yttr · GQ05AU1y · 2003-01-01 00:00:00 — 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv Till finansutskottet har berett berörda utskott tillfälle att yttra sig över budgetpropositionen för bl.a. avseende den ekonomiska politiken och förslag till statsbudgeten för , utgifternas fördelning på utgiftsområden och beräkningen av statsinkomsterna i de delar som berör respektive utskotts beredningsområde. , som har beredningsansvaret för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv, yttrar sig i det följande om utvecklingen på arbetsmarknaden m.m. Utskottet kommenterar även oppositionens förslag till ramar i respektive partimotion Fi231, Fi232, Fi233 och Fi234. I yttrandet berörs även motion Fi230 till den del som den berör ramen för utgiftsområde 14. Utvecklingen på arbetsmarknaden m.m. De makroekonomiska förutsättningar som förslagen i budgetpropositionen bygger på utgår från beräkningar som baseras på information t.o.m. den Sysselsättningen väntas öka i takt med att produktionen stiger, men till följd av en stark ökning av antalet personer bedöms den reguljära sysselsättningsgraden falla till . Den prognostiserade utvecklingen av sysselsättningen och arbetskraftsutbudet antas medföra att arbetslösheten, mätt som årsgenomsnitt, i riket som helhet sjunker till . Regeringen framhåller dock att osäkerheten om den internationella konjunkturen är stor. görs ingen bedömning av konjunkturläget. Med hänsyn till osäkerheten i bedömningen av den framtida konjunkturutvecklingen presenteras i stället tre scenarier med en baskalkyl och ett låg- respektive högtillväxtalternativ. I baskalkylen återhämtar sig den svenska ekonomin successivt med en BNP-tillväxt både 2003 och 2004. Det av regering och riksdag uppsatta sysselsättningsmålet om sysselsatta i dessa åldrar nås inte i denna kalkyl utan sysselsättningsgraden stannar på . I lågtillväxtalternativet blir sysselsättningsnivån betydligt lägre än i baskalkylen och den öppna arbetslösheten stiger. I högtillväxtkalkylen fortsätter sysselsättningen att stiga och sysselsättningsmålet uppnås. Regeringen avser att fortlöpande vidta åtgärder så att denna utveckling blir möjlig. Den senaste månadsstatistiken från AMS och SCB samt KI:s månadsbarometer AMS har presenterat månadsstatistiken för oktober. Där konstateras att konjunkturuppgången dröjer. Trots det är arbetsmarknaden fortsatt stabil. Den öppna arbetslösheten fortsätter att gå ned trots den svaga konjunkturen och låg på av arbetskraften. Motsvarande tal var . Det s.k. obalanstalet, dvs. öppet arbetslösa och deltagare i arbetsmarknadspolitiska program, uppgick till av arbetskraften, motsvarande 292 000 personer. På arbetsmarknad är andelen arbetslösa och programdeltagare högre än samma månad , av arbetskraften. 53 000 personer har varslats om uppsägning, vilket är lika många som . varslades 7 900 personer. Det är den näst högsta oktobersiffran . Arbetslösheten har minskat främst bland kvinnor och motsvarar jämfört för männen. Arbetslösheten har även sjunkit för äldre och långtidsinskrivna. 38 000 nya platser anmäldes till arbetsförmedlingarna , vilket är en uppgång med 2 700 jämfört med . Det är uteslutande visstidsanställningar som står för ökningen. De tre storstadslänen står för av de nyanmälda platserna. SCB:s arbetskraftsundersökningar () för september redovisar en viss ökning av antalet sysselsatta. Den relativa arbetslösheten hade dock ökat till , en uppgång med två tiondels procentenheter jämfört med . Arbetskraften motsvarade av befolkningen , vilket är samma tal som . Antalet utförda arbetstimmar i genomsnitt var något lägre än . SCB följer också upp regeringens sysselsättningsmål, dvs. andelen sysselsatta på den reguljära arbetsmarknaden i . uppgick andelen till . () månadsbarometer för september anger att flera branscher redovisar eller förutser fallande sysselsättning, men det finns variationer, och några branscher planerar för fortsatt ökad sysselsättning. Övriga mätningar och prognoser Enligt TCO:s s.k. platsannonsindex som publicerades sjönk antalet orubricerade annonser i förhållande innan. För någon tid sedan skrev ned tillväxtprognosen något för bl.a. med hänvisning till den osäkerhet om tillväxtutsikterna som den fortsatta börsnedgången och de ökade säkerhetspolitiska riskerna givit upphov till. gör antaganden om lägre tillväxtsiffror än regeringen i sin baskalkyl. Även ett antal privata prognosinstitut, som presenterat prognoser i tiden efter budgetpropositionens avlämnande, gör antaganden om klart lägre tillväxtsiffror än regeringen för , men i huvudsak i nivå med regeringens antaganden . I fråga om arbetslöshetsnivån varierar dessa bedömningar mellan någon tiondels procentenhet lägre arbetslöshet och ett par tiondels procentenheter högre arbetslöshet än propositionens antagande om . I den årliga rapporten "Lönebildningen, Samhällsekonomiska förutsättningar i ", som KI publicerade , framhålls att konjunkturutsikterna försämrats och att osäkerheten ökat. Den öppna arbetslösheten väntas öka från 4,0 till främst beroende på en svagare efterfrågan på arbetskraft. Även sysselsättningen bedöms minska huvudsakligen beroende på företagens fortsatta rationaliseringsåtgärder, men den väntas återhämta sig till slutet av 2003. Sysselsättningsgraden bland befolkningen i åldern bedöms sjunka från 78,1 till . Upplysningar av AMS respektive I anslutning till utskottets beredning av budgetpropositionen har AMS generaldirektör lämnat upplysningar. Det har skett en inbromsning till följd av nedskärningarna inom telekom- och IT-sektorn men även inom byggbranschen. De drabbade inom telekom och IT har enligt AMS i allmänhet bra utbildningsbakgrund och därmed en relativt stark ställning på arbetsmarknaden, varför nedskärningar tidigare inte lett till en ökad arbetslöshet. går dock arbetslöshetsnivån upp i . Till bilden hör att många kommuner i landet har begränsat utrymme att expandera. Den konjunkturuppgång som många räknat med har inte infunnit sig, och ingenting i den amerikanska eller tyska ekonomin talar för en rejäl omsvängning . Enligt AMS får man räkna med fortsatta varsel . Varslen är både konjunktur- och strukturbetingade. Inom telekom- och IT-branschen finns en överetablering och det pågår nu en nödvändig anpassning. Till detta skall läggas att underleverantörer utsätts för prispress från utlandet. Arbeten flyttas bl.a. till de baltiska länderna. - Enligt AMS generaldirektör är arbetsmarknaden trots detta ganska stabil, och inga dramatiska förändringar är att vänta . Det stora problemet på är inte arbetslösheten, utan risken för en allt större brist på arbetskraft och det faktum att många personer står utanför den reguljära arbetsmarknaden. Medelåldern är hög bland de offentliganställda. Det kommer att bli stora pensionsavgångar . Det gäller t.ex. grund- och gymnasieskolan och hälso- och sjukvården. Rekryteringsproblemen kan bli påtagliga vid en konjunkturuppgång. Problemen kommer att förstärkas om det inte går att minska antalet förtidspensioneringar och hålla tillbaka långtidssjukskrivningarna. Även Medlingsinstitutets generaldirektör har informerat utskottet. ligger löneutvecklingen i klart över genomsnittet i EU. Ännu är detta inte något stort problem. Men många och stora grupper av löntagare anser sig ha berättigade krav på bättre betalt. Enligt råder det betydande osäkerhet om 2003 med tanke på att den förväntade konjunkturuppgången dröjer. Stora löneökningar till dessa grupper kan leda till att industrin får svårare att hävda sin lönenormerande roll, som många av de offentliganställda har en alternativ arbetsmarknad i den privata sektorn. Detta kan få en överspillningseffekt på den privata sidan när nya avtal skall träffas till 2004. Genomsnittliga löneökningar på en hög nivå under en konjunkturuppgång i kombination med brist på arbetskraft i många yrken skulle ställa stora krav på AMS och arbetsmarknadspolitiken. För att lönerna inte skall pressas upp är det enligt avgörande att det finns tillgång till utbildad arbetskraft. kommentarer till arbetsmarknadsläget m.m. Som framhållits i budgetpropositionen är den framtida konjunkturutvecklingen såväl i som i omvärlden alltjämt mycket svårbedömd. Regeringen räknar med en svag uppgång i sysselsättningen medan KI spår en svag nedgång. Bilden av en mera långsamt växande eller stagnerande sysselsättning bekräftas eller förstärks av de rapporter och bedömningar som redovisats ovan. Propositionen utgår som nämnts från en arbetslöshetsnivå på . KI:s prognos pekar dock på en arbetslöshet som överstiger regeringens prognos med en halv procentenhet. SCB:s statistik för september tyder på en liknande trend. En ökning av arbetslösheten höjer de takbegränsade utgifterna med . Redan en arbetslöshet som är några tiondels procentenheter högre än vad som antagits skulle alltså innebära påfrestningar på statsfinanserna. Till detta kommer att man kan notera att minskande sjukfrånvaro motsvaras av ökande arbetslöshet och vice versa. Utskottet ställer sig bakom regeringens mål för ohälsoarbetet, dvs. att antalet sjukdagar skall halveras till 2008. I budgetpropositionen räknar man med en minskning . Man måste enligt utskottet vara observant på att en minskad sjukfrånvaro inte leder till att En beredskap måste finnas för att så långt som möjligt förhindra att den öppna arbetslösheten ökar till följd av minskad sjukfrånvaro. Som framgått utgår regeringen från att den reguljära sysselsättningen i åldrarna faller till för att stanna på samma nivå 2004, det år då sysselsättningsmålet skulle nås. Regeringen uttalar dock att målet ligger inom räckhåll. För arbetsmarknadsutskottet är det av stor vikt att ansträngningar görs för att nå målet. Sysselsättningsmålet är ett uttryck för en högre ambitionsnivå än det s.k. halveringsmålet om arbetslöshet som uppnåddes . En hög sysselsättningsnivå i kombination med låg arbetslöshet innebär stärkta statsfinanser som kan användas för satsningar på välfärden. Lika viktigt är att en ökad sysselsättning innebär att personer som försörjs genom sociala bidrag och ersättningar kan bli självförsörjande. Ett arbete stärker individens självkänsla. Fler i arbete innebär minskade sociala klyftor. Sysselsättningsgraden bland vissa grupper är oacceptabelt låg. Det handlar bl.a. om att fler personer med utländsk bakgrund, fler äldre och fler personer med funktionshinder måste komma ut på den reguljära arbetsmarknaden. Att nå sysselsättningsmålet är också nödvändigt för att klara det s.k. socialbidragsmålet. Sysselsättningsmålet är också viktigt med tanke på en framtida hotande brist på arbetskraft. Sysselsättningsgraden bland personer måste öka och antalet nya förtidspensioneringar måste hållas tillbaka. För att sysselsättningsmålet, och på målet om full sysselsättning, skall kunna bli verklighet krävs en stark ekonomi med tillväxt i alla delar av landet. Som framhållits av i den ovannämnda rapporten är även förhållandevis långsamt ökande arbetskraftskostnader en faktor för att 80-procentsmålet skall kunna uppnås. Sammanfattningsvis kan utskottet konstatera att osäkerheten om utvecklingen på arbetsmarknaden ökat sedan budgetpropositionen lades fram. anser emellertid inte att det finns underlag för att frångå de bedömningar som regeringens förslag grundas på. Det är dock enligt utskottets mening av största vikt att det finns en beredskap för att på olika sätt möta en ökande arbetslöshet. Stora ansträngningar måste också göras för att nå sysselsättningsmålet. Utskottets synpunkter på oppositionens förslag till ramar m.m. 2003 2004 Regeringen 60 307 59 121 M -4 462 -14 626 Fp -12 900 -13 900 Kd -8 355 -11 555 C -12 075 -13 025 Utgiftsområde 14 Arbetsliv 2003 2004 Regeringen 1 148* 1 070 M -83 -234 Fp -211 -211 Kd -206 -209 C -237 -223 * Enligt flerpartimotionen Fi230 (s, v, mp) utökas ramen för utgiftsområde 14 med , vilket avser en ökning av anslag 23:7 (HomO). , , och förslag framgår av tabellerna ovan. Partierna föreslår betydligt mindre utgiftsramar än regeringen på utgiftsområdena 13 och 14. En jämförelse med partiernas förslag på andra utgiftsområden visar att det framför allt är inom arbetsmarknadspolitiken som oppositionen förordar kraftiga nedskärningar. Det är genom dessa tänkta besparingar som man får utrymme för sina satsningar på andra politikområden. På utgiftsområde 13 föreslår samtliga oppositionspartier kraftiga nedskärningar på i huvudsak tre anslag, nämligen 22:1 förvaltningskostnader, 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd och 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader. , och föreslår utgiftsminskningar på mellan och redan under kommande budgetår. , som för gör mer begränsade besparingar, föreslår för anslagsminskningar med i storleksordningen . Utgiftsminskningarna tänker sig oppositionen att åstadkomma på främst tre sätt, nämligen genom en förändrad finansiering av arbetslöshetsförsäkringen, en minskad omfattning av arbetsmarknadspolitiska program och genom en omstöpning av AMS. Eftersom inget av partierna i detalj redovisar hur besparingarna skall genomföras får utskottet försöka göra sig en bild av detta genom antaganden. Framför allt anslagen 22:2 och 22:3 avser utgifter som är konjunkturkänsliga. Med nuvarande regelverk gör fluktuationer i arbetslöshetsnivån på utslag på statsbudgeten med i storleksordningen . En första reflexion är att oppositionen måste utgå från antingen en lägre arbetslöshetsnivå eller minskade kostnader för arbetslösheten eller en kombination av bådadera. Det kan inte gärna vara fråga om det förstnämnda alternativet eftersom partierna i andra sammanhang talar om betydligt högre faktiska arbetslöshetsnivåer än regeringen. Rimligen måste det i stället handla om minskade utgifter för arbetslösheten, vilket bara kan åstadkommas genom sämre ersättning till de arbetslösa och till programdeltagarna. Utskottet har då bortsett från de delar av de föreslagna besparingarna som motsvaras av en höjd egenfinansiering i arbetslöshetsförsäkringen. En annan reflexion är att neddragningen av anslaget för köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader rimligtvis måste påverka förutsättningarna för att bedriva en aktiv och effektiv arbetsmarknadspolitik. De kraftiga besparingar som föreslås på detta anslag är svåra att förena med de individuellt inriktade insatser, utbildning, jobb- och utvecklingsgaranti m.m. som oppositionen förordar, såvida inte tanken är att dessa insatser skall förbehållas en begränsad krets av arbetslösa - partierna talar om begränsade volymer men anger inte vilka kategorier arbetslösa som inte skulle prioriteras. Oppositionen vill ha en bättre arbetsmarknadspolitik, men den skall alltså genomföras till väsentligt lägre kostnader. Utskottet har mycket svårt att se hur de begränsade resurser som oppositionen vill ställa till arbetsmarknadspolitikens förfogande skulle kunna leda till det som man säger sig vilja åstadkomma. De största besparingarna tänker sig alla de fyra partierna göra genom en ökad egenfinansiering av arbetslöshetsförsäkringen. , och tillgodoräknar sig effekterna av detta redan under nästa budgetår medan räknar med full effekt . beskrev det nuvarande finansieringssystemet i förra årets yttrande 2001/02:AU1y enligt följande: Det nuvarande finansieringssystemet innebär i korthet följande. Arbetslöshetskassorna bidrar till finansieringen genom den s.k. finansieringsavgiften, som är relaterad till antalet medlemmar och den genomsnittligt utbetalade dagpenningen i arbetslöshetskassan i fråga. Kassan skall enligt 48 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor för varje medlem till staten betala motsvarande av den under det löpande verksamhetsåret genomsnittligt utbetalade dagpenningen enligt den s.k. inkomstbortfallsförsäkringen. En tolftedel av detta belopp skall kassan månatligen inleverera till staten. Därutöver betalas för varje medlem en s.k. utjämningsavgift för finansiering av ett utjämningsbidrag som är gemensamt för kassorna. Avgiften motsvarar 3 pro-cent av den gällande högsta dagpenningen. Enligt 41 § samma lag skall arbetslöshetskassorna ta ut medlemsavgifter som tillsammans med andra inkomster får antas täcka förvaltningskostnader, de nyssnämnda avgifterna och övriga utgifter. Kassan har möjlighet att besluta om olika medlemsavgifter för olika med lemskategorier, om det finns skäl för det. - I den mån dessa avgifter inte är tillräckliga finansieras den resterande delen med allmänna skattemedel. Arbetsmarknadsavgiften enligt socialavgiftslagen (2000:980) uppgår till * av avgiftsunderlaget och skall enligt 9 § lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter finansiera bl.a. arbetslöshetsersättning. Även aktivitetsstödet till personer som uppfyller förutsättningarna för inkomstrelaterad ersättning finansieras med denna avgift. - - - De försäkrades insatser är alltså inte relaterade till arbetslöshetsnivån i sig i kassan utan till den dagpenning som kassans arbetslösa medlemmar har, vilken i sin tur är kopplad till löneläget bland kassans medlemmar. På detta sätt innebär finansieringssystemet att lönehöjningar kan gå ut över hela medlemskollektivet. - - -. *I budgetpropositionen , volym 1, punkt 28, föreslås att arbetsmarknadsavgiften sänks till från . kan inledningsvis konstatera att oppositionens finansieringsmodeller är mer eller mindre skissartade. förslag går dock något längre i detaljeringsgrad än de övrigas och innebär att dagens avgift ersätts med en försäkringspremie som relateras till månadslönen. Premien skall utgå på sådana inkomster som är ersättningsberättigade. Premien skall vara avdragsgill vid inkomstbeskattningen. Förslaget har likheter med det finansieringssystem som infördes av fyrpartiregeringen men som upphävdes sedan Socialdemokraterna återtagit regeringsmakten . har samma invändningar som tidigare mot en sådan finansieringsmodell. Den slopade anknytningen till arbetslöshetskassan kan innebära ett minskat ansvar för att kostnaderna hålls nere; den nuvarande kopplingen till dagpenningnivån innebär ett ansvar för lönenivån inom kassans område. partimotion innehåller inget annat än att man föreslår "en helt annan modell för finansiering av a-kassan". Avgiften skall vara avdragsgill. Minskningen av skatteintäkterna beräknas till . vill öka självfinansieringsgraden till . Den högre a-kasseavgiften - angiven till ca i kommittémotionen A320 - skulle synliggöra arbetslöshetens kostnader. vill också öka självfinansieringsgraden till för att göra kostnaden för arbetslösheten tydligare. Enligt kommittémotionen A330 skulle detta motsvara en ökad kostnad för den enskilde med före skatt och efter det skatteavdrag som skulle medges. Arbetslösa skulle betala halv avgift. har tagit ställning till ett antal olika förslag från oppositionen om ökad egenfinansiering i arbetslöshetsförsäkringen. Mer eller mindre preciserade modeller har lagts till grund för förslag om kraftigt reducerade kostnader för försäkringen. Det har då liksom nu varit svårt att få någon klarare bild av hur partierna tänkt sig finansieringen. Frågor som inställer sig är bl.a. vad den enskildes insats mera exakt skall relateras till och vilka som skall stå för finansieringen, hela löntagarkollektivet eller bara de som är medlemmar i en kassa eller möjligen de som kan sägas ha förankring på arbetsmarknaden och i så fall hur detta kriterium skall bestämmas. Oavsett dessa oklarheter finns det skäl att vara kritisk mot en ökad egenfinansiering. Det är fråga om en kraftigt höjd insats för den enskilde, som kan bli särskilt betungande i ett svagt arbetsmarknadsläge med hög arbetslöshet. Förslagen har dessutom den bristen att den enskilde och hans eller hennes fackliga organisation inte på samma sätt som i nuvarande system får anledning att ta ansvar för löneutvecklingen inom den egna kassans område. Ett system som bygger på avgifter som anknyter till en i förväg okänd kostnad framstår dessutom som administrativt krångligt. Man måste också betänka att så kraftigt ökade insatser som det skulle vara fråga om säkerligen skulle påverka människors vilja att vara försäkrade, allra helst sådana grupper som löper liten risk att bli arbetslösa. Om försäkringen skulle vara obligatorisk skulle den höjda egeninsatsen säkerligen av många i praktiken uppfattas som en ren skattehöjning. Alldeles oavsett dessa invändningar ser arbetsmarknadsutskottet det som helt orealistiskt att förslagen skulle kunna genomföras så snabbt att de får genomslag på budgeten redan under nästa budgetår. Det är fråga om genomgripande systemförändringar som skulle kräva lagändringar och administrativa anpassningar. De besparingseffekter som oppositionen tillgodoräknar sig i sina budgetmotioner får därför mera ses som förhoppningar än väl underbyggda förslag. Även när det gäller utgiftsområde 14 föreslår oppositionen kraftiga nedskärningar . I likhet med förslagen på utgiftsområde 13 förespråkar , och utgiftsminskningar inom utgiftsområde 14 på i storleksordningen redan under kommande budgetår, medan tänker sig en begränsad minskning för att genomföra utgiftsminskningar på . Oppositionspartierna föreslår utgiftsminskningar av samma storleksordning, men bilden av hur nedskärningarna skall genomföras är mer splittrad. Alla partierna verkar dock anse att det finns utrymme för generella sparbeting hos de myndigheter som omfattas av utgiftsområdet och på anslaget för särskilda utbildningsinsatser (det senare sparbetinget gäller dock inte ). Längst i förslagen går som därutöver vill lägga ned Arbetsdomstolen och föra över uppgifterna till allmän domstol, kraftigt begränsa uppdrag och slå samman JämO, HomO, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och till en myndighet. Utskottet kan inte ansluta sig de utgångspunkter som ligger till grund för dessa budgetförslag. Det ter sig dessutom orealistiskt att så kraftiga besparingar skulle kunna genomföras redan nästa budgetår. anser sammanfattningsvis att oppositionens budgetförslag på utgiftsområdena 13 och 14 måste avvisas. Utskottet tillstyrker regeringens motsvarande förslag, liksom det förslag om en ökning av ramen för utgiftsområde 14 som läggs fram i motion Fi230. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (m), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Utvecklingen på arbetsmarknaden m.m. (m+fp+kd+c) av (), (m), (), (), (), () och () som anför följande. Ett nytt övergripande mål för sysselsättningen bör formuleras. Vi behöver ett politiskt mål för arbetsmarknadspolitiken som visar verkligheten som den är. Man skall inte kunna flytta människor mellan olika statistikkolumner för att kunna uppfylla politiska mål och vallöften. I SOU 2002:5 för utredaren en diskussion om detta. Han påvisar hur missvisande nuvarande mål är och problemen med den nuvarande produktionen av statistik som inte på ett lättillgängligt sätt mäter andelen människor i arbete. konstaterar att olika statistikproducenter har olika syften med sin statstikproduktion varför till exempel definitioner och åldersindelningar skiljer sig åt. Därför bör regeringen uppdra åt statistikansvariga departement och myndigheter att fastställa gemensamma definitioner och datakällor samt former för en löpande, enhetlig uppföljning och prognostisering av utvecklingen av befolkning, studerande, förtidspensionärer, arbetskraft, sysselsatta, sjukfrånvarande och människor i arbete. Redovisningen bör innehålla komponenter i enlighet med förslag som lagts fram i SOU 2000:2. Den bild av svensk ekonomi som tecknas av regeringen i budgetpropositionen bygger på information och antaganden som gjorts t.o.m. . Till skillnad från majoriteten i utskottet anser vi att den senaste informationen och de senaste prognoserna inte bara tyder på en ökad osäkerhet kring det framtida tillväxt- och sysselsättningsläget, utan på ett i förhållande till regeringens antaganden klart försämrat tillväxt- och sysselsättningsläge. Vi har sett tydliga tecken på en svagare internationell konjunkturutveckling än vad som tidigare förutspåtts.