yttr · GQ05KrU1y · 2003-01-01 00:00:00 — har beslutat bereda kulturutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 2002/03:72 Digitala TV-sändningar jämte eventuella motioner. yttrar sig i det följande dels över propositionen, avsnitten 5 Den marksända televisionen skall övergå till digital teknik, 6 Utbyggnad av de digitala sändarnäten, 7 Tillgängligheten för de digitala TV-sändningarna, 9 Tidpunkt för övergången och 10 En kommission skall förbereda teknikskiftet, dels motionerna K8 (fp) yrkandena 1-4, K9 (kd), K10 (m) yrkandena 1, 2 och 4-6, K11 (c) och K12 (c, fp, kd). har beslutat att i detta yttrande även behandla motionerna Kr334 (kd) yrkande 2, Kr336 (c) yrkande 23, K333 (m) yrkande 6 i denna del och K373 (kd) yrkande 4 som väckts under allmänna motionstiden och remitterats till för beredning. I propositionen föreslås att de digitala marksändningarna skall byggas ut och att de analoga TV-sändningarna skall upphöra efter en övergångsperiod. De första etapperna av digital-TV-utbyggnaden har fullbordats och det är dags att ta ställning till det avslutande steget. Genom förslaget kommer de flesta hushåll att kunna få tillgång till ett ökat TV-utbud till relativt begränsade kostnader för ny mottagarutrustning (prop. avsnitt 5). Regeringen föreslår att alla som bor i skall kunna se TV-pro-grammen från () och (). Minst två digitala sändarnät skall byggas ut så att de får samma räckvidd som de nuvarande 54 huvudsändarna. Dessa nät skall också omfatta mindre sändare så att sändningarna kan tas emot med utomhusantenn i alla tät-orter samt i övriga områden med permanentbebyggelse där topografiska förhållanden hindrar satellitmottagning. Regeringens förslag innebär att av den fast bosatta befolkningen kommer att kunna ta emot digitala TV-sändningar från marksändare. Investeringsbehovet reduceras där-med avsevärt i förhållande till om de digitala sändarnäten skulle ges samma räckvidd som de mest utbyggda analoga marknäten. De två sändarnät som har den största räckvidden skall i första hand använ-das av SVT och UR och för andra sändningar som sker med stöd av sändningstillstånd med villkor om opartiskhet, saklighet och ett mångsidigt programutbud (prop. avsnitt 6). Beträffande tillgängligheten för de digitala TV-sändningarna föreslår regeringen att sändningar som skall kunna tas emot utan villkor om särskild betalning skall sändas okrypterade i det digitala marknätet. Vidare föreslås att teknik för åtkomstkontroll och tillämpningsprogram skall vara gemensam i de digitala marksändningarna (prop. avsnitt 7). I propositionen föreslås att de analoga TV-sändningarna skall läggas ned etappvis. Nedläggningen skall inledas tidigast när lagstiftningen om skyldighet att vidaresända vissa TV-program i kabelnät har anpassats till att alla marksändningar är digitala. Regeringen föreslår att de analoga sändningarna skall ha upphört helt (avsnitt 9). Enligt regeringens bedömning bör en särskild kommission förbereda skiftet från analoga till digitala marksändningar och samordna den informationsverksamhet som behövs (avsnitt 10). I motioner från Moderata samlingspartiet, , samt i praktiken i delyrkanden även från liberalerna yrkas - med olika motiveringar - avslag på propositionen. I motion K10 (m) föreslås att propositionen skall avslås (yrkande 1). Enligt motionärerna bör staten förhålla sig teknikneutral och inte gynna vissa distributionsformer för TV-sändningar (yrkande 4). Frågan om verksamheten i det digitala marknätet skall enligt motionärerna grundas på marknadsmässiga överväganden bland aktörerna på marknaden, något som även föreslås i motion K333 (m) yrkande 6 i denna del. I motion K10 (m) sägs vidare att det är naturligt att det analoga nätet en gång skall släckas. Släckningen bör emellertid vara en konsekvens av teknikens utveckling och konsumenternas aktiva val. Först när det övervägande flertalet konsumenter gått över till annan distribution än de analoga marksändningarna kan en släckning av det analoga nätet bli aktuell. Motionärerna avvisar därför förslaget i propositionen om tidpunkt för övergången (yrkande 5). Slutligen föreslås i samma motion, K10 (m), att skall ge regeringen i uppdrag att tillsätta en för att det skall bli möjligt att lära av de misstag som kantat införandet av det marksända digitala nätet (yrkande 6). Motionärerna bakom motion K8 (fp) bejakar den nya tekniken men oroas av att regeringen låst sig vid vissa tekniska lösningar som kostar onödigt mycket och därmed urholkar dagens public service-sändningar. I motionen yrkas att skall avslå regeringens förslag om utbyggnad av det digitala sändarnätet samt att av befolkningen måste nås av digitala sändningar via statligt ägda marksändare (yrkandena 3 och 4). Likaledes yrkas att skall avslå regeringens förslag att det analoga TV-nätet skall släckas (yrkande 1). Vidare föreslås att skall göra ett tillkännagivande om att det ankommer på marknaden att själv avgöra vilken digitaliseringsteknik som skall användas (yrkande 2). Även frågan om hur teknikskiftet skall genomföras bör enligt motionärerna avgöras av marknaden. Även motionärerna bakom motion K9 (kd) yrkar att propositionen skall avslås (yrkande 1). Motionärerna - som är positiva till digitaliseringen av marknätet - framhåller att frågan inte gäller när utan hur digitaliseringen skall ske. Propositionen är emellertid - menar de - dåligt underbyggd. Flera viktiga delar saknas, vilket innebär att man inte kan göra en helhetsbedömning av konsekvenserna av regeringens förslag. Exempelvis är konsumentperspektivet mycket litet berört. Det måste enligt motionärerna finnas ett balanserat samband mellan konsumentintresset och investeringarna i det digitala marknätet. Om ett sådant samband inte finns, kommer teknikskiftet att bli ett fiasko. Motionärerna saknar även ett marknadsperspektiv. I yrkande 2 i motion K9 (kd) föreslås att regeringen skall återkomma till med en utförligare och genomarbetad proposition om marksänd digital-TV (yrkande 2). Av motion K11 (c) framgår att motionärerna anser att övergången till digital distribution är en självklar utveckling av TV-mediet och att distributionen skall ske i marknätet. Motionärerna anser emellertid att det finns alltför många frågor som inte beaktats av regeringen och föreslår därför att proposi tionen skall avslås (yrkande 1). I stället bör regeringen återkomma till med en ny proposition (yrkande 2). Ett av de områden som enligt motionen därvid bör lyftas fram handlar om sändningarnas räckvidd. Motionärerna anser att digitaliseringen av marknätet är en rättvisefråga och att hela landet bör nås av sändningarna. Sändningarnas räckvidd bör vara större än vad regeringen föreslagit. Alla som kan ta emot analoga sändningar skall enligt motionärerna garanteras tillgång till TV-mottagning antingen via digitala marksändningar eller via satellit på rimliga villkor. Tidpunkten för övergången från analoga till digitala sändningar tas upp i två motioner som väckts under allmänna motionstiden , Kr334 (kd) yrkande 2 och K373 (kd) yrkande 4. Förslagen i motionerna syftar till att ett datum bör fastställas då det analoga TV-nätet skall släckas. I motion Kr336 (c) yrkas att regeringen skall se över om den mest effektiva tekniken används för marksänd digital-TV. I motionen hävdas att andra länder, t.ex. , har haft samma teknik som men har övergått till ett annat system (yrkande 23). En fråga som rör satellitdistribution av SVT:s program tas upp i motion K10 (m). I motionen sägs att - vid en kostnadsbedömning - mycket talar för att SVT bör prioritera de betydligt billigare sändningarna via satellit och kabel framför det dyra marknätet. Motionärerna föreslår att SVT skall åläggas att kostnadsfritt tillhandahålla samtliga satellitoperatörer public service-kanalerna, såväl analogt som digitalt, under förutsättning att mottagningen kan ske utan särskild betalning (yrkande 2). Förslag som rör UR:s sändningsmöjligheter har väckts i motion K12 (c, fp, kd). I motionen erinras om att UR inte förfogar över egen digital kapacitet. UR är, säger motionärerna, i praktiken beroende av SVT:s samtycke och goda vilja för att över huvud taget kunna sända digitala program. I motionen yrkas att regeringen skall bemyndigas att tilldela UR egen digital kapacitet i något av de båda digitala sändarnät som skall ha den största räckvidden (yrkande 1). Vidare anförs i samma motion att UR förbereder sändningar i en digital kanal, kallad Kunskapskanalen, . Kunskapskanalen skall rikta sig till alla UR:s målgrupper och innehålla såväl UR:s analogt sända TV-program och inköpta program som särskilt producerade utbildningsprogram. Så många hushåll som möjligt skall ges möjlighet att ta emot sändningarna. Ambitionen är därför att Kunskapskanalen - förutom i det digitala marknätet - även skall göras tillgänglig via kabel och satellit. En bärande tanke är att Kunskapskanalen skall byggas upp i nära kontakt och i samarbete med . I motionen föreslås att det digitala sändningstillståndet skall utformas så att det säkerställer UR:s möjligheter att sända Kunskapskanalen under egen kanalidentitet i det digitala marknätet även på attraktiva kvällstider under veckans (yrkande 2). yttrar sig över de delar av propositionen och motionerna som berör utskottets beredningsområde, dvs. Inledningsvis kan konstateras att public service-televisionen har en viktig roll att spela även i ett snabbt föränderligt medielandskap. Det förhållandet att större delen av befolkningen numera kan ta emot en rad programkanaler från olika programföretag och via olika distributionsplattformar innebär inte att publikens behov av en TV i allmänhetens tjänst med ett mångsidigt utbud av hög kvalitet har minskat. Från demokratiska och kultur- och mediepolitiska utgångspunkter är det angeläget att de förändringar som förestår bl.a. leder till ett utvecklat programutbud som är mångsidigt och har hög kvalitet, förbättrad tillgänglighet för funktionshindrade med hjälp av tilläggstjänster och fortsatt stor räckvidd, så att alla i även i fortsättningen kan ta del av public service-företagens utbud. Allt tyder på att den digitala sändningstekniken har framtiden för sig, vilket även de motionärer anser som vill att skall avslå propositionen. Den analoga sändningstekniken är dyr och utrymmeskrävande och leder till begränsad kanalkapacitet. Den digitala sändningstekniken är däremot jämförelsevis frekvenssnål, vilket innebär att den möjliggör ett helt annat och bättre utnyttjande av det tillgängliga frekvensutrymmet. Med digital teknik ryms således fler program- och tilläggstjänster på samma frekvensutrymme till lägre kostnad, som kvaliteten på ljud och bild blir bättre. Dessutom är energibehovet mindre för digitala sändningar, vilket också nedbringar kostnaderna. Från statlig utgångspunkt är det - som nämnts - av största vikt att alla i landet nås av de sändningar som härrör från public service-verksamheten. Statens ansvar för denna verksamhet innebär att regeringen efter beslut meddelar sändningstillstånd för programföretagen samt beslutar om villkor, riktlinjer och medelstilldelning för verksamheten. SVT tillämpar principen om "digital allemansrätt", vilket bl.a. innebär att företaget medverkar i samtliga distributionsformer, dvs. i satellit-, kabel- och marksändningar. Även UR tillämpar principen om neutralitet i fråga om distributionsformer. De olika distributionsformerna innebär att en stor del av TV-publiken ges valfrihet att välja mellan olika distributörer och deras programutbud. Det bör emellertid understrykas att en betydande andel av landets befolkning, möjligen så stor som , alltjämt endast kan ta emot marksänd television (prop. s. 5). anser därför att demokratiska och kultur- och mediepolitiska skäl talar för en utbyggnad av det digitala marknätet - med släckning av de analoga sändningarna som följd - i enlighet med regeringens förslag. Även efter teknikskiftet avses, enligt propositionen, alla i få tillgång till det mångsidiga utbud av hög kvalitet som skall känneteckna public service-televisionen (prop. s. 12). En förutsättning för utbyggnaden av de digitala marksändningarna har från början varit att dessa bedömts som ekonomiskt bärkraftiga och att sändningsverksamheten i sin helhet skall bekostas av medverkande företag (prop. 1996/97:67 s. 22 och 25, yttr. 1996/97:KrU4y, bet. 1996/97:KU17 s. 12, rskr. 1996/97:178). bedömer att det utrymme som kommer att finnas i två - nära nog - rikstäckande nät och i de tre övriga näten med lägre täckningsgrad gör att de digitala marksändningarna blir tillräckligt attraktiva för att flera programföretag vill medverka med sina sändningar i marknätet och för att publiken skall vilja investera i avkodare. Därmed skulle utsikterna kunna vara goda för att de digitala marksändningarna kommer att bli eko-nomiskt bärkraftiga. Då det gäller utbudet från public service-företagen torde det för konsumenterna vara attraktivt att utöver SVT:s och UR:s utbud i och kunna ta del av nya digitalkanaler såsom 24:an och Barnkanalen. Andra programtjänster och tilläggstjänster kan dessutom komma att utvecklas av både SVT och UR, vilket bl.a. kan få stor betydelse för funktionshindrades tillgång till utbudet. Genom att det digitala marknätet även rymmer programtjänster från flera andra programföretag torde den marksända distributionsformen bli ett intressant alternativ till kabel- och satellitdistribution. Sammantaget anser kulturutskottet att det finns starka skäl som talar för att det är lämpligt att nu fullfölja den etappvisa utbyggnaden av det digitala marknätet för att efter en övergångsperiod låta de analoga TV-sändningarna upphöra. Ett ställningstagande i enlighet med propositionen skulle ge fördelar för konsumenterna, främst i form av ett större programutbud. Det skulle också ligga i linje med målen för mediepolitiken, framför allt när det gäller yttrandefrihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglighet (jfr prop. 2000/01:1 utg.omr. 17, bet. 2000/01:KrU1, rskr. 2000/01:59). De överväganden som kulturutskottet gjort leder fram till ståndpunkten att bör avstyrka de motionsförslag som innebär att propositionen skall avslås, nämligen motionerna K8 (fp) yrkandena 1-4, K9 (kd) yrkande 1, K10 (m) yrkandena 1 och 4-6, K11 (c) yrkande 1 och K333 (m) yrkande 6 i denna del. Likaledes bör avstyrka motionerna K9 (kd) yrkande 2 och K11 (c) yrkande 2 som syftar till att regeringen skall utarbeta en ny proposition om marksänd digital-TV. Därmed bör föreslå att skall godkänna regeringens förslag om att den marksända televisionen skall övergå till digital teknik (prop. yrkande 1, avsnitt 5). I propositionen (avsnitt 6) lämnas förslag om utbyggnaden av de digitala sändarnäten som avser de digitala marksändningarnas räckvidd. Från kulturutskottets utgångspunkt är det angeläget att public service-företagens programkanaler når så många som möjligt via det digitala marknätet. är det självfallet nödvändigt att väga tillgänglighetsaspekter mot de höga kostnader som skulle följa av att sändarnäten byggs ut till de analoga nätens omfattning, dvs. Av propositionen framgår att investeringskostnaden för att bygga ut ett digitalt sändarnät från 98 till hushållstäckning är lika hög som kostnaden för att nå från täckning (prop. s. 13). De kostnader för investeringar i nät, drift och underhåll som faller på nätoperatören kommer i förlängningen att belasta de programföretag som sänder i näten i form av distributionskostnader. Det är givetvis angeläget att dessa kostnader för programföretagen i möjligaste mån hålls på en rimlig nivå. Utskottet konstaterar att det inte framgår av propositionen hur mycket lägre investeringskostnaderna beräknas bli med regeringens utbyggnadsförslag till täckning jämfört med en utbyggnad till . Några exakta belopp torde inte heller vara möjliga att få fram. Utskottet har emellertid inhämtat från att det kan röra sig om mer än i lägre kostnad per sändarnät för de nät som byggs ut till en täckningsgrad . Sammanfattningsvis har kulturutskottet förståelse för regeringens ekonomiska överväganden och delar regeringens uppfattning att det "åtminstone inledningsvis" är rimligt att en täckningsgrad om uppnås, att två sändarnät byggs ut till den angivna räckvidden samt att dessa skall inrymma SVT:s och UR:s sändningar. Utskottet anser således att bör föreslå att godkänna vad regeringen föreslår om utbyggnad av de digitala sändarnäten (prop. yrkande 2). Frågan om tillgänglighet till de digitala TV-sändningarna tas upp i avsnitt 7 i propositionen. Regeringen föreslår att sändningar som skall kunna tas emot utan villkor om betalning skall sändas okrypterade i det digitala marknätet. I samband med att tillstånden för SVT och UR att bedriva digitala marksändningar förlängdes till utgången av beslutade regeringen på dessa programföretags begäran att de skulle ha rätt att sända okrypterat om de så önskade. Så sker också . vill understryka att det är en viktig del av public service-tanken att programföretagens utbud skall kunna tas emot utan särskild betalning. Det är enligt utskottets uppfattning därför en förändring till det bättre att SVT:s och UR:s program nu kommer att kunna tas emot utan programkort och abonnemang. Utskottet sympatiserar med regeringens bedömning att mottagningsutrustningen kan vara enklast tänkbara för att ta emot det okrypterade programutbudet. Vidare förutsätter utskottet att även de tilläggstjänster som SVT och UR kan komma att förverkliga under innevarande tillståndsperiod, såsom exempelvis uppläsning av textremsan, kommer att vara okrypterade och kostnadsfria. Utskottet föreslår att skall tillstyrka vad regeringen föreslår om tillgängligheten för de digitala TV-sändningarna (prop. yrkande 3). Tidpunkten för övergången från analoga till digitala sändningar behandlas i avsnitt 9 i propositionen. har inte något att erinra mot förslaget att de analoga TV-sändningarna skall släckas etappvis. Utskottet har inte heller något att erinra mot förslaget att de skall ha upphört . Det är ofrånkomligt att ett teknikskifte av detta genomgripande slag måste ta tid. Konsumenter, programföretag och nätoperatör bör nu ha möjlighet att hinna anpassa sig till den successiva släckningen och till det slutdatum som föreslagits. Genom regeringens förslag tillgodoses motionerna Kr334 (kd) yrkande 2 och K373 (kd) yrkande 4, vari krav framförts på datum för släckningen. föreslår att skall tillstyrka regeringens förslag (prop. yrkande 5) och avstyrka de aktuella motionsyrkandena. I avsnitt 10 i propositionen redovisar regeringen sin bedömning att en särskild kommission bör förbereda skiftet från analoga till digitala marksändningar och samordna den informationsverksamhet som behövs. , som inte har något att erinra mot regeringens bedömning, anser i likhet med regeringen att en sådan kommission bör tillkallas . Genomförandet av ett så stort teknikskifte kräver noggrann planering och stora informationsinsatser för att befolkningen skall få kännedom om konsekvenserna av skiftet bl.a. när det gäller de insatser som krävs från hushållen. menar att kommissionens arbete bör präglas av ett operativt upplägg där informationsinsatserna blir centrala. I kommissionen bör det finnas med representanter för olika aktörer som har betydelse för teknikskiftet samt för konsumenterna. Det är viktigt att det finns insyn för de politiska partierna i kommissionens arbete - detta kan ske inom en referensgrupp. menar även att regeringen genom en skrivelse bör rapportera till hur kommissionens arbete fortlöper och vad den kommer fram till. Kommissonens uppdrag, sammansättning och arbetsplan bör redovisas för . Enligt kulturutskottets mening skall konsumenten vara i centrum av kommissionsarbetet och då främst i fråga om hur konsumenten påverkas av teknikskiftet. Kommissionens arbete, som med sina förslag, skall underlätta övergången från analog till digital marksänd TV, bör dessutom bl.a. studera vilka effekter teknikskiftet har för de offentliga institutionerna såsom skolor, förskolor, äldreboenden m.m., följa de olika aktörerna som t.ex. programbolag, distributörer, tillverkare och boxförsäljare samt följa den internationella utvecklingen. behandlar i detta sammanhang ett motionsyrkande som väcktes under allmänna motionstiden , nämligen motion Kr336 (c) yrkande 23. Yrkandet syftar till att regeringen skall se över om den mest effektiva tekniken används för marksänd digital-TV. Av motionen framgår att andra länder har övergått från den teknik för marksänd TV som alltjämt tillämpar till annan teknik. har inhämtat att bytt s.k. modulationsparametrar. Om skulle följa exempel skulle antalet programkanaler i det digitala marknätet bli färre än dem som regeringen anger i propositionen, dvs. minst åtta (prop. s. 14). Detta är enligt utskottets synsätt en nackdel. Å andra sidan sägs den teknik som valt ge god täckning och säkerhet med avseende på mottagningsförhållandena. Utskottet förutsätter att den kommission som regeringen skall tillsätta för att planera övergången från analoga till digitala sändningar också följer de frågor som berörs i motionen. Utskottet kan emellertid inte se att det finns något skäl för att göra ett uttalande i denna fråga. bör avstyrka motion Kr336 (c) yrkande 23. Förslaget i motion K10 (m) om satellitdistribution av SVT:s program innebär att SVT skall åläggas att kostnadsfritt tillhandahålla samtliga satellitoperatörer public service-kanalerna, såväl analogt som digitalt, under förutsättning att mottagningen kan ske utan särskild betalning (yrkande 2). har vid tidigare tillfällen avstyrkt liknande yrkanden, (bet. 2001/02:KrU11 s. 25). De satellitoperatörer som motionärerna torde avse är företagen och Viasat, vilka säljer och distribuerar abonnemang och tjänster för satellit-TV i . tillhandahåller SVT:s kanaler inom ramen för sitt digitala utbud. Detsamma gäller för Viasat . har inhämtat att ingendera av de båda satellitoperatörerna har aktualiserat frågan om analog distribution. finner att det ankommer på SVT och satellitoperatörerna att sinsemellan träffa avtal om vilka ekonomiska och andra villkor, t.ex. sändningsteknik, kryptering m.m., som skall gälla. har inte någon annan uppfattning än motionärerna då det gäller den del av yrkandet som syftar till att mottagningen av SVT:s program skall vara kostnadsfri. Av de anslagsvillkor för SVT som regeringen utfärdade framgår tydligt att företagets sändningar som är riktade till skall vara tillgängliga för allmänheten utan villkor om särskild betalning (punkt 8). Det kan tilläggas att sändningarna över satellit krypteras av upphovsrättsliga skäl, varför det krävs ett programkort för att programmen skall kunna tas emot. De TV-tittare som endast vill ha tillgång till SVT:s satellitsända och krypterade utbud får - enligt vad kulturutskottet har inhämtat - betala en depositionsavgift till respektive Viasat för att få disponera ett programkort. Ett skäl härför uppges vara att operatörerna vill ha ett register över abonnenterna med tanke på att programkorten representerar ett visst värde och att operatörerna ser en risk för olaglig kortkopiering. föreslår att skall avstyrka motion K10 (m) yrkande 2. Frågor rörande UR:s sändningsmöjligheter tas upp i motion K12 (c, fp, kd). beslut med anledning av regeringens proposition 2000/01:94 Radio och TV i allmänhetens tjänst 2002-2005 innebar bl.a. att de tre public service-företagen skulle ha ett folkbildningsansvar. Därutöver skulle UR:s uppdrag förtydligas i det nya sändningstillståndet, vilket innebär att företaget i större utsträckning än tidigare skulle koncentrera sig på utbildningsprogram (prop. s. 55, bet. 2000/01:KrU8, rskr. 2000/01:268). Beslutet har därefter följts av regeringen vid utfärdandet av UR:s sändningstillstånd (regeringsbeslut nr 29). Vidare uttalade regeringen bl.a. följande i nämnda proposition (s. 56). Regeringen förutsätter att UR:s program bereds plats såväl analogt som digitalt i SVT:s och SR:s sändningsutrymme på tider som ger utbildningsprogram goda möjligheter att nå sin publik.