yttr · GQ05KU5y · 2003-01-01 00:00:00 — Vid förhandlingarna inför den senaste revideringen av TV-direktivet 1997 åtog sig kommissionen att utföra en studie av hur TV-reklam och köp-TV påverkar minderåriga med avsikt att på nytt granska frågan om TV-reklam riktad till barn vid nästa revidering av direktivet. En studie som rymmer en kartläggning av nationella bestämmelser i och som rör reklam riktad till barn presenterades . I rapporten fördes dock inga resonemang kring hur reklam påverkar barn. Inte heller någon aktuell och relevant sammanställning av påverkans-forskning redovisades. Regeringen såg detta som en allvarlig brist, vilket också påpekats för kommissionen. Regeringen hade vidare framfört till kommissionen att den vid översynen av direktivet också bör titta närmare på den s.k. sändarlandsprincipen som i huvudsak innebär att det land varifrån TV-sändningarna härrör är det land som har jurisdiktion över det sändande programföretaget, även om sändningarna ifråga är riktade till en annan medlemsstat. I motion 2002/03:U323 av m.fl. (m) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att TV-direktivet bör avskaffas. behandlade ett likalydande motionsyrkande av företrädare för Moderata samlingspartiet i sitt avgivna betänkande 2002/03:KU25. Utskottet redogjorde i betänkandet ingående för TV-direktivets innehåll och hanteringen kring det. Utskottet erinrade om att utskottet såväl vid föregående som vid avstyrkt motionsyrkanden om att regeringen skulle verka för ett avskaffande av TV-direktivet, eftersom utskottet inte delat motionärernas uppfattning att så skall ske. Utskottet framhöll att direktivet tillkommit för att uppnå den grundläggande harmonisering som såväl är nödvändig som tillräcklig för att säkerställa den fria rörligheten för TV-sändningar inom gemenskapen och att direktivet getts en sådan utformning att det står medlemsstaterna fritt att gentemot de programföretag som står under dess jurisdiktion tillämpa mer detaljerade eller strängare regler för områden som omfattas av direktivet. Utskottet ansåg alltjämt inte att TV-direktivet skall avvecklas och avstyrkte den föreliggande motionen. - Reservation avgavs av företrädarna för Moderata samlingspartiet och liberalerna. Utskottet hänvisar till sitt ställningstagande i betänkande 2002/03:KU25 och avstyrker motion 2002/03:U323 yrkande 7. Förankring i av EU-frågor I motion 2002/03:U326 av m.fl. (c) yrkande 24 begärs ett tillkännagivande om en tidig förankringsprocess av EU-frågor i riksdagsarbetet. Motionärerna hänvisar till gällande bestämmelser om regeringens informationsskyldighet gentemot och anför att det inför nästa regeringskonferens är av yttersta vikt att medborgarna är en del av den politiska processen. måste enligt motionärerna få ta del av frågor i ett tidigare skede än vad som skett och regeringen bör i fortsättningen lägga ökad vikt vid den tidiga förankringsprocessen, inklusive diskussioner med utskott om vitböcker, samråd med om regeringstjänstemäns arbete i gemensamma arbetsgrupper, m.m. I sammansatta konstitutions- och utrikesutskottets ovan nämnda betänkande 2002/03:KUU1 behandlas diskussionen i framtidskonventet om de nationella parlamentens roll i den europeiska strukturen. Utskottet redogör för de förslag om de nationella parlamentens roll som lagts fram i konventet. Arbetsgrupp IV tog i sin slutrapport (dok. CONV 353/02) särskilt upp de nationella parlamentens roll vid granskningen av regeringarna (nationella granskningssystem), de nationella parlamentens roll när det gäller att kontrollera tillämpningen av subsidiaritetsprincipen samt roll och funktion för multilaterala nätverk eller mekanismer på EU-nivå som kan involvera de nationella parlamenten. I ett förslag till protokoll om de nationella parlamentens roll i EU (dok. CONV 579/03) som lämnats av konventspresidiet tas utgångspunkten i det protokoll som antogs i samband med förhandlingarna om Amsterdamfördraget. Kraven på information till de nationella parlamenten skärps dock, t.ex. genom att det explicit sägs att kommissionen skall skicka samtliga lagstiftningsförslag direkt till medlemsstaternas nationella parlament som de tillställs och rådet. I ändringsförslag läggs fram ytterligare skärpta krav, inte minst när det gäller tidsgränser i rådets arbete som skall skapa utrymme för de nationella parlamenten att hinna granska frågorna. I sitt ställningstagande vill sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet i enlighet med tidigare ställningstaganden framhålla vikten av att de nationella parlamenten kan spela en aktiv roll i hanteringen av EU-frågor. Utskottet välkomnar förslag som innebär att goda tidsmarginaler skapas på EU-nivå i syfte att underlätta för parlamenten att följa frågorna. Därmed skapas utrymme för påverkan av den egna regeringen. Även i sammansatta konstitutions- och utrikesutskottets kommande betänkanden /03:KUU2 och 2002/03:KUU3 om frågor inom nuvarande andra respektive tredje pelaren i ett framtida konstitutionellt fördrag kan de nationella parlamentens inflytande på dessa områden förutses bli behandlade. behandlade i betänkande 2000/01:KU23 förslag av riksdagsstyrelsen om inför 2000-talet . Förslaget omfattade bl.a. arbete med EU-frågor. Utskottet tillstyrkte riksdagsstyrelsens förslag om riktlinjer för arbete med EU-frågorna. I förslaget erinras om att regeringen är ansvarig inför i EU-frågor på samma sätt som i andra frågor och att kan utöva inflytande genom att påverka regeringens agerande i EU i viktiga frågor, varmed avses både sådana frågor som skulle ha avgjorts av om inte hade varit medlem i EU och frågor som av andra skäl är politiskt intressanta. I riktlinjerna framhålls att regeringen fortlöpande skall informera och dess utskott. Informationen skall inbegripa de tidiga skedena av EU:s beslutsprocess, dvs. när kommissionen bereder förslag till lagstiftning, och den fortsatta beslutsprocessen inom EU. Riktlinjerna innebär en stark roll för utskotten. Utskotten skall följa viktiga frågor under kommissionens beredningsprocess och under den fortsatta beslutsprocessen, och EU-frågorna bör ingå som en integrerad del av deras ärendehantering. bör enligt riktlinjerna fortsätta att verka enligt den praxis som utvecklats och kammarens centrala roll för att skapa insyn, öppenhet och allmän debatt utvecklas vidare. Information från regeringen om EU-frågor bör planeras in mer långsiktigt och systematiskt i kammarens arbete. Statsministern bör alltid lämna information i nära anslutning till möten i . När ett nytt ordförandeland presenterar sitt arbetsprogram skall det alltid övervägas om regeringen skall informera kammaren muntligt om sin syn på programmet. Regeringen bör överväga i vilken utsträckning EU-frågor kan tas upp i särskilda skrivelser eller i propositioner i olika sakfrågor. En särskild årlig EU-debatt där en företrädare för regeringen deltar bör anordnas. God planering framhålls minska risken för att EU-frågorna trängs undan av det löpande riksdagsarbetet, liksom problemet med ett svåröverskådligt dokumentflöde. Kommissionens respektive ordförandeskapets arbetsprogram framhålls som viktiga inte minst för utskottens planering. Det anges som angeläget för utskotten att få information från regeringen om vilka frågor som skall behandlas under ett visst lands ordförandeskap, och som en möjlighet nämns att regeringen till överlämnar en samlad promemoria med sin syn på ordförandeskapets program. kan också genom att följa kommissionens meddelanden m.m. få en uppfattning om vad som sker under kommissionens beredningsprocess. Det erinras om att utskottens rätt att kräva information av regeringen i EU-frågor är mer långtgående än i andra frågor och att även minoritetsskyddet i dessa frågor är mer långtgående. betonas vikten av att utskotten själva bedriver ett aktivt informationsinhämtande. Vidare innebär riktlinjerna att kommissionens samrådsdokument, framför allt grön- och vitböcker, är värda särskild uppmärksamhet och att samtliga grön- och vitböcker bör bli föremål för faktapromemorior. Sådana bör också upprättas över andra meddelanden med förslag till viktigare nya regelsystem eller principiellt viktiga ändringar i gällande lagstiftning. En faktapromemoria skall överlämnas till senast efter det att kommissionen presenterat sitt förslag. Varje inkommen faktapromemoria med till ärendet hörande handlingar skall enligt de nya riktlinjerna föras till ett ansvarigt utskott, som bör rapportera till kammarkansliet om det vidtar någon åtgärd i den fråga som faktapromemorian berör. Faktapromemoriorna bör finnas lättillgängliga i databas i och publiceras i särskild volym i riksdagstrycket. Regeringen bör skicka sina remissvar över kommissionsdokument till kammarkansliet för vidare befordran till berört utskott. I riktlinjerna pekas på att utskotten bör dra nytta av varandras erfarenheter, bl.a. genom diskussioner i ordförandekonferensen. Utskotten bör upprätta en promemoria om EU-frågorna på sitt beredningsområde, som uppdateras , t.ex. i samband med att kommissionen presenterar sitt årliga arbetsprogram och att ett nytt ordförandeland redovisar sina prioriteringar. EU-frågor kan tas upp som en stående punkt på utskottets dagordning. Ordningen med muntlig information av företrädare för regeringen bör bestå och huvudsakligen inriktas på långsiktig information. Utskotten bör även utnyttja möjligheten att kalla till sig företrädare för myndigheter m.fl. för information, och även företrädare för EU:s institutioner kan inbjudas. behandlade de nationella parlamentens roll i EU:s beslutsprocess senast i betänkande 2001/02:KU12, vari hänvisades till de antagna riktlinjerna, och utskottet ansåg inte att något tillkännagivande med anledning av den då föreliggande motionen var nödvändigt. En motion med anledning av regeringens skrivelse om verksamheten i EU (skr. 2001/02:160) behandlades under föregående av utrikesutskottet i betänkande 2001/02:UU10. redogjorde för bl.a. sitt eget arbete med EU-frågor samt citerade utgångspunkterna för förslag som låg till grund för riksdagsstyrelsens ovan nämnda förslag. Utskottet ansåg motionen besvarad med vad utskottet anfört. roll behandlades senast i betänkande 2002/03:KU19 med anledning av en motion om att avskaffa nämnden. I betänkandet hänvisade utskottet till att nämndens verksamhet för bara varit föremål för en översyn och att i det sammanhanget utskottens grundläggande betydelse för hanteringen av EU-frågorna understrukits och att det också framhållits att borde fortsätta att verka enligt den praxis som utvecklats. Utskottet erinrade om att resultatet av översynen fått ett positivt bemötande och att delat denna positiva inställning. Utskottet gjorde inte i det aktuella betänkandet någon annan bedömning. Utskottet delar motionärernas uppfattning om betydelsen av att ärenden som är aktuella inom EU ges en tidig förankring i . Utskottet hänvisar till de riktlinjer som antog och som i delar som rör att tidigt involvera har redovisats ovan. I dessa riktlinjer läggs stor vikt både vid regeringens ansvar att hålla informerad och vid utskottens eget ansvar att följa viktiga frågor under berednings- och beslutsprocessen och att låta EU-frågorna ingå som en integrerad del av sin ärendehantering. Utskottet vill särskilt understryka regeringens ansvar för information till på ett tidigt stadium om förslag och åtgärder som bereds eller förbereds inom EU:s institutioner samt även om egna planerade åtgärder och förhållningssätt. Att tala om EU-frågor som en särskild kategori av frågor ter sig alltmer oegentligt med tanke på att beslut och åtgärder "inom EU" har sina verkningar i medlemsstaterna - således i . Behovet av tidig förankring synliggörs därmed alltmer. Utskottet vill också hänvisa till att frågan om de nationella parlamentens ställning är en av de centrala frågorna inför nästa regeringskonferens och inom EU:s framtidskonvent, som förbereder konferensen. I årets granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning behandlar utskottet regeringens och statsråds skyldighet att informera och samråda med inför åtgärder inom EU-samarbetet av mer informellt slag. Utskottet återkommer således till informations- och samrådsfrågan i sitt betänkande 2002/03:KU30. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2002/03:U326 yrkande 24. I motion 2002/03:U324 av m.fl. (mp) yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om en folkomröstning om fortsatta medlemskap i . Svenska folket bör enligt motionärerna få en chans att säga ifrån om man gillar den inriktning som EU har intagit eller om man hellre vill söka andra samarbetsformer. riksdagsbehandling av fråga om folkomröstning Ett sammansatt konstitutions- och utrikesutskott behandlade en motion om folkomröstning vid fördragsändringar i sitt betänkande 2001/02:KUU2. Utskottet hänvisade till tidigare ställningstaganden av konstitutions- och utrikesutskotten att den lämpligaste ordningen är att från fall till fall ta ställning till behovet av folkomröstning. I betänkande 2001/02:UU10 hänvisade utrikesutskottet till uppfattningen som uttalats av tidigare sammansatt konstitutions- och utrikesutskott att nå gon avgörande förändring av EU-samarbetets karaktär inte ägt rum sedan blev medlem , och utskottet såg inte något behov av en folkomröstning om skall fortsätta att vara medlem av EU eller inte. I likhet med vad som uttalats tidigare anser utskottet att de regler som kan föranleda folkomröstning vid fördragsändringar är tillfyllest och att ställning bör tas från fall till fall i fråga om behovet av folkomröstning. Utskottet ser inte något behov av att hålla en folkomröstning om fortsatt medlemskap. Motion 2002/03:U324 yrkande 21 avstyrks. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), (), (), (), (), (), () och (). av (), (), (m), () och (). Vi hänvisar till vårt ställningstagande i reservation 3 i bet. 2002/03:KU25. av (). Jag anser att en folkomröstning bör hållas om fortsatt svenskt medlemskap i . Lämplig tidpunkt för en sådan omröstning bör vara när resultatet av nästa regeringskonferens föreligger. Språken anges i artikel 314 i EG-fördraget. EGT L 173, 27.6.2001, s. 5 2001/840/EG KOM (2002) 406 slutlig Förslag 2000/01:RS1.