bet · GR01KU13 · 2004-03-23 00:00:00 — Kan inte etttillräckligt stort antal ledamöter utses enligt 38 §skall ordningsföljden mellan kandidatnamnen inomvarje parti bestämmas genom att ett jämförelsetalberäknas för dem med tillämpning av heltalsmetoden.Vid val till skall, enligt18 kap. 41 § vallagen, personligt röstetal barafastställas för en kandidat som fått särskildapersonröster till ett antal av av partietsröstetal i valkretsen, dock lägst 100 röster.Vid val till kommunfullmäktige skall, enligt 44 §,personligt röstetal fastställas bara för en kandidatsom fått särskilda personröster till ett antal avminst av partiets röstetal i valkretsen, docklägst 50 röster.Regeringen beslutade att tillkallaett parlamentariskt sammansatt råd med uppgift attutvärdera reformen av det svenska valsystemet (dir.1997:87). Rådet fick i uppdrag att utvärdera detekniska, ekonomiska, organisatoriska och praktiskaeffekterna av det nya valsystemet. Rådet skulle ägnasärskild uppmärksamhet åt konsekvenserna av systemetur ett demokratiskt perspektiv.Rådet för utvärdering av val överlämnadei delbetänkandet Personval 1998 - Enutvärdering av personvalsreformen tillJustitiedepartementet. I betänkandets sammanfattningskriver rådet bl.a. följande om personvaletsgenomslag val:En förhoppning som funnits är att ett merpersoninriktat valsystem skall ge väljarna störremöjlighet att påverka vem som skall representeradem och att systemet därmed skall bidra till attförbättra förhållandet mellan väljare och valda.Rådet har vid sin bedömning i dessa frågorbetonat att attitydförändringar och förändringarav beteendemönster till följd av konstitutionellareformer ibland kan vara svåra att urskilja i ettkort perspektiv. I vissa frågor har rådet därförfått nöja sig med att försöka skönja i vilkenriktning utvecklingen kan komma att gå.Andelen väljare som personröstade iriksdagsvalet uppgick till 29,9 procent.Motsvarande siffror för val till kommun- ochlandstingsfullmäktige var 35,2 respektive 29,0procent. Resultatet avviker inte dramatiskt frånde bedömningar som gjordes underlagstiftningsarbetet. Enligt rådets uppfattningfinns det mer som tyder på att personröstningenkommer att öka i omfattning än avta. Dennabedömning grundar sig bl.a. på attforskningsprojekt som genomförts visar att enövervägande del av väljarna uppfattatpersonvalsreformen som positiv och att andelenpersonröstande väljare i de kommuner därpersonval tillämpades på försök valökat. Dessutom har på motsvarande sättpersonröstningen tilltagit i valen tillEuropaparlamentet även om det låga allmännavaldeltagandet i dessa val gör att resultatenmåste bedömas med stor försiktighet.Av ledamöter är ca 25 procentpersonvalda. Motsvarande andel för kommun- ochlandstingfullmäktige är 21,7 respektive 39,6procent av ledamöterna. Frågan om vilkenbetydelse personrösterna har haft för urvalet avde kandidater som valts till ochfullmäktigförsamlingarna har debatterats eftervalet. Vitt skilda uppfattningar har kommit tilluttryck. En bidragande orsak till detta ärsannolikt att flertalet av de valda ledamöternahaft en sådan listplacering att de ändå skulle hablivit valda i det tidigare systemet. Väljarnahar således i flertalet fall personröstat påkandidater som också partierna i första handvelat se invalda. Av riksdagsledamöterna är det12 som valts in med frångående av listordningen.Motsvarande siffra för kommunfullmäktigvalet är229. Rådet har uppfattningen att det i och försig är önskvärt att det råder en samsyn mellanväljarna och partierna i personfrågor. I de falluppfattningen skiljer sig åt måste dockvalsystemet ge en rimlig möjlighet för väljarnaatt kunna påverka om systemet skall kunna göraanspråk på att öppna upp för ett störreväljarinflytande. Enligt rådets uppfattning visarresultatet av val att balansen mellanväljarnas och partiernas inflytande fick en ivarje fall godtagbar avvägning i de flesta, dockinte de största, valkretsarna. Skullepersonröstningen öka i omfattning kommer medstörsta sannolikhet en förskjutning att ske såatt väljarinflytandet blir större.Som nämnt är emellertid personvalssystemetsgenomslag i de största valkretsarna påtagligtlågt och personvalssystemet kan i detta avseendesägas lida av en demokratisk obalans som det ärönskvärt att åtgärda.Mot denna bakgrund och då ytterligareerfarenheter av systemet bör avvaktas har rådetstannat för att nu inte förorda någon generelländring av spärrnivåerna.Utskottet behandlade i betänkande 2000/01:KU7 ettantal motioner med yrkanden om ändrade regler förpersonval. Utskottet ansåg att ytterligareerfarenheter av systemet borde avvaktas innanutskottet föreslog några förändringar. Utskottetville därför inte förorda någon ändring av t.ex.spärrnivåerna. Utskottet ansåg också att regeringensaviserade proposition borde avvaktas. I regeringensproposition /02:53 Ändringar i vallagen m.m.togs dock inte frågor om spärrnivåer och personvalupp. I betänkande 2001/02:KU8 vidhöll utskottet sintidigare bedömning att ytterligare erfarenheter avsystemet bör avvaktas innan utskottet föreslår någraförändringar och avstyrkte därför ett antal motionermed yrkanden om ändrade regler för personval. Dennabedömning vidhöll utskottet även i betänkande2001/02:KU14.Enligt 5 kap. 1 § vallagen kan en partibeteckningskyddas vid val. För att få ett sådant skydd skallpartiet registrera partibeteckningen och anmälakandidater till valet. Skyddet för en registreradpartibeteckning består i att sådana namn somskrivits till eller som inte avser någon av dekandidater som partiet anmält till valet skall ansesobefintliga om de förekommer på valsedlar förpartiet.För att avge sin röst skall väljarna, enligt 9kap. 2 § vallagen, för varje slag av val ta envalsedel för det parti de vill rösta på. Om de villavge en särskild personröst skall de göra enmarkering för den kandidat som de helst vill . Enligt 18 kap. 11 § tredje stycket vallagenskall namn inte anses som obefintliga på grund avatt de strukits från en valsedel som upptar namn. I6 kap. 5 § andra stycket erinras om att det av 18kap. 11 § tredje stycket framgår att strykningar avnamn på en valsedel som upptar namn inte beaktas.I proposition 1996/97:70 s. 119 anförs följande omden modell för personvalssystem som regeringenföreslog.Ett valsystem med ökat personvalsinslag enligtmodellen utgår således alltjämt från ett valmellan partier. Det nya i förslaget är attväljarna också har möjlighet att markera enkandidat, inte flera, på valsedeln. Genommarkeringen har väljarna avgett en särskildpersonröst. Systemet med personröstning är intetvingande. Det står alltså väljarna fritt attinte markera någon kandidat och i stället godtapartiets ordning av kandidaterna eller enbartrösta med en partimarkerad valsedel.Utskottet behandlade i betänkande 1998/99:KU17 enmotion med yrkande om en utredning av att återinföramöjligheterna att stryka enskilda namn på valsedlari allmänna val. Motionen avstyrktes av utskottet medhänvisning till att resultatet av Rådet förutvärdering av vals arbete borde avvaktas.Inom ramen för uppföljning och utvärdering inomutskottets beredningsområde har utskottets kansliföljt upp och utvärderat personval, bilaga2 (2003/04:URD6). Av promemorian framgår bl.a.följande.I förhållande till val minskadepersonvalsdeltagandet i riksdagsvalet från ca 30 %till , i kommunfullmäktigvalen från ca 35 till31 % och i landstingsfullmäktigvalen från ca 29 till25 %. Personvalsdeltagandet varierade stort mellanolika valkretsar och olika kommuner, men dennedåtgående trenden gällde i så gott som helalandet.Väljare i små valkretsar och i små kommunerpersonröstar i större utsträckning än väljare istora valkretsar och stora kommuner. Andelen väljaresom personröstade i valkretsarnas huvudorter varhögre än förväntat. Manliga väljare personröstade inågot större utsträckning än kvinnliga väljare.Någon större skillnad mellan olika åldersgrupperförelåg inte. Vidare visade sig utrikes föddaväljare personrösta i större utsträckning änsvenskfödda väljare.Studeras förändringarna mellan 1998 och 2002uppvisar grupperna högutbildade, storstadsbor ochsmåföretagare de största minskningarna. De endagrupper där utvecklingen har gått i positiv riktningär bland de allra äldsta och blandutrikes födda, särskilt bland utomeuropeiskainvandrare; det statistiska underlaget är dock förlitet för att ökningen skall vara statistisktsignifikant. Det klart dominerande skälet blandväljarna för att inte personrösta är otillräckligakunskaper om kandidaterna. Ju mer aktivtkandidaterna bedriver sina personvalskampanjer,desto fler personröster tenderar de att få.Centerpartiet hade störst andel personröstande.Minst andel personröstande bland sina väljare hadeSocialdemokraterna och liberalerna.Jämfört med personvalsdeltagandet val varnedgången också särskilt stor bland Folkpartietsväljare. Andra partiers väljare som personröstade iklart mindre utsträckning än 1998 varCenterpartiet och . Minst varförändringarna bland ochMiljöpartiets väljare.Andelen av de valda kandidaterna som klaradepersonvalsspärren var totalt sett cirka en fjärdedeli riksdagsvalet, knappt en femtedel ikommunfullmäktigvalen, och drygt en tredjedel ilandstingsfullmäktigvalen. Det parti med störstandel personvalda kandidater var ; avde centerpartistiska riksdagsledamöterna klaradeöver personvalsspärren. Klart lägst andelpersonvalda hade Socialdemokraterna. Undersökningenvisar att partiernas storlek i valmanskårensamvarierar med andelen personvalda i partierna; jufler väljare som röstar på ett parti, desto mindreandel av partiets kandidater tenderar att klarapersonvalsspärren. I alla partier gäller att denkandidatrangordning som inför valet gjordes avpartiernas nominerande instanser nästan heltöverensstämde med de slutligen valda; andelen valdai olika partier som inte stod på valbar platsvarierar mellan 0,3 och . De partier varskandidaturval påverkades relativt sett mest avpersonvalet var de gröna ochKristdemokraterna. Minst påverkadesSocialdemokraternas kandidaturval.Sedan personvalsreformen infördes har andelenkvinnor i ökat något, medan den i stortsett legat still i kommunfullmäktige ochlandstingsfullmäktige. Andelen personröster påkvinnliga och manliga kandidater är klart lägre påde förra än på de senare både i riksdagsvalet,kommunfullmäktigvalen och landstingsfullmäktigvalen.Satt i relation till andelen kvinnliga och manligakandidater försvinner dock skillnaden i stort sett;andelen personröster som lagts på kvinnligakandidater är ungefär densamma som andelen kvinnligakandidater. Kvinnliga toppkandidater visar sig inteheller genomgående ha svårare att bli personvalda änmanliga toppkandidater. Jämfört med val harkvinnliga kandidater flyttat fram sina positioner ipersonvalet. Den åldersmässiga sammansättningen harinte ändrats nämnvärt sedan personvalsreformen.Medelåldern bland de personvalda skiljer sig knapptalls från medelåldern bland samtliga valda, vare sigi , kommunfullmäktige ellerlandstingsfullmäktige. Andelen invandrare iriksdagen, kommunfullmäktige ochlandstingsfullmäktige har utvecklats positivt sedanpersonvalsreformen. I vilken utsträckning depersonvalda har invandrarbakgrund framgår dock inteav de undersökningar som ligger till grund för rap-porten. Både personvalda som stod på valbar platsoch de som inte stod på valbar plats tenderar attskriva fler egenmotioner än de som är enbartlistvalda. Till viss del ställer personvaldaledamöter även fler frågor för skriftliga svar änenbart listvalda. Däremot skiljer sig personvaldaoch listvalda inte åt när det gäller profileringengentemot det egna partiet. Med hänsyn tagen tillandra faktorer som kan tänkas ha betydelse isammanhanget är de personvalda varken oftarefrånvarande vid omröstningar i kammaren eller merbenägna att avvika från partilinjen.Beräkningar visar att en sänkning från 8 till 5 %skulle ha viss effekt på vilka kandidater som blirvalda, men det rör sig inte om några storaförändringar. riksdagsval skulle antaletpersonvalda som inte stod på valbar plats ha ökatfrån 10 till 22. Givet att personrösterna iriksdagsvalet hade fördelat sig på samma sätt som i2002 års riksdagsval skulle vid ettpersonvalsdeltagande på antalet personvalda sominte stod på valbar plats ha ökat från 10 till 25.Vad gäller valkretsarnas storlek indikerarvalstatistiken års riksdagsval att det varsvårare för kandidater att bli personvalda i storavalkretsar än i små.Utskottets ställningstagandeSystemet med möjligheten för väljarna att avgesärskild röst på person bygger på avvägningar mellanpartiernas och väljarnas inflytande överrangordningen av kandidater som partierna nominerattill valda församlingar på olika nivåer. Sådanaavvägningar kommer tydligt till uttryck i deprocentspärrar som införts för personval tillriksdag, landstings- och kommunfullmäktige.Vid införandet av detta system förutspåddes attmellan 30 och av valmanskåren skulle utnyttjamöjligheten att rösta på person vid val tillriksdagen (SOU 1993:21 s. 53). Vid val tillkommunfullmäktige förutspåddes valdeltagandet blihögre, . Förlandstingsvalen bedömdes att siffrorna torde blilägre (s. 151 f.).Efter 1998 års val, då systemet för första gångentillämpades i full skala, konstaterade förutvärdering av val att personvaldeltagandetvar i överensstämmelse med förväntningarna såvittavsåg riksdagsvalet medan andelen personröstande ivalen till kommunfullmäktige däremot var lägre änförväntat (SOU 1999:136 s. 71).På utskottets uppdrag har inom utskottets kansligenomförts en utvärdering av personröstningen vid2002 års val. I förhållande till val visardet sålunda inhämtade underlaget att andelen väljaresom personröstat minskat ytterligare i valen tillbeslutande församlingar på samtliga nivåer och attandelen personröstande även i riksdagsvalet lågunder de förväntningar som fanns vid införandet avpersonvalssystemet. Av underlaget framgår emellertidockså att andelen personvalda i totaltsett inte skiljer sig åt jämfört med val.Däremot skedde en viss minskning av antaletpersonvalda i som inför valet stod på ickevalbar plats. Härmed avses kandidater som inteskulle blivit valda i det gamla systemet och somkommit över personvalsspärren. Vidare framkommer detatt andelen personvalda minskade något ikommunfullmäktigvalen i förhållande till 1998 årsval.Mot bakgrund av de erfarenheter som hittillsföreligger ser utskottet det som naturligt med enfortsatt bred diskussion kring frågor omutformningen av personvalsinslaget i valsystemet. Ensådan diskussion har sin grund i frågan om vilketinflytande partierna respektive väljarna skall haöver kandidaturvalet. Personvalsinslaget bör ocksådiskuteras med hänsyn tagen till hur valsystemet istort skall vara utformat. Regeringen har inlettsamtal med de politiska partierna i riksdagenrörande en översyn av regeringsformen. Utskottet serdet som en möjlighet att den kommande översynen, medsitt samlande perspektiv, kan komma att rymma frågorom hur personvalsinslaget i valsystemet bör varabeskaffat. Ett led i en sådan översyn kan enligtutskottet vara att - på sätt som utskottet låtitgöra - inhämta uppgifter om andra valsystem och attäven analysera effekterna av sådana system. Motbakgrund av vad som har anförts anser utskottetatt det inte är påkallat att begära sådana initiativsom efterfrågas i motionerna 2002/03:K207,2003/04:K205, 2002/03:K211, 2002/03:K231,2002/03:K241 yrkandena 9 och 10, 2002/03:K257 yrkande 4, 2002/03:K262 yrkandena 1 och 2,2002/03:K282 yrkande 1, 2003/04:K290 yrkande 4,2002/03:K337 yrkande 2 och 3, 2002/03:K344,2003/04:K323, 2002/03:K368 yrkande 3, 2002/03:K369,2002/03:K377 yrkande 1, 2002/03:K379 yrkande 19,2003/04:K271 yrkande 20, 2002/03:K424, 2003/04:K235 och 2003/04:K257. Motionerna bördärför avslås i här berörda delar.Personval och kampanjbidragUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår med hänvisning tillberedningen av ett framlagtutredningsförslag att avslårmotioner om redovisning av parti- ochkampanjfinansiering. Jämför reservation 2.MotionernaI motion 2002/03:K257 av ()föreslås att begär att regeringen läggerfram förslag till lagstiftning om redovisning avparti- och personvalsfinansiering (yrkande 1).Motionären anser att regeringen bör lägga fram ettförslag på ett heltäckande regelverk för attförhindra bidragsmissbruk eller andra finansiellaoegentligheter.I motion 2003/04:K214 av ()föreslås att begär att regeringenåterkommer till med förslag om lämpliglagstiftning för att säkerställa att total öppenhetalltid råder i en folkomröstning rörandefinansieringen av olika kampanjorganisationer(yrkande 1).I motion 2003/04:K221 av och (båda c) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om ett tydligt regelverk förkampanjfinansiering i samband med folkomröstningar.Motionärerna anför bl.a. att det är allvarligt attsärintressen hemlighåller hur stora resurser mansatsar på ena sidan i en demokratisk folkomröstningpå sätt som skedde i EMU-folkomröstningen. De anseratt det behövs ett regelverk för öppenhet påområdet. I andra länder, exempelvis , finnstydliga regler för hur ekonomiska bidrag måsteredovisas i samband med politiska kampanjer. Helsthade motionärerna sett att öppenheten omkampanjmedlen hade kunnat åstadkommas genomfrivilliga överenskommelser och en allmänt öppenattityd. Erfarenheterna från årets folkomröstningvisar dock tyvärr att detta inte är möjligt. Enlagstiftning om öppenhet när det gäller finansieringav kampanjorganisationer inför en folkomröstning äruppenbarligen nödvändig.I motion 2003/04:K329 av och (båda mp) föreslås att begär attregeringen tillsätter en utredning med syfte attkartlägga statliga bolags pengar till politiskakampanjer. Enligt motionen vore det intressant attinte bara veta hur mycket av statliga bolags pengarsom användes till , utan hur mycket avde statliga bolagens ekonomiska resurser via SvensktNäringsliv som går till politiska kampanjer.Riksdagen borde hos regeringen begära en utredningom detta.I motion 2003/04:K403 av och (båda s) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om att tydliggöra pengars inverkanpå val och folkomröstningar (yrkande 1). Enligtmotionen måste frågeställningen om pengars inverkanpå val diskuteras mer långtgående än vadhittillsvarande utredningar kommer att ge underlagför. Helt klart är, enligt motionärerna, att detmåste ställas upp regler som garanterar väljarnasinsyn. Därutöver måste utredas om det finnsanledning att ställa upp regler som begränsar denfinansiella styrkans påverkan på valen.I motion 2003/04:K403 av och (båda s) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om en öppen redovisning av partiersoch personvalskampanjers ekonomiska resurser iallmänna val och folkomröstningar, både nationelltoch lokalt (yrkande 2). I motionen anförs att dehittillsvarande överenskommelserna har varitviktiga, men otillräckliga. I finns det förnärvarande långt mer än hundra partier, och barariksdagspartierna har ingått överenskommelser om enöppen redovisning. Översynen om pengars inverkan påval måste enligt motionärernas uppfattning omfattabåde allmänna val och folkomröstningar på såvälnationell som lokal nivå. Vidare anser motionärernaatt det måste ställas upp regler som garanterarväljarnas insyn. Därutöver måste utredas om detfinns anledning att ställa upp regler som begränsarden finansiella styrkans påverkan på valen.BakgrundRådet för utvärdering av val överlämnade inovember 1999 delbetänkandet Personval 1998 - Enutvärdering av personvalsreformen tillJustitiedepartementet. När det gäller frågan omkampanjfinansiering skriver rådet bl.a.:Mellan av kandidaterna i valtill och kommunfullmäktige bedöms habedrivit någon form av personvalskampanj i 1998års valrörelse. Valrörelsen kom dock inte attpräglas nämnvärt av personvalet. Flertaletkampanjer bedrevs med små ekonomiska resurser. Iriksdagsvalet stannade kostnaden i över 80procent av fallen på eller lägre. Ivalet till kommunfullmäktige kostade flertaletkampanjer . Den vanligastefinansieringskällan var bidrag från den egnapartiorganisationen och därnäst egna medel. Någrafall av otillbörlig kampanjfinansiering har inteuppdagats och det finns inget som tyder på attovidkommande ekonomiska faktorer inverkat påvalresultatet. Enligt rådets bedömning är det förpersonvalssystemets framtida legitimitet viktigtatt otillbörlig kampanjfinansiering inteförekommer. Härvidlag har partier och enskildakandidater ett stort ansvar.Rådet anser att öppenhet och frivillighet ifrågor kring finansiering är ett bättre sätt attmotverka avarter på området än tvingandereglering. Därför föreslås attriksdagsledamöterna får möjlighet att redovisafinansiering av personvalskampanjer i ettoffentligt register. En ordning som bedöms kunnabli mönsterbildande för de kommunala valen.I april 2000 träffades en överenskommelse mellanriksdagspartierna om att redovisningen av partiernasintäkter skall vara så öppen som möjligt. Det ärenligt överenskommelsen rimligt att väljarna vet hurpartierna finansierar sin verksamhet samt hurenskilda kandidater finansierar sinapersonkampanjer. Överenskommelsen omfattarpartiernas centrala verksamhet, men lokala ochregionala organisationer samt sidoorganisationeruppmanas att följa densamma. Beträffande ekonomisktstöd från juridiska personer skall belopp och namnredovisas. När det gäller stöd från enskildaredovisas det totala beloppet samt antaletbidragsgivare. Överenskommelsen omfattar allverksamhet, även sådan som bedrivs i stiftelse-eller bolagsform eller annan form och somkontrolleras av partiet. Partiernas bokslut skallutformas på sådant sätt att det så enkelt sommöjligt går att utläsa hur verksamheten finansieras.Enskilda kandidater i allmänna val förväntas lämnamotsvarande redovisning. Även indirekt stöd, t.ex. iform av stödannonsering, subventionering avannonskostnader och personella resurser, skall sålångt möjligt redovisas. Partiernas fastställdabokslut skall finnas tillgängliga för alla somönskar ta del av dem. Partiernas ekonomichefer ellermotsvarande skall utveckla gemensammaredovisningsformer som gör det möjligt att uppfyllaovanstående överenskommelse.Utskottet behandlade i betänkande 2000/01:KU17motioner i vilka frågan om kampanjbidrag i sambandmed personval togs upp. Utskottet gjorde följandebedömning. Rådet för utvärdering av valanser att öppenhet och frivillighet i frågor kringfinansiering är ett bättre sätt att motverka avarterpå området än tvingande reglering. Därför föreslårrådet att riksdagsledamöterna får möjlighet attredovisa finansiering av personvalskampanjer i ettoffentligt register. Enligt den överenskommelse somträffats mellan riksdagspartierna skallredovisningen av partiernas intäkter vara så öppensom möjligt. Överenskommelsen gäller både partiernasoch enskilda kandidaters verksamhet. Utskottet anseratt motionerna härigenom får anses tillgodosedda ochavstyrks.I betänkande 2001/02:KU8 avstyrkte utskottet enmotion i frågan om finansiering avpersonvalskampanjer med hänvisning till att frågan,enligt vad utskottet hade inhämtat, skulle beredasvidare inom och att resultatet avdenna beredning borde avvaktas.Regeringen har genom beslut (dir.2002:83) gett en särskild utredare i uppdrag attöverväga hur man kan åstadkomma insyn i hur depolitiska partierna finansierar sin politiskaverksamhet och hur de personer som driver en s.k.personvalskampanj (valkandidater) finansierar sinakampanjer. Uppdraget avser såväl rikstäckande somlokala - exempelvis kommunala - partier ochkampanjer. Även frågan om insyn i lämnat indirektstöd i form av exempelvis stödannonsering,subventionering av annonskostnader och personellaresurser omfattas av uppdraget. Utgångspunkten äratt allmänhetens insyn i politiska partiers ochvalkandidaters intäkter skall öka. De lösningar somanvänts i riksdagspartiernas frivilligaöverenskommelse angående redovisning av partiernasintäkter bör beaktas.