom ger ingen vägledning för de viktiga avgöranden som måsteträffa för vårt internationella deltagande för fred och säkerhet i våromvärld. Å andra sidan kan den inte heller sägas lägga några hinder ivägen för de steg som verkligheten påbjuder. Verkligheten är den attSverige samarbetar oerhört tätt med Natos olika krishanteringsuppdragruntom i världen.Doktrinens formuleringar om alliansfrihet väcker dock allvarligatrovärdighetsfrågor om regeringens förmåga till klarsynthet när det gällerverkligheten. I stället för att föra en öppen diskussion om ensäkerhetspolitik utformad i gemenskap och solidaritet med grannländerna,hukar regeringen bakom en, enligt vår mening, nonchalant verklighetsbildav Nato, liksom övriga säkerhetspolitiska överväganden.Folkpartiet liberalerna menar vidare att de nya beslut som tagits detsenaste året om , EU:s solidaritetsklausul, detpermanenta strukturerade samarbetet med deltagande i s.k. battle groupsoch EU:s försvarsgarantier var och en för sig, och särskilt de fyratillsammans, för innebär nya bindningar och en långtgåendesolidaritet som gör att alliansfriheten har ändrats i en långt mersolidarisk och mindre alliansfri riktning.Detta innebär i stort en utveckling mot en alleuropeisk fredsordningsom står i överensstämmelse med unionens grundläggande värden och ärnödvändig i arbetet för fred, frihet och mänskliga rättigheter. Termenalliansfri är varken adekvat eller trovärdig som beskrivning av ettland som valt att helhjärtat delta i det ovan beskrivna samarbetet. Harregeringen och väl gått in i detta samarbete och bidragittill att vidareutveckla det blir alltmer solidariskt och bundet.Med avstamp i detta borde en självklar svensk utgångspunkt vara enpolitik som utgår från denna solidaritet och viljan att samarbeta. Istället utmärker sig regeringen när det gäller det omvända. "varken ger eller tar ömsesidiga försvarspliktelser. Det måstedock anses som osannolikt att skulle ställas helt ensamt omvåra grundläggande säkerhetsintressen hotades". Citatet, som är ettutdrag ur försvarspropositionen, illustrerar ett ojämlikt ansvarstagandeoch en ojämlik solidaritet. Innebörden är att kommer i åtnjutandeav säkerhetsgarantier utfärdade av alla EU-länder utom de andra alliansfrialänderna, dvs. , och , utan att självt lova någoti gengäld. Vi anser att den hållningen varken är moraliskt ellerrealpolitiskt hållbar, allra minst i ett skarpt utrikespolitiskt läge.7. Nato, punkt 6 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om Nato. Därmed bifaller motion2004/05:Fö8 yrkande 15 och avslår motionerna 2002/03:U234 yrkande 1,2002/03:U323 yrkande 19, 2003/04:U256 yrkande 6, 2003/04:U329 yrkande 2,2004/05:K431 yrkande 9, 2004/05:U216 yrkandena 2, 3 och 7, 2004/05:U222yrkandena 5 och 7, 2004/05:U242 yrkande 3 och 2004/05:Fö28 yrkande 7.StällningstagandeVänsterpartiet är emot ett svenskt Natomedlemskap. Men vi är också mycketnegativa till det allt närmare samarbete med Nato som utvecklas.Sedan 1994 genomförs internationella krishanteringsövningar, inom bådeden militära och den civila delen av krishanteringen, inom organisationenPFP. har deltagit i dessa utifrån beslut om deltagande i varjeenskilt fall. Beslutet om medlemskap har tagits i demokratisk ordning.Vänsterpartiet yrkade avslag på detta förslag och har inte förändratsin grunduppfattning i frågan. Det svenska deltagandet var aldrig grundatpå ett framtida Natomedlemskap. har många av de länder som deltagiti PFP-samarbetet dock sökt medlemskap och antagits som medlemmar i innebär troligen att fler övningar i krishantering kommer attgenomföras inom ramen för Nato.Vänsterpartiet anser att svenskt deltagande i krishanteringsövningardirekt med Nato inte är förenligt med vår alliansfrihet. Därför börinte delta i krishanteringsövningar direkt med Nato.8. Den transatlantiska länken, punkt 7 - motiveringen (v)av ().StällningstagandeUtskottet skriver att en stark transatlantisk länk ligger i såväl intresse samt att i det transatlantiska perspektivet liggerett gemensamt intresse att t.ex. verka för en utveckling mot demokratii och Irak.Utskottet har med denna skrivning dolt att och dess allieradegenomförde ett folkrättsvidrigt anfall mot utan ett FN-mandat.Utvecklingen i präglas nu mer av en accelererande militär aktivitet,brist på säkerhet och ett alltmer lidande folk, inte minst med tankepå barnen. Att i detta läge uttrycka den positiva synen på dentransatlantiska länken är inget som kan ställa sig bakom.9. , punkt 12 (fp, kd, c)av (), (), () ochBirgitta ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om . Därmed bifaller motion2004/05:U239 yrkande 7 och avslår motionerna 2002/03:U205 yrkande 2 och2004/05:U205 yrkandena 1-4.StällningstagandeVi menar att all kinesisk maktpolitik och hot mot måste fördömasklart och tydligt eftersom det är i strid med folkrätt och deninternationella säkerheten i mening, oavsett om entydigtvunnit internationellt erkännande eller inte. Varje antydan om attBeijing kan komma att använda väpnat våld eller utpressning för att uppnåsina mål om att införliva måste avvisas. Medborgarna i Taiwanavgör själva om de vill bli en del av eller fortsättaleva sitt eget liv. och EU måste göra detta helt entydigtgentemot den kinesiska statsledningen.Diktaturstaten är en militärmakt som använder vapen för att hotaTaiwan. Kinesiska företrädare har uttryckligen sagt att en konflikt medTaiwan inte går att utesluta om landets president fortsättersin demokratisering av landet, vilket hävdar är självständighetssträvanden.Att häva EU:s vapenembargo mot skulle därför få allvarligakonsekvenser för den säkerhetspolitiska situationen i området.Trots detta och trots att är världens största diktatur där flerahundra tusen människor hålls fängslade i arbetsläger, politiska partierär förbjudna och tryck- och yttrandefriheten är kraftigt inskränkt,fattade vid sitt möte beslut omatt se över frågan om ett hävande av vapenembargot mot . Detta skeddefrämst på initiativ av och . motsatte siginte detta beslut. Embargot infördes med enhällighet av EU-ländernaefter massakern på 1989. Det kan endast avskaffasgenom ett enhälligt beslut.Hittills har ingen kunnat påvisa att har viljan eller förmågantill en omsvängning i den förda politiken gentemot . Tanken attKinas hotpolitik mot inte skulle förvärras om får importeravapen från EU-länder saknar trovärdighet. En eventuellt modifieraduppförandekod för EU-länder - som diskuteras - kan heller aldrig blisträngare än en rekommendation till medlemsländerna.Vi anser därför att bör verka för att EU:s vapenembargo inteskall hävas. Av den kräver detta byggande av allianseroch i sista hand beredskap att använda vetot.Särskilda yttranden1. Säkerhetspolitiska utgångspunkter, punkt 1 (m)i (m), () och ()anför:Liksom i försvarsberedningen har vi gemensamt arbetat fram ståndpunktersom innebär att den säkerhetspolitiska linjen ligger fast. Därför harvi i detta betänkande inte reserverat oss till förmån för tidigareframlagda yrkanden.Den säkerhetspolitiska linje som i bred enighet har beslutatom betonar att den framtida säkerheten bäst garanteras genom gemenskapoch samverkan med andra länder. anser att Sverigesgrundinställning bör vara att vi, som ett mot omvärlden öppet ochinternationalistiskt inriktat land, fullt ut skall vara med i varje form avdet internationella samarbetet. Endast om det finns mycket starkanationella skäl som talar emot samarbete, är utanförskap att förorda.De hot kan stå inför kan inte bemötas på egen handutan måste avvärjas i gemenskap med andra fria och demokratiska nationer.Sverige skall ta sin del av ansvaret för internationell säkerhet, fredoch solidaritet. Ett nära samarbete mellan och utgör här denbästa fredsgarantin. Fortsatt starkt amerikanskt engagemang i iallmänhet och i synnerhet är ett vitalt svenskt intresse.Den transatlantiska länken är avgörande för säkerhet.Kärnan i den europeiska militära säkerhetsstrukturen kommer att ochskall vila i Natostrukturer. För svensk del skulle ett Natomedlemskapöka vårt inflytande och förmåga att agera i samverkan med andra.De baltiska ländernas inträde i Nato aktualiserar frågor om Sverigelöper risk att marginaliseras i säkerhetspolitiskt avseende och vad somskulle kunna göras för att förhindra en sådan utveckling. En rimligsvensk handlingslinje vore att agera på ett sådant sätt att avövriga länder i uppfattas som en relevant partner över heladet säkerhetspolitiska fältet.2.