bet · GR01LU3 · 2004-01-01 00:00:00 — I motionen yrkas att skall beslutaom en ändring i 10 § andra stycket i enlighet härmed (yrkande 4).UtskottetsställningstagandeFör att säkerställa ett gott konsumentskydd vid finansiellrådgivning är det enligt utskottets uppfattning nödvändigt att det skapasen tillsynsverksamhet som kan kontrollera om företagen uppfyller degrundläggande krav som följer av lagen och de föreskrifter som har utfärdatsmed stöd av den. Tillsynen är vidare viktig från konkurrenssynpunkt.Seriösa näringsidkare som följer bestämmelserna skall inte behöva konkurreramed företag som av exempelvis kostnadsskäl bortser från regelverket.Vadförst gäller frågan vilken eller vilka myndigheter som bör ges tillsynsansvaretkan konstateras att den föreslagna lagen till allra största delen tordekomma att träffa verksamhet som bedrivs inom sådana finansiella institutsom redan står under tillsyn. Med hänsyn till dettakan det framstå som naturligt att ges hela tillsynsansvaretenligt lagen, således även över rådgivningsföretag som inte omfattas avinspektionens tillsyn enligt rörelselagstiftningen. En sådan lösning skulledock innebära ett avsteg från den tradition och det arbetssätt som längerått i fråga om tillsyn över de finansiella marknaderna. Finansinspektionenstillsynsverksamhet bygger nämligen bl.a. på att tillsynsobjekten ärregistrerade och att man därmed har kännedom om vilka företag man har tillsynöver. Dessutom finansieras tillsynsverksamheten via avgifter som tas utav företagen. Till detta kommer att det i propositionen föreslagna deladetillsynsansvaret stämmer överens med vad som gällt i fråga om tillsynenligt konsumentkreditlagen . Såvitt utskottethar sig bekant har denna ordning inte medfört några allvarligare olägenheter,varken för berörda myndigheter eller tillsynsobjekten. Sammanfattningsvisställer sig utskottet bakom regeringens förslag såvitt gäller fördelningenav tillsynsansvar mellan och . Riksdagenbör därför anta lagförslaget i denna del och avslå motion 2002/03:L19yrkande 3.När det sedan gäller yrkandet om avslag på propositionen såvittavser den föreslagna möjligheten för att vid vite föreläggaen näringsidkare att upphöra med finansiell rådgivning vill utskottetframhålla vikten av att även ges erforderliga verktyg ochbefogenheter i sitt tillsynsarbete. I likhet med regeringen anser utskottetatt den föreslagna befogenheten för verket att meddela förbudsföreläggandeär nödvändig för att skapa ett heltäckande och effektivt konsumentskyddmot grovt oseriös rådgivningsverksamhet på det finansiella området.Bestämmelsen påkallas således av behovet att skydda angelägna allmännaintressen, och utskottet kan inte finna annat än att förslaget är förenligtmed 2 kap. 20 § regeringsformen. bör därför, med bifall tillpropositionen i denna del och med avslag på motion 2002/03:L19 yrkande 1,godkänna vad utskottet nu anfört.I fråga om förutsättningarna förmeddelande av varning, som tas upp i motion 2002/03:L20 yrkande 3, erinrarutskottet om att regeringen i propositionen understrukit att ett föreläggandeatt upphöra med rådgivningsverksamhet är att anse som en mycket ingripandeåtgärd. För att tillsynsmyndigheten skall kunna tillgripa denna åtgärdbör därför, anförs det, krävas att det rör sig om allvarliga eller upprepadeöverträdelser från näringsidkarens sida. Det bör således, anförs detvidare, framstå som uppenbart olämpligt att näringsidkaren fortsätter medrådgivningsverksamheten och vara fråga om fall där verksamheten är klartosund. Vidare framhålls att ett föreläggande om att upphöra med verksamhetenkan framstå som en alltför ingripande åtgärd i många fall därtillsynsmyndighetenfinner att en näringsidkare inte fullt ut följer kraven i lagen. Videnstaka överträdelser eller överträdelser av mindre allvarlig art, men därtillsynsmyndigheten ändå vill markera att en överträdelse skett, börsåledes myndigheten i stället meddela varning. Mot bakgrund av dessauttalanden från regeringen ser utskottet inte någon anledning att göra någotförtydligande i lagtexten i enlighet med vad som föreslås i motionen. Denav motionärerna förordade formuleringen torde också innebära en avvikelsefrån vad som får anses vara gängse i dessa sammanhang, exempelvis imotsvarande bestämmelser i rörelselagstiftningen.Med det anförda föreslårutskottet att , med bifall till propositionen i denna del ochmed avslag på motion 2002/03:L20 yrkande 3, godkänner vad utskottet nuanfört.Vad slutligen gäller frågan huruvida det skall krävas prövningstillståndvid överklagande till kammarrätt kan utskottet konstatera att lagförslageti denna del motsvarar vad som följer som huvudregel enligt 22 a §förvaltningslagen (1986:223). Utskottet ser inga skäl att i förevarandelagstiftningsärende frångå denna huvudregel inom förvaltningsrätten, ochutskottet föreslår att motion 2002/03:L20 yrkande 4 lämnas utanbifall.Inriktningen av EU-arbetetUtskottets förslag i korthetRiksdagenbör avslå ett motionsyrkande vari föreslås att regeringen inom EU skallverka för en totalharmonisering av nationell lagstiftning om finansiellrådgivning till konsumenter. Jämför reservation 9 (fp).MotionenI motion2002/03:L20 av m.fl. (fp) anförs att den konsumenträttsligalagstiftningen bör totalharmoniseras på en hög och gemensam nivå inomhela EU i betydligt större utsträckning än vad som är fallet . Endastpå så sätt kan konsumenterna, menar motionärerna, fullt ut ta till varasina intressen på den inre marknaden. I motionen begärs ett tillkännagivandeom att inom EU bör verka för en harmonisering av nationelllagstiftning om finansiell rådgivning till konsumenter på EU-nivå (yrkande1).Utskottets ställningstagandeI dag finns ingen övergripande EG-rättsliglagstiftning om finansiell rådgivning såvitt gäller rådgivarens skyldigheteroch civilrättsliga ansvar. Däremot förekommer viss närliggande lagstiftningav intresse. Nämnas kan och rådets direktiv /92/EGav om försäkringsförmedling. I direktivet finns bl.a.bestämmelser om försäkringsmäklares rådgivningsverksamhet. Direktivetskall vara genomfört i nationell lagstiftning senast . Vidarefinns i rådets direktiv /220 av om investeringstjänsterinom värdepappersområdet näringsrättsliga bestämmelser för värdepappersföretag.Bestämmelserna innebär bl.a. ett krav på auktorisation av värdepappersföretag.Inovember 2002 presenterade kommissionen ett förslag till nytt direktiv ominvesteringstjänster, KOM (2002) 625. Enligt förslaget skall antaletinvesteringstjänster som kräver auktorisation öka och bl.a. komma attomfatta investeringsrådgivning. Det skulle därmed krävas tillstånd för attdenna typ av rådgivning skall få bedrivas. I förhållande till nu gällandedirektiv innehåller förslaget bl.a. skärpta regler om hur värdepappersföretagskall uppföra sig mot sina kunder och vilken information som skall lämnas.Rådet träffade en överenskommelse om en gemensamståndpunkt och skall förslaget bli föremål för den andra läsningen iEuropaparlamentet.Inför ett ställningstagande till motionsyrkandet villutskottet erinra om att konsumentpolitiska beslut innebär attfrågan huruvida inom EU skall verka för minimiregler ellertotalharmoniserade regler på det konsumenträttsliga området skall bedömasfrån fall till fall med hänsyn till det aktuella ämnet för lagstiftningoch vad som mest gynnar konsumenternas intressen (se skr. 2001/02:148,bet. Ett bifall till motionsyrkandet skulle innebära ett avstegfrån nu gällande inriktning av arbetet som utskottet inte kan ställa sigbakom. Utskottet föreslår därför att avslår motion 2002/03:L20yrkande 1.Ytterligare utredningsarbeteUtskottets förslag i korthetRiksdagenbör avslå ett motionsyrkande med krav på ytterligare utredningsarbete vadgäller lagstiftningens inverkan på konkurrensen.Jämför reservation 10(m).MotionenI motion 2002/03:L19 av m.fl. (m) kritiserasberedningen av lagstiftningsärendet i . Enligt motionärernaföreligger det en risk för att ett alltför vidlyftigt och illa genomtänktregelverk försvårar uppkomsten av seriösa utmanare till etablerade företagpå det finansiella området. Regeringen borde därför, anförs det, vidberedningen av ärendet noggrannare ha beaktat risken för att lagstiftningenfår negativ inverkan på konkurrensen på marknaden. Motionärerna begär etttillkännagivande om att skall uppdra åt regeringen att låtautreda risken för att lagstiftningen reglerar bort möjligheten till bredkonkurrens avseende rådgivning inom den finansiella sektorn (yrkande4).Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att lagstiftningsärendetär berett i enlighet med de krav som följer av regeringsformen och noterari det sammannhanget att i sitt remissvar inte har riktatnågra allvarligare invändningar mot förslaget. Behov av ytterligareutredningsarbete i enlighet med motionsönskemålet kan inte anses föreligga,och utskottet föreslår att avslår motion 2002/03:L19 yrkande 4.Reservationer1. Lagens tillämpningsområde, punkt 1 (kd)av IngemarVänerlöv (kd).Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslagettill riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse:Riksdagenantar 1 § regeringens förslag till lag om finansiell rådgivning tillkonsumenter och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförsi reservationen om traditionella livförsäkringar. Därmed bifaller riksdagenproposition 2002/03:133 i denna del och motion 2003/04:L303.StällningstagandeJagdelar regeringens uppfattning att lagen bör omfatta rådgivning som avserplacering av konsumentens kapital i finansiella instrument och ilivförsäkringar, vars kapital helt eller delvis placeras i de finansiellainstrument som konsumenten bestämmer. bör därför anta regeringenslagförslag såvitt nu är i fråga.Enligt min uppfattning saknas det skälatt inte låta även rådgivning som avser placering i s.k. traditionellalivförsäkringar omfattas av lagen. Risken för konsumenten vid sådanrådgivning måste, inte minst mot bakgrund av utvecklingen på marknaden underden , anses lika beaktansvärd som vid rådgivning avseendeplacering i finansiella instrument och andra livförsäkringar. I detsammanhanget vill jag särskilt framhålla att i rapportenIntressekonflikter i livbolagen (2003:2), som överlämnades till regeringeni , förespråkat en sådan utvidgning av lagens tillämpningsområdeoch att i sitt remissyttrande över rapporten ställt sigbakom inspektionens förslag. Jag anser mot denna bakgrund att riksdagenbör ge regeringen i uppdrag att låta utreda frågan och återkomma tillriksdagen med ett lagförslag i linje med vad som har anförts. Förslagsviskan detta arbete ske inom ramen för eller i anslutning till den av regeringennyligen tillkallade utredningen om ny associationsrätt förförsäkringsaktiebolag.Vad som sålunda anförts bör , med bifall till motion2003/04:L303, som sin mening ge regeringen till känna.2. Preskription,punkt 2 (m, fp, kd)av (), (), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslutunder punkt 2 borde ha följande lydelse:Riksdagen antar 7 § regeringensförslag till lag om finansiell rådgivning till konsumenter med den ändringenatt ordet "tio" byts ut mot "två". Därmed bifaller motion2002/03:L19 yrkande 2 och bifaller delvis proposition 2002/03:133 i dennadel och motion 2002/03:L20 yrkande 2.StällningstagandeEnligt våruppfattning kommer den föreslagna tioåriga preskriptionsfristen att ledatill en alltför av osäkerhet för näringsidkarna och orimligakrav på att bevara dokumentation om de råd man har lämnat. Preskriptionsregelnkommer således att fungera som ett effektivt konkurrenshinder. En tioårigpreskriptionsfrist kan inte heller anses befogad från konsumentsynpunkt,eftersom en förlust på grund av vårdslös rådgivning kan fastslås betydligttidigare än så. Vi anser att preskriptionsfristen bör motsvara vad somgäller enligt konsumentköplagen och konsumenttjänstlagen och såledesbestämmas till räknat från rådgivningstillfället.Riksdagen börsåledes, med delvis bifall till propositionen i denna del, med bifalltill motion 2002/03:L19 yrkande 2 och delvis bifall till motion 2002/03:L20yrkande 2, besluta om en ändring i 7 § regeringens lagförslag i enlighetmed vad som har anförts.3. , punkt 3 (m, kd)avInger (), (), () och IngemarVänerlöv (kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget tillriksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse:Riksdagen antar8 § regeringens förslag till lag om finansiell rådgivning till konsumenteroch tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförts i reservationenom tillsynsmyndighet. Därmed bifaller proposition 2002/03:133i denna del och bifaller delvis motion 2002/03:L19 yrkande 3.StällningstagandeDenföreslagna uppdelningen av tillsynsansvaret mellan ochFinansinspektionen är, enligt vår uppfattning, inte lämplig och kan kommaatt leda till motstridig tillsynspraxis. Detta gagnar varken konsumentskyddeteller näringsidkarnas behov av stabila förutsättningar för företagandet.Tillsynsansvaret bör således i dess helhet anförtros åt Finansinspektionen.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att utarbeta ett lagförslag ienlighet härmed och återkomma till i sådan tid att beslut i frågankan fattas före lagens ikraftträdande . I avvaktanpå detta får regeringens lagförslag godtas.Vad som sålunda anförts börriksdagen, med delvis bifall till motion 2002/03:L19 yrkande 3, som sinmening ge regeringen till känna.4. Vitesföreläggande, punkt 4 (m,kd)av (), (), () ochIngemar Vänerlöv (kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslagettill riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse:Riksdagengodkänner vad som anförts i reservationen om vitesföreläggande. Därmedbifaller motion 2002/03:L19 yrkande 1 och avslår proposition2002/03:133 i denna del.StällningstagandeEnligt vår uppfattning ärförslaget att ge befogenhet att vid vite förelägga ennäringsidkare att upphöra med finansiell rådgiving inte acceptabelt.Förslaget innebär i praktiken en möjlighet för att utfärdapartiella näringsförbud och måste ses som ett allvarligt ingrepp i dengrundlagsskyddade näringsfriheten. Beredningen av lagförslaget är i dennadel vidare bristfällig och kan på intet sätt anses uppfylla de krav påbehovs- eller proportionalitetsprövning som bör föregå ett sådantingrepp.Vad som sålunda anförts bör , med avslag på propositioneni denna del och med bifall till motion 2002/03:L19 yrkande 1,godkänna.5. Varning, punkt 5 (fp, v, c)av (), (), () och ().Förslag tillriksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5borde ha följande lydelse:Riksdagen godkänner vad som anförts ireservationen om förutsättningarna för meddelande av varning. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:L20 yrkande 3 och bifaller delvis proposition2002/03:133 i denna del.StällningstagandeEtt vitesföreläggande om attupphöra med finansiell rådgivning är en ytterligt ingripande åtgärd moten enskild näringsidkare som berör den grundlagsskyddade näringsfriheten.Det är därför angeläget att det i lagstiftningen med största möjligatydlighet markeras att ett vitesföreläggande inte får meddelas om det ärtillräckligt med en varning. Lydelsen av 9 § andra stycket bör därförutformas på följande sätt: "Om det är tillräckligt skall dock Konsumentverketi stället meddela varning. "Vad som sålunda anförts bör , medbifall till motion 2002/03:L20 yrkande 3, godkänna.6. Lagbestämmelsenom vitesföreläggande och varning, punkt 6 (fp, v, c)av (), (), () och ().- Under förutsättning av bifall till reservation 5. -Förslagtill riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut underpunkt 6 borde ha följande lydelse:Riksdagen antar 9 § regeringenslagförslag med den ändringen att ordet "får" i andra stycket byts ut motorden "skall dock".7. Lagbestämmelsen om vitesföreläggande och varning,punkt 6 (m, kd)av (), (), vonSydow (m) och ().- Under förutsättning av bifalltill reservation 4. -Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslagettill riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse:Riksdagenbeslutar att avslå regeringens förslag till lag om finansiell rådgivningtill konsumenter såvitt avser 9 § och att 10 § skall betecknas 9§.8. Prövningstillstånd, punkt 7 (fp)av () och MartinAndreasson (fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslagettill riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse:Riksdagenantar 10 § regeringens förslag till lag om finansiell rådgivning tillkonsumenter med den ändringen att paragrafen erhåller den i bilaga 3 somReservanternas förslag betecknade lydelse. Därmed bifaller motion2002/03:L20 yrkande 4 och bifaller delvis proposition 2002/03:133 i dennadel.StällningstagandeEtt beslut om vitesförelägganden enligt 9 § förstastycket är, enligt vår uppfattning, en så pass ingripande åtgärd att detfinns skäl att frångå huvudregeln i förvaltningslagen om krav påprövningstillstånd vid överklagande till kammarrätt.Riksdagen bör därför,med bifall till motion 2002/03:L20 yrkande 4, besluta om en ändring i 10§ andra stycket som innebär att det inte skall krävas prövningstillståndvid överklagande till kammarrätt.9. Inriktningen av EU-arbetet, punkt9 (fp)av () och ().Förslag tillriksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservationen om harmonisering av konsumenträttsliglagstiftning på EU-nivå. Därmed bifaller motion 2002/03:L20yrkande 1.StällningstagandeEnligt vår uppfattning leder den nuvarandeuppsplittringen av det konsumenträttsliga regelverket på nationell nivåtill att konsumenternas möjligheter att fullt ut utnyttja den inre marknadenförsvåras. Den konsumenträttsliga lagstiftningen bör därför totalharmoniseraspå en hög och gemensam nivå inom hela EU i betydligt större utsträckningän vad som är fallet . Endast på så vis kan konsumenterna ta tillvara sina intressen på den inre marknaden. bör således inomEU-samarbetet verka för en harmonisering av nationell lagstiftning omfinansiell rådgivning till konsumenter.Vad som sålunda anförts bör ,med bifall till motion 2002/03:L20 yrkande 1, som sin mening ge regeringentill känna.10. Ytterligare utredningsarbete, punkt 10 (m)av IngerRené (m), () och ().Förslag tillriksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservationen om ytterligare utredningsarbete.Därmed bifaller motion 2002/03:L19 yrkande 4.StällningstagandeVivill framhålla risken för att ett alltför vidlyftigt och illa genomtänktregelverk försvårar framväxten av seriösa utmanare till etablerade företagpå det finansiella området. Regeringen borde vid beredningen noggrannareha beaktat denna risk för att lagen får en negativ inverkan för konkurrensenpå området. Vi anser därför att bör ge regeringen i uppdrag attföranstalta om förnyade överväganden i fråga om risken för att lagstiftningenreglerar bort möjligheten till bred konkurrens avseende rådgivning inomden finansiella sektorn.Vad som sålunda anförts bör , med bifalltill motion 2002/03:L19 yrkande 4, som sin mening ge regeringen tillkänna.Särskilt yttrandeTillsynsmyndighet, punkt 3 (fp, c)(), () och () anför:Regeringensförslag innebär att tillsynsansvaret är delat mellan Finansinspektionenoch på ett sätt som motsvarar tillsynen överkonsumentkreditlagen.Att flera myndigheter delar på tillsynen av en lag är en konstruktion somkan leda till dubbelarbete och motstridig tillsynspraxis. Rollfördelningenmellan och har också uppmärksammats ibetänkandet Framtida finansiell tillsyn (SOU 2003:22), där det förordasen vidare analys på området. Regeringen bör därför analysera möjlighetenatt skapa en modell där ansvaret för tillsynen av lagen om finansiellrådgivning läggs på en enda myndighet. En sådan modell får inte leda tillatt den enskilde konsumentens lagskydd försvagas i förhållande tillpropositionens förslag.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenProposition2002/03:133 Lag om finansiell rådgivning till konsumenter:Riksdagenantar det i propositionen framlagda förslaget till lag om finansiellrådgivning till konsumenter.Följdmotioner2002/03:L19 av . (m):1. beslutar att avslå regeringens förslag i 9 §lag om finansiell rådgivning till konsumenter vad avser möjligheten förKonsumentverket att utfärda vitesföreläggande.2. beslutar attföreslagen preskriptionsregel i 7 § lag om finansiell rådgivning tillkonsumenter ersätts med bestämmelse om korttidspreskription enligt sedvanligtmönster i enlighet med vad som anförs i motionen.3. beslutaratt tillsynen över lagen om finansiell rådgivning till konsumenter utövasav i enlighet med vad som anförs i motionen.4. Riksdagenbegär att regeringen återkommer med en utredning om risken för attlagstiftningen reglerar bort möjligheten till bred konkurrens avseenderådgivning inom den finansiella sektorn.2002/03:L20 av m.fl.(fp):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om harmonisering på EU-nivå av lagstiftningen om finansiellrådgivning till konsumenter.2. tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om preskriptionstid.3. Riksdagenbeslutar att 9 § andra stycket lagen om finansiell rådgivning tillkonsumenter ges lydelsen: "Om det är tillräckligt skall dock Konsumentverketi stället meddela varning."4. beslutar att 10 § andra stycketi lagen om finansiell rådgivning till konsumenter ges lydelsen:"Prövningstillstånd krävs ej vid överklagande till kammarrätten. "Motion frånallmänna motionstiden /04:L303 av och (båda kd):tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om att låta lagen om finansiell rådgivning ävenomfatta traditionella livförsäkringar.Bilaga 2Regeringens lagförslagFörslag till lag om finansiell rådgivningtill konsumenterBilaga 3Reservanternas lagförslagRegeringensförslag Reservanternas förslag10 § beslut enligt 8 §tredje stycket får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.Prövningstillståndkrävs vid överklagande till kammarrätten. Prövningstillstånd krävs ej vidöverklagande till kammarrätten.