yttr · GQ05SfU1y · 2003-01-01 00:00:00 — Den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) föreslås beräknas som genomsnittet av de senaste två årens inkomst. Enligt motionärerna leder det till att kostnaderna för föräldraförsäkringen minskar. Till följd av den föreslagna reformen med barnomsorgskonto, som träder in då barnet fyller , tillsammans med övriga förändringar av föräldraförsäkringen, anser motionärerna att de kan tas bort, liksom den extra mamma/pappamånaden. Motionärerna föreslår även att vårdbidrag skall utges till biståndsarbetare med funktionshindrade barn. anslås för detta ändamål. I motion Fi234 yrkandena 6 och 7 föreslås - i förhållande till regeringens förslag - en ökning av utgiftsramen med för och en ökning med för . Motionärerna föreslår ett fördubblat barnbidrag för barn i åldrarna , i fyra steg . föreslås en ökning med och sedan med ytterligare , 2005 och 2006. Vidare föreslås att grundnivån i föräldraförsäkringen höjs till per dag och att taket i föräldraförsäkringen höjs till 11 prisbasbelopp. Beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) föreslås förändras så att den grundas på historisk inkomst, vilket enligt motionärerna leder till minskade utgifter. Motionärerna anser även att ersättningen för de bör höjas från till per dag. Dessutom begär motionärerna att regeringen utreder samt lägger fram förslag om en s.k. jämställdhetsbonus i föräldraförsäkringen. Utskottet har att ta ställning till såväl förslag till utgiftsram för som förslag till preliminär fördelning av utgifterna för . Förslagen redovisas i tabellen nedan. Beloppen anges i . År Regeringen m Fp kd c 2003 55 077 - 2 477 - 577 -110 + 2 730 + 1 741 + 3 616 + 460 + 1 470 Den ekonomiska krisen och besparingarna träffade barnfamiljerna relativt hårt. De senaste årens ekonomiska återhämtning i kombination med ökad sysselsättning och sänkta skatter för låg- och medelinkomsttagare har dock gynnat barnfamiljerna. Dessutom har beslutat om en rad insatser inom politikområdet i syfte att förbättra situationen för barnfamiljerna, bl.a. höjda barnbidrag och utbyggnad av föräldraförsäkringen. Även åtgärder vidtagna utanför politikområdet, t.ex. införandet av maxtaxan inom förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen, har fått och kommer att få stor betydelse för barnfamiljernas ekonomi. Barnfamiljernas disponibla inkomster beräknas öka . Enligt regeringens beräkningar kommer sammanboende med barn att få en starkare inkomstutveckling jämfört med genomsnittet. Ensamstående med barn beräknas också stärka sina inkomster, även om inkomstutvecklingen för denna grupp blir svagare än för genomsnittet. Utskottet delar regeringens bedömning att trenden pekar mot en fortsatt god utveckling. välkomnas regeringens avsikt att långsiktigt verka för att minska marginaleffekterna och därigenom minska risken för att familjer med låga inkomster hamnar i s.k. fattigdomsfällor. Ytterligare en positiv utveckling är det ökade barnafödandet. Under innevarande år beräknas antalet födda barn uppgå till 94 800, vilket är det högsta antalet födda barn . beräknas antalet födda barn per kvinna överstiga 1,6 barn. Utvärderingar som RFV gjort visar även en positiv utveckling vad gäller pappors uttag av föräldrapenningdagarna - från till 2001. Utskottet noterar att regeringen föreslår att målet för den ekonomiska familjepolitiken skall vara att skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn skall minska inom ramen för den generella välfärden. Den generella välfärdspolitiken utjämnar ekonomiska resurser och levnadsförhållanden. Det familjeekonomiska stödet bör, enligt regeringen, utformas så att barnfamiljernas handlingsutrymme och möjligheter att själva påverka sin ekonomiska situation ökar, som stödet till de mest utsatta grupperna förblir starkt. Regeringen överväger en strukturell omläggning av familjepolitiken i denna riktning. Regeringen betonar även att barnens bästa måste vara utgångspunkten för familjepolitikens utformning. Utskottet ställer sig bakom regeringens föreslagna höjning av grundnivån i föräldraförsäkringen, i syfte att förbättra för de föräldrar som saknar inkomst, har låg inkomst eller inte uppfyller kvalifikationsvillkoren. Höjningen avser de dagar som ersätts med ett belopp som motsvarar förälderns sjukpenninggrundande inkomst och innebär att grundnivån i föräldraförsäkringen höjs från till per dag fr.o.m. . Regeringens aviserade förslag att höja grundnivån i föräldraförsäkringen till per dag , om det statsfinansiella läget så medger, välkomnas också. Utskottet ser även positivt på regeringens avsikt att höja inkomsttaket i föräldraförsäkringen till 10 prisbasbelopp , om det statsfinansiella läget så medger. Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag och avstyrker motionerna Fi231 yrkandena 5 och 6, Fi232 yrkandena 6 och 7, Fi233 yrkandena 8 och 9 samt Fi234 yrkandena 6 och 7. Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten omfattar AP-fonden (fördelningssystemet) och premiepensionssystemet. AP-fondens utgifter består av ålderspension i form av tilläggspension och inkomstpension samt av administrationskostnader för ålderspensionssystemet. Premiepension betalas ur premiepensionssystemet. Det reformerade ålderspensionssystemet införs successivt och skall vara helt genomfört . Det berör i första hand personer födda eller . Den inkomstrelaterade pensionen i det nya systemet består av inkomstpension och premiepension. gjordes de första utbetalning arna av inkomst- och premiepension. Personer födda får sin pension anpassad till nya regler på så sätt att tilläggspensionen utgörs av den tidigare ATP-pensionen med ett tillägg motsvarande den ATP-baserade folkpensionen. För dem som är födda gäller att tilläggspension uppbärs enligt den andel respektive årskull berörs av det gamla pensionssystemet. kommer utgifterna på ca för den bosättningsbaserade delen av folkpensionen till pensionärer som också uppbär tilläggspension att föras från Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten till utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom. Detta medför att utgifterna inte ökar nämnvärt . Regeringen föreslår att godkänner beräkningen av utgifterna för Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten till för . De totala utgifterna för ålderspensioner vid sidan av statsbudgeten beräknas bli högre än beräkningen ekonomiska vårproposition. Ökningen förklaras dels av ett högre antagande om inkomstindex vilket ökar utgifterna med ca , dels av ett högre antagande om kostnaderna för administration av AP-fonderna med ca . Det inkomstgrundade ålderspensionssystemet är en fristående försäkringsgren vid sidan av statsbudgeten. Fördelningssystemets finansiella stabilitet säkras genom reglerna för automatisk balansering. Den automatiska balanseringen avser indexomräkningen av pensionsbehållningar och pensioner och säkrar att systemets skulder aldrig överskrider systemets tillgångar. RFV lämnade den första årsredovisningen, som avsåg 2001, för det inkomstgrundade pensionssystemet. Denna visade att fördelningssystemets tillgångar, avgiftstillgång och buffertfond översteg systemets skulder. De faktorer som styrt utgiftsutvecklingen är prisbasbeloppets utveckling, antalet personer med intjänad pension och den genomsnittliga pensionen för de nybliva pensionärerna. I samband med att de reformerade intjänandereglerna trädde i kraft introducerades en ny faktor, inkomstindex, som avspeglar de genomsnittliga reala förändringarna för de tre föregående åren samt prisförändringen det närmast föregående året. Genom införandet av inkomstindex som centralt index i pensionssystemet utgör inte prisbasbeloppet längre en lika viktig faktor för utgiftsutvecklingen som . Inkomstindexets förändring påverkar utgifterna genom den följsamhetsindexering som, med början , sker varje årsskifte av inkomstpension och tilläggspension. ATP för ålderspensionärer födda och tidigare följsamhetsindexeras och födda och senare efter . Följsamhetsindexeringen innebär att pensionerna huvudsakligen skall följa den allmänna löneutvecklingen i samhället. Detta innebär att även pensionärerna får ta del av eventuella reallönehöjningar. Likaså gäller det motsatta förhållandet. Om den allmänna standardutveckling en i form av löner sjunker kommer också pensionerna att anpassas efter detta. Följsamhetsindexeringen innebar att ATP-pensionen räknades upp , vilket innebar en ökning på mer än om pensionen följt prisutvecklingen (prisbasbeloppet). Merutgifter till följd av följsamhetsindexeringen uppgår till ca . Utgiftsutvecklingen för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten kännetecknas av en underliggande trend av höjda utgifter . Orsaken till detta är de nyblivna pensionärernas genom-snittligt högre pension och att det totala antalet pensionärer med ATP har ökat. Utbetalningarna från premiepensionssystemet under kommer att utgöra en mycket liten del av de totala pensionsutgifterna. Det utgiftstak som fastställs för staten inkluderar ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten. Så har det varit sedan utgiftstaket infördes . Frågan om hur ålderspensionsutgifterna bör hanteras i budgeten och i förhållande till utgiftstaken aktualiserades i och med att det inkomstgrundade ålderspensionssystemet gjorts finansiellt stabilt genom regler för automatisk balansering. Enligt regeringen (prop. 2000/01:70) krävde frågan ett helhetsperspektiv på den statliga budgetprocessen. Regeringen hänvisade till att det inom övervägdes slutsatser och eventuella åtgärder med anledning av vad Utredningen om utvärdering av budgetprocessen föreslagit i betänkande SOU 2000:61 samt att det inom det s.k. pågick ett arbete med att i vissa avseenden ändra redovisningsprinciperna för statsbudgeten. Hur utgiftstak och saldomål skulle komma att anpassas till de nya principerna var ännu inte avgjort. Mot bakgrund av detta föreslog regeringen ingen förändring av nuvarande ordning. Vid behandlingen av nämnda proposition tillade utskottet (bet. 2000/01:SfU13) att det nya ålderspensionssystemet är ett s.k. avgiftsdefinierat system, som är fristående från statsbudgeten och i sin helhet finansieras med en specialdestinerad och fast pensionsavgift. Med föreslagna regler för automatisk balansering skulle pensionssystemet därtill bli långsiktigt finansiellt stabilt. Varken den allmänna ekonomiska utvecklingen eller demografiska förändringar skulle därutöver kunna föranleda politiska beslut som begränsar pensionsutgifternas storlek. Det var enligt utskottets mening därför viktigt att osäkerhet inte i något sammanhang uppkom om det inkomstrelaterade ålderspensionssystemets autonomi. För den händelse denna del av pensionssystemet även fortsättningsvis skulle ingå under ett utgiftstak var det enligt utskottet viktigt att innebörden av ett sådant utgiftstak i förhållande till pensionssystemet tydligt klargörs. I betänkande 2001/02:SfU1 s. 27 pekade utskottet åter på frågan. I årets budgetproposition har regeringen ett specifikt yrkande avseende ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten, nämligen att skall godkänna beräkningen av utgifterna . Utskottet, som konstaterar att regeringens förslag inte har föranlett några motionsyrkanden, har inget att erinra mot denna beräkning. Av budgetpropositionen framgår emellertid inte om godkännande av beräkningen avses få någon förändrad innebörd jämfört med tidigare. Utskottet föreslår därför att finansutskottet beaktar det anförda vid sitt ställningstagande till propositionen i denna del. Socialförsäkringarna finansieras av allmän pensionsavgift, socialavgifter, statlig ålderspensionsavgift och allmänna skattemedel. Den nya socialavgiftslagen (2000:980), som trädde i kraft , innebär främst en lagteknisk och språklig bearbetning av de tidigare bestämmelserna om socialavgifter samt en anpassning till den nya socialförsäkringslagen (1999:799). Socialavgifter utgörs av arbetsgivaravgifter och egenavgifter och tas ut för att finansiera systemen för social trygghet. Arbetsgivaravgifter betalas av arbetsgivare och andra personer som ger ut ersättning som är avgiftspliktig enligt 2 kap. socialavgiftslagen. Avgiftspliktig ersättning är främst löner, arvoden och andra skattepliktiga förmåner. Avgiftsunderlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter består av summan av de avgiftspliktiga ersättningar som har utgetts under en kalendermånad. Arbetsgivaravgifterna uppgår till av avgiftsunderlaget, varav sjukförsäkringsavgiften utgör , arbetsmarknadsavgiften och arbetsskadeavgiften . Egenavgifter betalas av fysiska personer som har avgiftspliktig inkomst enligt 3 kap. socialavgiftslagen. I första hand betalas egenavgifter för överskott av näringsverksamhet i vilken den som har inkomsten har arbetat i inte oväsentlig utsträckning. Egenavgifterna uppgår till av avgiftsunderlaget, varav sjukförsäkringsavgiften utgör , arbetsskadeavgiften och arbetsmarknadsavgiften . Vid beräkning av arbetsgivaravgifterna gäller att en arbetsgivare får göra avdrag av avgiftsunderlaget, dock högst med , vilket motsvarar en årlig lönesumma på . När det gäller beräkning av egenavgifter får avdrag göras av avgiftsunderlaget, dock högst med , vilket motsvarar ett avgiftsunderlag på . hade tidigare även en regional nedsättning av socialavgifterna men tvingades upphöra med nedsättningen med anledning av att inte fann stödet förenligt med . Dessa regler tillät driftsstöd i endast i form av bidrag till transport av varor. utnyttjade denna möjlighet genom stödformen regionalt transportbidrag. I övrigt kunde driftsstöd endast lämnas inom ramen för s.k. försumbart stöd. Det innebär att offentligt stöd till ett enskilt företag inte får uppgå till mer än sammanlagt . En sådan period kan sedan följas av en ny treårsperiod. Genom lagen (2001:1170) om utvidgning av de särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen (2000:980), som trädde i kraft , infördes en regional stimulans för företagandet i stödområde A. Lagen är utformad så att den ryms inom ramen för det s.k. försumbara stödet. Företag inom sektorerna kol och stål, jordbruk, vattenbruk och fiske samt transport är därmed uteslutna. Stimulansen lämnas genom utvidgade avdrag på , utöver avdragen på , vid beräkningen av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Avdragen är maximerade på samma sätt som avdragen på . Det utvidgade avdraget avseende arbetsgivaravgifter är därför maximerat till och avseende egenavgifter till . upphörde Fördraget om upprättande av Europeiska kol- och stålgemenskapen att gälla. Det innebär att det inte längre finns något EG-rättsligt hinder att låta verksamhet inom kol- och stålindustrin omfattas av det särskilda avdraget. Regeringen har i proposition 2002/03:5 Vissa mervärdesskattefrågor m.m. lagt fram ett förslag om upphävande av bestämmelsen att lagen inte skall tillämpas på verksamhet inom kol- och stålindustri. Arbetsgivare och egenföretagare skall också enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift betala allmän löneavgift . I budgetpropositionen föreslås att för godkänner en i en särskild bilaga redovisad beräkning av statsbudgetens inkomster. Inkomsten av socialavgifter och löneskatter beräknas uppgå till . beräknas de sammanlagda intäkterna öka med ca I huvudsak beror utvecklingen på antagen förändring i lönesumman. Stödet till företagen i form av nedsatta socialavgifter beräknas 2002 uppgå till totalt . förväntas nedsättningarna öka med ca . Jämfört med beräkningen ekonomiska vårproposition ökar intäkterna med . Ökningen förklaras i huvudsak av en högre lönesumma. I propositionen framhålls att ett syfte med den förändrade avgiftsstruktur som beslutat med anledning av budgetpropositionen för (prop. 1997/98:1, bet. 1997/98:FiU1, rskr. 1997/98:36) var att inom ramen för ett i princip oförändrat avgiftsuttag skapa bättre samstämmighet mellan inkomster och utgifter i bl.a. sjukförsäkringssystemet. Regeringen föreslår ändringar av enskilda avgiftssatser medan det totala avgiftsuttaget skall vara oförändrat. Underlaget för socialavgifterna beräknas till totalt ca . beräknas de kostnader som sjukförsäkringsavgiften skall täcka uppgå till . Regeringen föreslår därför att sjukförsäkringsavgiften i arbetsgivaravgifterna höjs till av avgiftsunderlaget och till av avgiftsunderlaget i egenavgifterna. beräknas de kostnader som arbetsskadeavgiften skall täcka uppgå till . Regeringen föreslår därför att arbetsskadeavgiften i arbetsgivaravgifterna och i egenavgifterna sänks till av avgiftsunderlaget. beräknas de kostnader som arbetsmarknadsavgiften skall täcka uppgå till . Regeringen föreslår därför att arbetsmarknadsavgiften i arbetsgivaravgifterna sänks till av avgiftsunderlaget och till av avgiftsunderlaget i egenavgifterna. Eftersom de ovan föreslagna förändringarna således inte skall leda till någon förändring av det sammantagna uttaget av arbetsgivaravgifter och egenavgifter, föreslår regeringen en höjning av den allmänna löneavgiften till av avgiftsunderlaget. Förändringarna i avgiftsnivåerna föreslås gälla fr.o.m. . I motion Fi287 yrkande 39 begärs att företag inom sektorerna jordbruk, vattenbruk och fiske med driftställe i stödområde A också skall omfattas av den regionala nedsättningen av socialavgifterna. I motion Fi231 yrkande 4 finns ett likartat yrkande. I motion Sk382 yrkande 25 begärs ett tillkännagivande om att underlaget för den generella nedsättningen av arbetsgivar- och egenavgifterna skall höjas för arbetsgivaravgifterna till och för egenavgifterna till . I motion Fi232 yrkande 4 finns ett likartat yrkande dock med de skillnaderna att aktuellt underlag avseende arbetsgivaravgifterna skall höjas till och att en motsvarande ökning skall ske vad avser egenavgifterna. Förslagen beräknas minska statens inkomster med och med . I motion Sk383 yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om generell nedsättning av arbetsgivar- och egenavgifter på lönesummor respektive . Samma yrkande framställs i motionerna Fi233 yrkande 6 och Fi256 yrkande 15. Förslaget beräknas minska statens inkomster med . I motion Fi256 yrkande 16 begärs ett beslut om höjda arbetsgivaravgifter , varav på sjukförsäkringsavgiften med anledning av införande av ytterligare en karensdag, på föräldraförsäkringsavgiften med anledning av ökade förmåner inom föräldraförsäkringen och på allmän löneavgift med anledning av växling mot lägre inkomstskatt. Förslaget beräknas öka statens inkomster med och med . I motion Fi286 yrkande 18 begärs att den generella nedsättningen av arbetsgivar- och egenavgifterna skall uppgå till upp till nuvarande maximala underlag. Motionärerna anför att förslaget främjar de mindre företagen. Förslaget innebär en minskning av statens inkomster med och med . I motion Fi234 yrkandena 11 och 12 finns motsvarande yrkanden. I motion Fi286 yrkande 19 begärs att nedsättningen av arbetsgivaravgifterna skall beräknas på den årliga lönesumman och inte som på en lönesumma. Enligt motionärerna behövs en sådan ändring för företag med stora säsongsvariationer. I samma motion yrkande 20 begärs ett beslut om riktade sänkningar av arbetsgivaravgifterna för inrättande av övergångsmarknader. Motionärerna anser att sådana riktade sänkningar är nödvändiga för att ge arbetslösa förutsättningar att få anställning. Sistnämnda förslag innebär inkomstminskningar för staten med och med . I motion Fi234 yrkande 11 och 12 finns motsvarande yrkanden. När det gäller , och krav på sänkta arbetsgivaravgifter anser utskottet att det inte finns utrymme vare sig för en generell sänkning av socialavgifterna eller en höjning av underlagen för avgiftsnedsättning. Utskottet noterar i övrigt att revisorer - på förslag av utskottet - gjorde en granskning av den nedsättning av socialavgifterna om som infördes . Revisorerna konstaterade i förslag till (2001/02:RR2) att syftet med stödet är att stimulera nyanställningar och uppmuntra egenföretagande. Konstruktionen av stödet innebar dock att sysselsättningseffekterna blev begränsade, medan de statsfinansiella konsekvenserna blev stora. Orsaken härtill var framför allt att nedsättningen endast i begränsad omfattning påverkade företagens anställningsbeslut. Revisorerna ansåg att regeringen borde ges i uppdrag att redovisa effekterna av nedsättningen av socialavgifterna och att utvärderingen i första hand borde avse sysselsättningseffekter. Revisorerna föreslog att som sin mening skulle ge regeringen detta till känna. Frågan behandlades i betänkande /02:FiU1. anförde att regeringen i proposition 2001/02:45 hade föreslagit en utökad nedsättning av socialavgifterna i stödområde A. Mot bakgrund av att den generella nedsättningen av socialavgifterna varit i kraft en relativt begränsad tidsperiod samt att regeringen avsåg att föreslå förändringar i nedsättningen gjorde utskottet bedömningen att en sådan utvärdering som revisorerna efterlyste inte var påkallad. En utvärdering borde ske när det utvidgade systemet varit i kraft . Därmed avstyrkte utskottet revisorernas yrkande. Beträffande krav på höjda procentsatser för vissa socialavgifter är förslaget knutet till reformer i form av införande av ytterligare en karensdag, höjda föräldraförsäkringsförmåner och sänkt inkomstskatt. Eftersom utskottet inte anser att dessa reformer skall genomföras kan utskottet inte tillstyrka förslaget. Beträffande yrkande om att reduktionen av arbetsgivaravgifterna skall beräknas på den årliga lönesumman har utskottet i sitt av godkända betänkande 2000/01:SfU5 avstyrkt ett liknande motionsyrkande. I betänkandet behandlade utskottet regeringens proposition 2000/01:8 Ny socialavgiftslag, vari anfördes att betalningsperioden för arbetsgivaravgifter enligt socialavgiftslagen av både systematiska och pedagogiska skäl borde vara densamma som i skattebetalningslagen. Utskottet ansåg att bestämmelserna om beräkning och betalning av arbetsgivaravgifterna av administrativa skäl då inte kunde ändras. Utskottet vidhöll i yttrande 2001/02:SfU1y denna inställning. Utskottet finner inte skäl att nu göra en annan bedömning. Vad gäller förslag om ökad nedsättning av socialavgifterna i konstaterar utskottet att lagen om utvidgning av de särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen faller inom ramen för det s.k. försumbara stödet enligt EG-regler. I lagen undantas därför företag inom bl.a. sektorerna kol- och stålindustri, jordbruk, vattenbruk och fiske. Enligt utskottets mening är det viktigt att stödet ges en utformning som är förenlig med de regler som gäller inom EU för statsstöd. Utskottet noterar att regeringen lämnat förslag om upphävande av bestämmelsen att lagen inte skall tillämpas på verksamhet inom kol- och stålindustri. Det regionala avdraget vid beräkning av arbetsgivaravgifterna skall i första hand avse sjukförsäkringsavgiften och därefter föräldraförsäkringsavgiften. Detsamma gäller avdraget från egenavgifterna som dessutom skall avse arbetsskadeavgiften och efterlevandepensionsavgiften. Utskottets principiella inställning är att det bör finnas ett tydligt samband mellan de socialavgifter som erläggs och de olika förmåner som dessa avgifter skall finansiera. Ett sådant samband är lagfäst i den nya lagen om fördelning av socialavgifter. En regional nedsättning av socialavgifter avsedd att bl.a. stimulera småföretagandet i det aktuella stödområdet måste betraktas som en del av regionalpolitiken. Mot bakgrund av detta och att det dessutom finns avgifter/löneskatter som inte har till syfte att finansiera förmåner inom socialförsäkringen kan det ifrågasättas, och särskilt vid en eventuell utvidgning av avdraget, om det är lämpligt att för en regional åtgärd ta i anspråk avgifter som är avsedda att finansiera vissa preciserade sociala förmåner som sjukpenning och föräldrapenning. Utskottet kan således inte tillstyrka motionsförslag. Med dessa påpekanden godtar utskottet, såvitt avser socialavgifter och löneskatter, regeringens beräkning av statsbudgetens inkomster för . Utskottet avstyrker i motsvarande delar motionerna Fi287 yrkande 39, Fi231 yrkande 4, Sk382 yrkande 25, Fi232 yrkande 4, Sk383 yrkande 5,